Справа № 163/1130/15-к
Провадження № 1-кп/163/48/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000105 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Любомль району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, судимого 02.10.2014 року за ч.2 ст.125 КК України до 160 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 08.03.2015 року близько 02:40 години, тобто під час відбуття призначеного 02.10.2014 року Любомльським районним судом покарання за ч.2 ст.125 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в належному ОСОБА_4 магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , таємно викрав 65 хризантем, 235 троянд, 25 тюльпанів, 95 гвоздик та 10 букетів-композицій на загальну суму 12074 гривні.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та потерпілою про примирення.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами, повністю відшкодував потерпілій заподіяну шкоду.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_5 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії середньої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений і потерпіла цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а обвинувачений також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

В підготовчому засіданні потерпіла заявила, що обвинувачений повністю відшкодував їй заподіяну шкоду і майнових претензій до нього вона не має.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений і потерпіла, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.471 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і потерпілий проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

При цьому суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід призначити в узгоджених межах ближче у максимальному розмірі з огляду на наявну в нього судимість. Підстав для застосування ст.ст.71, 72 КК України суд не вбачає, оскільки на час підготовчого засідання обвинувачений повністю відбув призначене вироком суду від 02.10.2014 року покарання у вигляді громадських робіт.

Предмети взуття як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід повернути обвинуваченому, сліди пальців рук залишити при справі.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 30.04.2015 року у кримінальному провадженні №0000105, укладену потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1699(одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 245(двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки судових витрат на проведення трасологічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 552(п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 42 копійки судових витрат на проведення дактилоскопічних експертиз.

Речові докази : замшеві туфлі, які зберігаються в кімнаті речових доказів Любомльського РВ УМВС, повернути ОСОБА_5 ;

сліди рук, сфотографований слід взуття зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1