Провадження № 1-кп/521/273/14
ВИРОК
Іменем України
03 березня 2015 року.

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючої на посаді заступника начальника відділення №52 м. Одеса ПГРУКБ «Приватбанк»(на даний час у декретній відпустці), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніш не судимої, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :
02.04.2014 року, ОСОБА_7 звернулась до заступника відділення №52 м. Одеса Південного ГРУ КБ «Приватбанк» по обслуговуванню клієнтів ОСОБА_4 , з проханням перевипустити їй пенсійну картку у зв`язку з закінченням терміну її попередньої картки для виплат, на яку ОСОБА_7 отримувала пенсію. ОСОБА_4 при перевипуску вказаної картки для виплат КБ «Приватбанк», запропонувала ОСОБА_7 також замінити й кредитну картку, на що ОСОБА_4 погодилась. Далі, ОСОБА_4 оформила, активувала та видала ОСОБА_7 картку для виплат № НОМЕР_1 та кредитну картку № НОМЕР_2 .

Після отримання кредитної картки № НОМЕР_2 ОСОБА_7 сказала, що не бажає користуватися кредитною карткою та викинула її у корзину для сміття, яка стояла біля робочого столу ОСОБА_4 та покинула приміщення відділення №52.

Після чого, ОСОБА_4 керуючись раптово виниклим корисливим наміром, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів, а саме грошових коштів, які були зараховані на кредитну картку ОСОБА_7 № НОМЕР_2 , та якими ОСОБА_7 могла самостійно розпоряджатись, не ставлячи до відома ОСОБА_7 , знаючи пін код кредитної картки, взяла з корзини для сміття вказану картку та у подальшому розпорядилась грошовими коштами, які були нараховані на вказану кредитну картку у сумі 12 584 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, та підтвердила обставини скоєного нею кримінального правопорушення, та просила застосувати до неї дію Закону України «Про амністію у 2014 р.».

За вище вказаними обставинами, зі згоди учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченої.

Суд також приймає до уваги заяву обвинуваченої ОСОБА_4 про застосування відносно неї дії Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно до ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжким, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» мають дітей яким не виповнилося 18 років.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як пом`якшувальними покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставинами суд враховує, те що вона провину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, те що вона раніш не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, повністю відшкодувала завдану потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду. Також суд приймає до уваги і інші пом`якшувальні покарання обставини.

Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_4 обставин суд не вбачає.

При викладених обставинах суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу, з послідуючим звільненням її від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», згідно її заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за цією статтею у вигляді штрафу у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень у дохід держави.

На підставі ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: