Справа № 279/7177/14-к
Номер рядка звіту 41
Номер провадження 1-кп/279/33/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" квітня 2015 р. Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, раніше судимого 17.07.2012 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років з іспитовим строком в три роки, 27.11.2014 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.187, ч.3 ст.78, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому особистого майна, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропної речовини, в порушення вимог ст. 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори " 02 березня 2013 року на привокзальній площі м. Коростеня Житомирської області у невстановленої слідством особи, незаконно придбав, з метою збуту незаконно зберігаючи при собі з метою збуту, переніс до огорожі Коростенської виправної колонії № 71, яка розташована за адресою: Житомирська обл., м.Коростень, вул. Б.Шосе, 71. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 02 березня 2013 року близько 20:00 години, знаходячись біля огорожі території Коростенської виправної колонії № 71, що розташована по вул. Б.Шосе, 4 в м.Коростені Житомирської області , незаконно збув у місця позбавлення волі перекинув на територію Коростенської виправної колонії № 71 два поліетиленові згортки в середині яких знаходилися: - три згортки з подрібненою рослинною сумішшю зеленого кольору, які згідно з висновком експерта № 2/233 від 29.03.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, канабісом (марихуаною), обіг якого заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 39,658 г; 23,425 г; 25,972 г, а всього загальною вагою 89,055 г; - латексний презерватив з рідиноюкоричневого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/233 від 29.03.2013 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,145 г.; - один згорток з таблетками, які згідно з висновком експерта № 2-233 від 29.03.2014 року містять наркотичний засіб, обіг якогообмежено метадон. Масова частка метадону у представлених на експертизу таблетках становить 5,0 г. Маса метадону у перерахунку на загальну масу (п`ять таблеток) становить 0,125 г.; - один згорток із прозорого полімерного матеріалу з заплавленою горловиною з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/223 від 29.03.2013 року містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в перерахунку на загальну масу представленої речовини становить 0,1012 г. Після чого ОСОБА_4 був затриманий працівниками Коростенської ВК № 71.
Дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст.307, як незаконне придбання з метою збуту, незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, у місця позбавлення волі.
Суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, а також письмових доказах, які були дослідженні під час розгляду кримінального провадження в суді.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та показав, що 02.03.2013 року повертаючись з роботи додому він зайшов до лісу подивитись,
чи потрапив заєць до пастки. В лісі його затримали працівники Коростенської ВК № 71, потім показували йому якісь пакунки, на що він сказав, що це не його
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він працював в Коростенській ВК № 71 з грудня 2012 року до вересня 2014 року. 02.03.2013 року він був в наряді, та при повідомленні чергового про рух на території виправної колонії, разом з прапорщиком вони приїхали автомобілем на місце, де частіше відбуваються перекиди наркотичних засобів. Біля паркану виправної колонії він побачив людину, яка почала втікати. Проте чи є обвинувачений ОСОБА_4 тією людиною, яка була біля паркану і почала втікати, він не впевнений. Обвинуваченого ОСОБА_4 він знайшов у лісі та завів на пост ВК № 71.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що в березні 2013 року він був очевидцем перекиду на територію виправної колонії № 71 двох пакунків, що в них було він не знає. Ці два згортки він забрав і заніс до чергової частини, при цьому чув крики. Він був присутній при допиті обвинуваченого ОСОБА_4 , який говорив, слова «що мені за це буде».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що на початку березня 2013 року він був понятим по факту затримання ОСОБА_4 , який говорив, що взяв згортки у дівчини в районі залізничного вокзалу, та перекинув їх на територію ВК № 71, конкретно кому свідок не запам`ятав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в якості понятого він був, розписувався в протоколах, людини, яку
допитували він не пам`ятає, та які показання та людина давала також не пам`ятає.
Даними протоколу огляду місця події від 02.03.2013 року встановлено характеристику приміщення технічного відділу Коростенської ВК № 71 по вулиці Б.Шосе, 4 в м. Коростені Житомирської області, при цьому вилучено мобільний телефон марки «Fly» та два згортки обмотані скотчем, які були запаковані у спецпакети, данні про номер в протоколі відсутні (а.с.94-97).
Під час проведення огляду застосовувалось фото фіксування, але суду надано диск з відеозаписом слідчої дії.
Як з"ясовувалось в ході розгляду справи, вказані згортки були передані на експертизу і до того не розпаковувались, але, як вбачається зі змісту постанови про призначення судово-хімічної експертизи, про їх вміст слідчому відомо. Крім того, експерту передано спецпакет з номером 0292774, проте в протоколі огляду від 02.03.2013 номер не зазначено.
Також, в протоколі огляду від 02.03.2013 та постанові про призначення експертизи зазначено, що згортки вилучені у ОСОБА_4 , але ця обставина в ході розгляду справи свого підтвердження не знайшла.
Після проведення експертизи, 31 березня 2013 року, проведено огляд згортків, які були вилучені під час ОМП від 02.03.2013.
Даними протоколу огляду предмету від 31.03.2013 року зафіксовано огляд двох згортків, вилучених під час ОМП від 02.03.2013 року в приміщенні Коростенської виправної колонії № 71 (а.с.30), хоча данні згортки вже було розпаковано під час проведення експертизи, про що в протоколі не зазначено.
Враховуючи все вищевикладене суд не може вважати надані письмові докази належними та допустимими.
Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення
не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В статті 7 КПК України закріплено найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В статті 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у
вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, ніхто не зобов`язаний доводити своюневинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Також згідно з ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, згідно з п.2 ч.1 ст.373 КПК України ухвалюється виправдовувальний вирок.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика
Європейського суду з прав людини відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується при розгляді справ як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією
про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя,
таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Таким чином, враховуючи, що зібрані по справі докази не доводять вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого за ч. 2 ст.307, незаконного придбання з метою збуту, незаконного зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, у місця позбавлення волі. А тому, суд дійшов висновку про виправдання ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд ,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.307 КК України, виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без зміни тримання під вартою до вступу вироку в законну силу .
Витрати на проведення експертизи в розмірі 978 (дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 88 коп. віднести на рахунок держави.
Речові докази два згортки з подрібненою рослинною сумішю зеленого кольору, два предмети схожі на камінь та цеглу, латексний презерватив з рідиною коричневого кольору, п`ять таблеток білого кольору з маркуванням
«25», згорток полімерного матеріалу з заплавленою горловиною з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору- знищити після вступу вироку в законну .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Копія вироку негайно після його
проголошення вручається обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1