АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-777/07 Головуючий
186 ЄВТУШЕНКО
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
листопада 2007 р. Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ТАПАЛА Г.К.

суддів ЛІТВІНЦЕВА
В.М. , ЯТЧЕНКА М. О.

за
участю прокурора ДЕМИДЕНКО С.
А.

засуджених ОСОБА_1,

ОСОБА_2

та їх
захисників - ОСОБА_3,

адвокатів ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку апеляції кримінальну
справу за апеляціями засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та його захисника -ОСОБА_5
на вирок Соснівського районного суду м.
Черкаси Черкаської області від 19 червня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець і житель
м. Черкаси, не одружений,
не працюючий, раніше неодноразово
судимий, в останнє: 5.10.2001 року -
за ст.
ст. 185 ч. 3, 27ч.3, 185 ч.3,

141 ч.
2, 375 ч.3, 42 КК України

до 5-й
років позбавлення волі і

звільнений
4.02.2004 року умовно-достроково на один місяць та 12

днів, - та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, житель м.
Черкаси, не одружений, не працюючий,
раніше судимий: 14.062001 року - за
ст. ст.

142 ч.3, 44,
143 ч. 2, 42 КК України(в ред..

1960
року) до 4-х років позбавлення волі з

конфіскацією
майна і звільнений 12.04.2004

року по
відбуттю строку покарання, -

2

визнані
винними в скоєнні злочинів, передбачених
ч. 2 ст.
186 КК України і їм призначено покарання у вигляді 5-й років позбавлення
волі кожному, з початком строку - з
01.09.2004 року(з моменту їх затримання).

Згідно
до вироку, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, повторно,
за попередньою змовою у групі осіб,
по заздалегідь розробленому плану,
з метою незаконного заволодіння чужим майном вчинили в різних
сполученнях в м. Черкаси три епізоди
розбійницьких нападів на громадян із заволодінням майном останніх за таких
обставин:

· 8.08.2004
року вони близько 19 год., перебуваючи за приміщенням драматичного театру по АДРЕСА_1, погрожуючи насильством у вигляді
підрізу, що є небезпечним для життя і
здоров'я потерпілого, підійшли до гр..
ОСОБА_6 і вирвали у нього з руки мобільний телефон «Нокіа 3100» у чохлі та сім
карту «УМЗ», а всього заволоділи майном
цього потерпілого на загальну суму 870 грн. і з місця скоєння злочину зникли;

· 18.08.2004
року ОСОБА_1 близько 15 год.
00 хв. разом із невстановленою особою на ім'я ОСОБА_7, знаходячись на перехресті вулиць
Франка-Хрещатик в м. Черкаси, погрожуючи насильством у вигляді підрізу
ножем, що є небезпечним для життя і
здоров'я потерпілого, підійшли до гр..
ОСОБА_8 насильно і відкрито вирвали з його кишені мобільний телефон
«Сіменс-А50» у чохлі, сім карту
«Київстар-АСЕ», зняли з руки потерпілого
золотий браслет, а всього заволоділи
майном цього потерпілого на загальну суму 850 грн., і з викраденим з місця скоєння злочинів
зникли;

· 28.08.2004
року вони ж близько 14 год.
30 хв. разом із невстановленою особою на ім'я ОСОБА_7, знаходячись на подвір'ї будинку, розташованого на перехресті вулиць
Смілянська-Гоголя в м. Черкаси, погрожуючи насильством, що є небезпечним для життя і здоров'я
потерпілого, відкрито заволоділи
мобільним телефоном гр.. ОСОБА_9 ,
вартістю 495 грн., марки «SIMENS-A60» і з
місця скоєння злочину зникли(вирок,
друк, текст - т. З а. с 262-263).

При цьому дії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були судом чомусь перекваліфіковані і вони засуджені за ч.
2 ст.
186 КК України, як за
грабіж(вирок - т. З а. с. 267).

В
апеляціях:

· засуджений
ОСОБА_1, акцентуючи увагу на тому, що він повністю визнав себе винним і щиро
покаявся, а на волі залишилися в нього
мати і дружина, які потребують допомоги, просить пом'якшити вирок відносно нього, який вважає за мірою покарання занадто
суворим. Наполягав на виклику в судове
засідання(т. З а. с. 277);

· засуджений
ОСОБА_2 також, не заперечуючи
правильності встановлених судом фактичних обставин справи, доведеності своєї вини та кваліфікації, не погоджується з вироком в частині
призначеного йому покарання, яке вважає
занадто суворим. З посиланням на тяжку
хворобу матері, добровільне
відшкодування завданої шкоди та примирення сторін просить пом'якшити призначене
йому покарання, обмежившись трьома
роками позбавлення волі, які він вже
відбув, перебуваючи під вартою з
1.09.2004 року. Наполягав на розгляді апеляції у його присутності(т. З а.
с. 273-275);

· захисник
засудженого ОСОБА_2 - його мати ОСОБА_5
вказує на невідповідність фактичним обставинам деяких формулювань вироку
суду, а саме: що її син раніше був
судимий не два, а тільки один раз; їй не
зрозуміло, з якого часу йде зарахування
терміну вже відбутого ним покарання. Просить перевірити ці обставини і, при необхідності, внести у вирок відповідні виправлення(т. З а.
с. 278).

Копії
вироку отримані засудженими 21.06.07 року(т. З а. с. 270,
271); бажання ознайомитись з матеріалами справи, в тому числі з протоколом судового засідання, вони не виказували.

Потерпілі
і прокурор, який приймав участь в
судовому розгляді справи і наполягав на засудженні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.
ст. 186 ч. 2, 187 ч. 2,
70 КК України до 8-й років позбавлення волі кожного, з конфіскацією всього власного майна
винних(прот. с/з

з

- т. З а. с.
259-259зв.), - вирок
суду не оскаржили, своїх заперечень на
апеляції засуджених вони не представили.

Вперше призначений на 9.10.2007 року апеляційний розгляд даної справи не
відбувся, так як в задоволення
клопотання захисника засудженого - його матері ОСОБА_5 на початку судового засідання 9.10.2007 року
про перенесення розгляду справи на 23.10.2007 року(щоб надати їм можливість
запросити для захисту інтересів її сина ще й професійного
захисника-адвоката, з кандидатурою якого
вона ще не визначилася) ухвалою колегії суддів від 9.10.2007 року воно було
вирішено позитивно для сторони захисту. 23.10.2007 року, тобто в призначений повторно день апеляційний
розгляд даної справи знову не відбувся,
оскільки адвокат ОСОБА_4 - новий захисник засудженого ОСОБА_2 заявила
клопотання про надання їй можливості ознайомитись з матеріалами кримінальної
справи і про відкладення розгляду справи у зв'язку з цим, що також було задоволено. Тільки 13.11.2007
року цей представник захисту ознайомилася із справою. В призначений на
13.11.2007 року апеляційний розгляд даної справи, в задоволення письмових клопотань
засуджених, які утримуються під вартою в
умовах СІЗО м. Черкаси, обоє були доставлені до суду, де разом із своїми захисниками з третього
разу прийняли безпосередню участь в розгляді власних апеляцій.

Судове
слідство в апеляційному суді не призначалось і не проводилось; протокол
судового засідання - не вівся.

Заслухавши
суддю-доповідача, засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їхніх
захисників, які підтримали апеляції
сторони захисту щодо необхідності ще більшого пом'якшення відповідальності винних;
прокурора, який з ними категорично не
погодився і просив вирок суду, як
законний і обґрунтований, залишити в
силі; вивчивши відповідно до вимог
ст. 365 КПК України матеріали
даної 3-х томної справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів не знаходить законних підстав
для їх задоволення, виходячи із
встановлення нею слідуючого.

Суд
першої інстанції встановив і виклав у своєму вироку щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по
трьох епізодах їх злочинної діяльності ознаки розбійницьких нападів на громадян
м. Черкаси з метою заволодіння їх
майном, хоча в подальшому(і безмотивно) кваліфікував
такі дії винних не за ст. 187 КК,
а за ст. 186 ч. 2 КК України, проявивши невиправдану полегкість, якої зараз повторно і в ще більшому обсягу
просять суд апелянти -сторона захисту.

Прокурор
разом із потерпілими на це не прореагували. Позбавлений такої можливості за
власної ініціативи зробити зараз суд апеляційної інстанції, який вирок суду першої інстанції перевіряє, а виявлені помилки виправляє, тільки в межах поданих апеляцій( ст. 365,
373-374 КПК України), які цієї
обставини, виходячи із власних інтересів, не оспорюють.

Що ж
стосується призначеного засудженим покарання,
то воно обрано судом з урахуванням того,
що дані особи, не зважаючи на
свій ще молодий вік, тяжкі умисні
злочини(в даному випадку три таких епізоди за короткий проміжок часу) вчиняють
не вперше.

За
розбійні напади з проникненням у житло(ч.3
ст. 142 КК України, в ред..
1960року) та шахрайство (ч. 2
ст. 143 КК України, в ред..
1960 року) ОСОБА_2 був судимий ще 14.06.2001 року(т. 1 а. с. 232,
228), до покарання у вигляді
позбавлення волі з конфіскацією майна,
яке відбував реально, в місцях
позбавлення волі(т. 1 а. с. 224), з 10.12.2000 р. по 12.04.2004 р. Звільнений
по відбуттю строку покарання, на шлях
виправлення не став, належних висновків
для себе не зробив і через чотири місяці,
у групі з іншими спільниками,
почав скоювати аналогічні злочини. Ніде не працює і не навчається, своєї сім'ї не має, за місцем проживання характеризується
посередньо(т. 1 а. с. 226); всіх своїх
спільників правоохоронним органам не викриває.

Аналогічним
чином і ОСОБА_1, для якого це вже
четверта судимість(т. 1 а. с. 207,
211-214).

Зазначене
свідчить про достатньо високу суспільну небезпечність як скоєних ними
злочинів, так і їх самих, як осіб.

Судом
враховані також пом'якшуючі покарання винних обставини, про які повторно зараз йдеться в апеляціях
засуджених. Колегія суддів, як і суд
першої інстанції вважає, що виправлення
засуджених можливо тільки в умовах ізоляції їх від суспільства; призначений
судом строк є майже мінімально можливим за санкцією статті закону, за якими вони засуджені. Підстав для
подальшого, ще більшого пом'якшення
призначеного судом покарання - колегія судців не вбачає.

В термін
вже відбутого ОСОБА_1 та ОСОБА_2
покарання суд правильно врахував увесь строк їх попереднього ув'язнення, починаючи з моменту затримання - з 1 вересня
2004 року(т. 1 а. с. 18-19, 13-14).

Засудження
ОСОБА_2 за вироком Придніпровського райсуду
м. Черкаси від
15.06.1999 року не слід розглядати окремо від його засудження за вироком цього
суду від 14.06.2001 року, як це
помилково вважає захисник - апелянт ОСОБА_5

Тому, на підставі наведеного і керуючись ст.
ст. 365, 366 ч. 1,
377 КПК України, колегія
судців, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 19 червня 2007 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляції засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та захисника - ОСОБА_5 , - без задоволення.