Справа №1-71/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р. Менський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді -
Чепурко В.О.

при
секретарі - Мойсієнко О.І.

за участю:
прокурора - Артеменко
О.С

адвоката - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі в місті
Мена_ кримінальну справу по

обвинуваченню :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
гр. України, освіта середня, одруженого,
маючого на утриманні дитину-інваліда II гр., не працюючого, не судимого,
звинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 128
КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_3 16 березня 2007 року о 8 годині 15 хв., перебуваючи на території ТОВ „Березнянський
цегляний завод-2", що знаходиться в
АДРЕСА_2, намагаючись застрелити
собаку, не маючи мети заподіяння
тілесних ушкоджень стороннім особам,
здійснив постріл в напрямку собаки з власної мисливської рушниці марки
„ТОЗ-34-ЕР", 12 калібру, №28670.
В результаті з необережності поранив ОСОБА_2 , який
випадково вийшов під час пострілу на лінію вогню з приміщення слюсарної
майстерні, внаслідок чого останній
отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого сліпого вогнепального
поранення передньо - черевної
стінки 111 з
розривами кишківника та внутрішньою кровотечею,
що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя.

Допитаний
в якості підсудного ОСОБА_3 винним визнав себе повністю та показав, що працював різноробочим на цегляному заводі №2 смт. Березна Менського району. 16 березня 2207 року прийшов на
роботу. Біля приміщення контори знаходились працівники заводу. В ході розмови
йому запропонували постріляти собак на території заводу, так як знали,
що він має мисливську рушницю та дозвіл дозвільної системи УМВС на її
зберігання. Вдома взяв рушницю і повернувся на територію заводу. Побачивши
собаку на території заводу,
вистрілив, але в собаку не
влучив. Здійснив другий постріл та почув крик ОСОБА_2 і зразу побіг до нього. ОСОБА_2 почав скаржитись на біль у животі та ногах
так як дріб рикошетила і його поранено .
Автомобілем ОСОБА_2 доставили до
лікарні. В скоєному кається, просить
суворо не карати. Цивільний позов прокурора
визнає.

Крім
визнання вини самим підсудним ОСОБА_3, його вина підтверджується показами потерпілого
та свідка.

Потерпілий
ОСОБА_2 показав , що 16.03.2007
року він прийшов на роботу. В приміщенні слюсарної майстерні переодягнувся.
Через деякий час він почув постріл. Вийшов з

приміщення
слюсарні і побачив ОСОБА_3, який стріляв
по собаці. Пролунав постріл і він відчув біль області живота. До нього підбіг
ОСОБА_3 і він повідомив , що від його
пострілу з рушниці він отримав поранення в живіт. Був доставлений до лікарні ,
де його було прооперовано . ОСОБА_3 надав йому матеріальну допомогу на лікування і
просить його суворо не карати.

Свідок
ОСОБА_4 показав , що 16.03.2007
року він разом із ОСОБА_2 приїхали з
с Гусавка на
роботу на цегляний завод смт. Березна.
Через деякий час він пішов до приміщення контори і почув два постріли. Після
пострілів його повідомили , що ОСОБА_3 стріляв собаку на території заводу і поранив
ОСОБА_5 в живіт . Він відвіз на
автомобілі ОСОБА_5 до лікарні.

Вина
підсудного ОСОБА_3 підтверджується і іншими доказами ,
які не досліджувались в ході судового засідання ,
підсудний не наполягає на їх дослідженні і визнає ці докази достовірними.

Аналізуючи
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності дають підстави суду
прийти до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_3 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст.
128 КК України, як заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень з необережності і суд кваліфікує його дії за цією
статтею КК України.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному,
суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу винного і обставини, що пом"якшують та обтяжують
відповідальність.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, за місцем проживання
характеризується позитивно, не
працює, має на утриманні дитину -
інваліда II групи, злочин
скоїв з необережності, в скоєному
щиросердечно розкаюється, частково
відшкодував завдану шкоду потерпілому ,
а тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді
громадських робіт.

Цивільний
позов прокурора про відшкодування збитків,
витрачених закладом охорони здоров"я на стаціонарне лікування
потерпілого в сумі 951, 60 грн. підлягає стягненню в повному
обсязі з підсудного на користь Менської ЦРЛ.

Речові
докази по справі, відповідно до ст.
ст. 81, 330 КПК України: гладкоствольна мисливська
рушниця 12 калібру моделі ТОЗ-34 ЕР , як
знаряддя скоєння злочину , підлягає
конфіскації на користь держави, дозвіл
№003901 - підлягає поверненню в дозвільну систему Менського РВ УМВС, картечина - підлягає знищенню.

Судові
витрати по справі в сумі 183
грн. 08 коп.3а
проведення судово-балістичної експертизи підлягають стягненню з підсудного
ОСОБА_3 на користь держави .

На підставі
викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 128
КК України і призначити йому покарання - 170 (сто сімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3, підписку про
невиїзд - залишити
без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові
докази по справі: мисливську рушницю 12 калібру моделі ТОЗ-34 ЕР № 28670
-конфіскувати на користь держави, дозвіл
дозвільної системи УМВС №003901 - передати в дозвільну систему Менського РВ УМВС
України в Чернігівській області,
картечину - знищити.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_3 951
(дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 60
коп. на користь Менської ЦРЛ на р/р 2543, УДК Чернігівської області, МФО
853592, код підприємства
02006343.

Судові
витрати по справі в сумі 183
грн. 08 коп.3а
проведення судово-балістичної експертизи стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави .

Вирок
суду може бути оскаржений на протязі 15
днів до Чернігівського апеляційного суду.