Справа № 487/783/15-к
Провадження № 1-кп/487/190/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року. Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Миколаєві питання щодо угоди про примирення в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Ананьєв (1-ша дільниця) Ананьєвського району Одеської області, проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, працюючого по найму, раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 відповідно до наказу №120-к від 03.09.2007 року прийнятий на посаду менеджера ТОВ «Меель-Сервис».

01.07.2013 року для виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків між ТОВ «Мебель-Сервис» та ОСОБА_5 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого ОСОБА_5 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення ввіренних йому коштів та товарно-матеріальних цінностей.

ОСОБА_5 , будучи матеріально відповідальною особою ТОВ «Мебель-Сервис» за ввірене йому майно та грошові кошти відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність від 01.07.2013р., мав в розпорядженні грошові кошти, які він повинен був здавати до бухгалтерії підприємства в кінці кожного робочого дня, вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , працюючи на посаді менеджера ТОВ «Мебель-Сервис», розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул..Скороходова 130-а, в період часу з листопада 2013 року по кінець грудня 2014 року, точні дата і час встановити не представилось можливим, здійснював розтрату ввірених йому грошових коштів, які він отримував від клієнтів за товар або виконання робіт, шляхом невнесення ввірених йому грошових коштів до каси підприємства, в результаті чого ТОВ «Мебель-Сервис» було вимушено відшкодувати матеріальну шкоду завдану клієнтам самостійно. Так отримавши грошові кошти в якості авансової плати за товар та виконання робіт, у обвинуваченого виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, а саме привласнення ввірених йому грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 впродовж тривалого часу у період з листопада 2013 року по кінець грудня 2014 року, привласнив та здійснив розтрату ввірених йому грошових коштів на загальну суму 38253,78 гривень, чим завдав ТОВ «Мебель-Сервис» матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення, укладена «17» січня 2015 року між ТОВ «Мебель-Сервис» та обвинуваченим, в яку 24 лютого 2015 року при розгляді в суді були внесені незначні зміни шляхом викладення в новій редакції.

На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілому відшкодована частково.
Представник потерпілого вважає, що обвинувачений за кримінальне правопорушення повинен понести покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснила, що дійсно, як менеджер ТОВ «Мебель-Сервис», привласнював грошові кошти передані йому замовниками в якості авансу за продукцію та послуги, і витрачав їх а власні потреби. Додав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені судом, до цього часу відшкодував потерпілому половину шкоди, заподіяної злочином та зможе відшкодувати іншу половину до 10 квітня 2015 року (включно).

Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердила свідчення обвинуваченого, додавши, що угода це майже єдиний спосіб повернути кошти, привласнені обвинуваченим.

На виконання вимог ст.474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.
Прокурор проти затвердження угоди не заперечував.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (середньої тяжкості), особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником ТОВ "Меблі-Сервис" ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази по даному провадженню відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, стст.374, 474 475 КПК, суд
У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 24.02.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Меблі-Сервис» та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000074.
ОСОБА_5 визнати винним вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, і призначити йому узгоджене між сторонами угоди про примирення від 24.02.2015 року покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня у його проголошення.

Суддя: