Справа № 511/1066/14-к
Номер провадження: 1-кс/511/100/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2014 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

Захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого Слідчого відділу Роздільнянського СВ РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Лиманське Роздільнянськогго району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
09 квітня 2014року слідчий звернувся до суду із клопотанням, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України за наступних обставин.

Згідно подання та матеріалів ОСОБА_6 , в період часу з 15.11.2013 року по 15.12.2013 року за попередньою змовою з ОСОБА_7 прибули до приміщення зернового складу розташованого навпроти житлового будинку по АДРЕСА_2 , з корисним умислом на скоєння таємного викрадення зерна, належного ОСОБА_8 , котре зберігається у вказаному зерносховищі. Далі діючи умисно і реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 шляхом перелізання через металеву огорожу проникли до зерносховища та скоїли крадіжку 120 кг. пшениці, вартістю 216 гривень та 50 кг. ячменю вартістю 100 гривень. Після вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 з ОСОБА_7 з місця скоєння вказаного кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму 316 гривень.

На думку досудового слідства своїми навмисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України кваліфіковане, як крадіжка чужого майна з проникненням у сховище.

Подання слідчого обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочини, за який встановлена кримінальна відповідальність у вигляді позбавленням волі на строк більше ніж 3 роки.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, в тому, що після отримання 23.01.2014 року повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_6 не з`являвся на виклики слідчого для проведення подальших слідчих дій, що свідчить про переховування його від слідства.

В судовому засіданні всі учасники провадження в тому числі слідчий та прокурор клопотання не підтримали, просили суд обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що підозрюваний повісток не отримував оскільки працював, тому не знаходився вдома біля двох неділь.

Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по даним матеріалам, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване за №0000078, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2014року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

20.03.2014 року ухвалою Розділінянського районного суду ОСОБА_6 підлягав затриманню для приводу у суд, для подальшого обрання запобіжного заходу.

09.04.2014 року ОСОБА_6 було затримано та доставлено до Роздільнянського РВ з метою приводу до суду, для обрання запобіжного заходу.

Відносно ОСОБА_6 є обґрунтована підозра щодо причетності до скоєння вказаного кримінального правопорушення.

Оскільки в судовому засіданні сторона обвинувачення фактично відмовилася від підтримання вказаного клопотання, посилаючись на встановлені в судовому засіданні дані про особистість підозрюваного та відсутність даних про його ухилення від слідства та суду, суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України є недоведеними.

Крім того слід зазначити, що тримання під вартою має застосовуватись лише у виняткових випадках як крайня міра, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження , що повинно враховуватися судами у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України та Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Ассенов та інші проти Болгарії".

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Аналізуючи вказані норми закону та практику ЕСПЛ слід зазначити, що слідчий суддя, суд з урахуванням положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні. В такому випадку суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 194 та пунктами 3 - 5 ч. 1 ст. 196 КПК, має зазначити у резолютивній частині ухвали про обрання запобіжного заходу певного виду, а у мотивувальній - зазначити, чому вважає недоведеними обставини, що свідчать про обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу та недостатність застосування для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні більш м`яких їх видів, визначених у ч. 1 ст. 176 КПК.

Згідно до ст. 181 ч. 1 та 2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд вбачає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід - домашній арешт з покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 181 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 194 п. 5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч. 6 вказаної статті обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Таким чином при обрані запобіжного заходу судом враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, той факт, що підозрюваний працює неофіційно, має постійне місце проживання та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

На підставі викладеного, суд вбачає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З урахуванням вищевикладеного, та приймаючи до уваги ст. ст. 8, 9, 206 КПК України суд вважає за необхідне підозрюваного з залу суду звільнити негайно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193-194, 196, 202, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Лиманське Роздільнянськогго району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло в період з 22.00 годин до 06.00 годин ранку.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_6 здійснює орган внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного негайно поставити ОСОБА_6 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному після її проголошення.

ОСОБА_6 звільнити з залу суду негайно.

Строк дії ухвали про накладення домашнього арешту відносно ОСОБА_6 60 днів, до 07.06.2014року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1