АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27січня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю учасників судового провадження:
прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001966 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 листопада 2014 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 4 місяці арешту.
Вирішено долю речового доказу.
На цей вирок державний обвинувач ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити новий вирок.
Не заперечуючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, апелянт вважає, що вирок є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказував, що судом при призначенні покарання обвинуваченому залишено без уваги обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочинів, а також вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 11.08.2014 р. Ще апелянт вказував, що суд, всупереч вимогам закону, в резолютивній частині вироку не зазначив про початок строку відбування покарання ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, обвинуваченого

провадження №11кп/794/54/15 р.
та його захисника, які просили відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2014 р. приблизно о 18.00 год., ОСОБА_7 , знаходячись навпроти магазину «Німфа», що розташований за адресою проспект Незалежності, 80 в м.Чернівці, таємно викрав велосипед марки «Лакес» вартістю 2000 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 .
Винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка та не оспорюється прокурором в поданій ним апеляційній скарзі.
А тому колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочину та доводів щодо кваліфікації діяння.

Відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Дії ОСОБА_7 на досудовому слідстві та судом кваліфіковано за ст..185 ч.2 КК України за кваліфікуючої ознакою - вчинення крадіжки повторно.
А тому твердження прокурора про неврахування судом при призначенні покарання обвинуваченому обставини що обтяжує покарання - рецидив злочинів, суперечить ст.67 ч.4 КК України і його вимоги є безпідставні.
З письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 та обвинувального акта вбачається, що останньому інкримінувалось діяння, яке було вчинене 11.08.2014 р. приблизно о 18.00 год. В цих процесуальних документах та в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані про те, що ОСОБА_7 під час вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння, чи вживав перед цим алкогольні напої.
Посилання апелянта на протокол про адміністративне правопорушення, який був складений працівниками міліції о 19.00 год., не дає суду підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дані протоколу свідчать про стан ОСОБА_7 через годину після вчинення ним злочину.
Твердження апелянта про залишення без належної уваги судом обставин, що обтяжують покарання при призначенні покарання обвинуваченому - рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, на думку колегії суддів є невірним та не відповідає дійсності.
З матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 на досудовому слідстві та під час судового розгляду справи не обирався запобіжний захід, в тому числі і у виді тримання під вартою. Місця, порядок і умови виконання покарання у виді арешту визначаються ст.ст. 50, 51 КВК України. А тому суд, не зазначивши у вироку про початок строку відбування покарання у виді арешту обвинуваченим, який не перебуває під вартою, не допустив порушень вимог ст.374 КПК України при постановленні вироку. Твердження апелянта про незастосування закону, який підлягав застосуванню, на думку колегії суддів, є безпідставним.
Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що воно призначено йому у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66 КК України, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, даних про його особу, обставин що пом`якшують покарання.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому судом першої інстанції враховано, що вчинене ОСОБА_7 діяння є злочином середньої тяжкості, останній позитивно характеризується по місцю проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність матеріальних претензій у потерпілого до обвинуваченого. Щире каяття обвинуваченого та його сприяння в розслідуванні злочину судом правильно визнано обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .

Обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання, яке останній буде відбувати реально, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України. Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку.
Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним внести зміни у вступній частину вироку щодо дати народження обвинуваченого, оскільки суд, при постановленні вироку, невірно зазначив число, місяць та рік народження останнього. В апеляційній інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляції прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівців ОСОБА_8 відмовити.
Внести зміни у вступну частину вироку Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити, зазначивши дату народження ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в порядку касаційного провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_11

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія вірна: суддя