Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

ГоловуючогоОСОБА_4.,
суддів:ОСОБА_5. і ОСОБА_6.,
за участю прокурора ОСОБА_7.,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 7 травня 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 9 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 6 жовтня 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, уродженця та мешканця м. Рівне,

оку

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та з покладенням на нього обовʼязків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

ОСОБА_1. звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

З ОСОБА_1. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди на користь ОСОБА_2. ухвалено стягнути відповідно 2 879 грн. 70 коп. та 12 000 грн., а також 800 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 9 грудня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1. визнано винуватим у тому, що він 4 листопада 2010 року приблизно о 18 годині, у стані алкогольного спʼяніння, керуючи належним ОСОБА_3 автомобілем «ВАЗ-2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Незалежності в с. Богуші Березнівського району Рівненської області зі сторони с. Тишиця Березнівського району Рівненської області в напрямку с. Тинне Сарненського району Рівненської області, порушив вимоги п. 2.3 а, 2.9 а, 10.1, 10.4, 11.3, 31.4, 31.4.4 а, б, 31.6 в, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2., яка рухалась в зустрічному для нього напрямку біля краю проїзної частини зустрічної смуги руху, заподіявши їй тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У касаційній скарзі засуджений посилається на істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства органами досудового розслідування та судами першої й апеляційної інстанцій, вказує на необґрунтованість вироку та безпідставність його засудження, при цьому просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий апеляційний розгляд. Мотивуючи касаційну скаргу засуджений, окрім обґрунтування незаконності вироку, який він не просить переглянути в касаційному порядку, зазначає, що його та його захисника не було належним чином повідомлено про розгляд його апеляції, й апеляційний суд в ухвалі не усунув жодної помилки місцевого суду, а переписав вирок.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року в ухвалі апеляційного суду окрім інших обов'язкових даних повинна бути зазначена суть апеляції, коротко викладенні пояснення осіб, які брали участь у засіданні, і докладно - мотиви прийнятого судом рішення. При цьому усі доводи, що містяться в апеляції, мають бути ретельно вивчені, проаналізовані й зіставлені з наявними у справі і додатково поданими матеріалами, з тим, щоб жоден довід не залишився без відповіді в ухвалі. Частиною 2 ст. 377 КПК України 1960 року визначено, що при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, із яких апеляцію визнано необґрунтованою.

Ці вимоги апеляційною інстанцією виконані не були.

Як убачається зі справи, не погоджуючись із вироком місцевого суду, засудженим подано апеляційну скаргу. На обґрунтування своїх вимог скаржником наведено змістовні доводи.

Апеляційний суд, не навів в ухвалі всі вказані скаржником в його апеляції доводи та не надав належної відповіді на них. Залишаючи апеляцію засудженого без задоволення, апеляційний суд не навів в ухвалі переконливих підстав прийняття такого рішення. Окрім відповіді на доводи апеляції ОСОБА_1. про порушення слідчим строків розслідування провадження й перебування у причинному звʼязку порушення потерпілою правил дорожнього руху України з наслідками ДТП, апеляційний суд не дав вичерпної відповіді на жоден із інших доводів апеляційної скарги засудженого, не сформулював належним чином висновки щодо обґрунтованості засудження ОСОБА_1., не зазначив в ухвалі конкретних підстав, через які визнав апеляцію останнього необґрунтованою, обмежившись узагальненою формальною вказівкою про правильність висновків суду першої інстанції.

Окрім іншого, засуджений у своїй апеляції звертав увагу на помилковість висновку суду у вироку про те, що потерпіла рухалась біля краю проїзної частини зустрічної смуги руху.

Під час касаційного розгляду встановлено, що такий висновок суду суперечить обвинувальному висновку, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1. виїхав на смугу зустрічного руху та на ліве узбіччя дороги, де й здійснив наїзд на потерпілу.

Отже, апеляція засудженого ОСОБА_1. розглянута не по суті, а зі змісту ухвали апеляційного суду неможливо зрозуміти, на підставі яких доказів вирок суду першої інстанції визнано законним і обґрунтованим.

Окрім зазначеного, у матеріалах справи відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1. повідомлення про дату призначення справи до апеляційного розгляду.

У зв'язку з цим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

При новому розгляді кримінальної справи в апеляційному порядку суд має ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм, та висновкам суду першої інстанції належну оцінку, ухваливши, при необхідності, рішення про проведення судового слідства, перевірити всі доводи апеляції ОСОБА_1. і з урахуванням усіх обставин справи прийняти належне рішення і викласти його у відповідному процесуальному документі з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

Крім того, в залежності від встановленого місця наїзду на потерпілу, суд має ретельно перевірити правильність висунутого ОСОБА_1. обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України 1960 року, п. 11 Розділу XI «Перехідних положень» КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 9 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6