Справа № 396/833/15-к
Провадження № 1/396/3/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.07.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
підсудного ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новоукраїнка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21 жовтня 2008 року ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України, 19 лютого 2011 року звільнений умовно-достроково із не відбутим терміном покарання сім місяців шість днів, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
Підсудний ОСОБА_6 здійснив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням в сховище.
В судовому засіданні встановлено, що 09 травня 2012 року близько 00.50 год. підсудний ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, через огорожу проник на територію подвір`я домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , підійшовши до автомобіля ВАЗ -2103 синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому, відкрив задні дверцята, які не були замкнені та викрав із заднього сидіння два поліпропіленові мішки білого кольору, які до половини були наповнені сипучою речовиною - зерном ячменю вагою 25 кг та кукурудзяною крупою, вагою 20 кг, які підсудній прийняв за цукор, та направився до хвіртки з метою покинути подвір`я і розпорядитися викраденим майном, але в цей час був помічений господарем будинку, який, намагаючись припинити протиправні дії підсудного, підійшов до нього і вирвав у нього з рук мішок з кукурудзяною крупою, та, здійснюючи захист свого майна, замахнувся на нього дерев`яною табуреткою. В цей час, з метою утримання викраденого майна, підсудний ОСОБА_6 вибив у нього з рук табуретку, після чого шляхом застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, за допомогою металевого предмета (фомки) наніс потерпілому ОСОБА_5 три удари, один з який прийшовся в ділянку голови справа, інші два удари в ділянку лівої руки в момент, коли потерпілий намагався прикрити руками голову. Внаслідок заподіяних ударів потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови праворуч, крововиливу правої скроневої ділянки, садна ділянки лівого ліктьового суглобу і чола праворуч, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, після чого підсудній, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та бажаючи завершити свій намір на заволодіння майном потерпілого, переконавшись в тому, що потерпілий не чинить йому опору та не перешкоджає йому, заволодів його майном, перекинувши мішок, в якому було 25 кг зерна ячменю вартістю 1,50 грн. за 1 кг через паркан та зник в невідомому напрямку, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши збитки на загальну суму 37,5 гривень.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 винним себе визнав частково. Пояснив, що не мав наміру вчиняти розбійний напад на потерпілого із метою заволодіння його майном, а мав умисел на таємне викрадення чужого майна, а після викриття його потерпілим продовжив свій злочинний умисел як відкрите викрадення чужого майна. 09 травня 2012 року після опівночі він проходив по вул. Нижчевокзальній м. Новоукраїнка і помітив на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 легковий автомобіль, й так як ніч була місячна і було видно на достатню відстань, то він помітив скрізь віконне скло автомобіля мішки, у зв`язку з чим у нього виник умисел на їх викрадення. Оскільки була ніч і поряд нікого із сторонніх осіб не було, у нього був умисел вчинити крадіжку, тобто таємне викрадення майна. Йому було відомо, хто проживає у вказаному домоволодінні, й що господар цього домоволодіння торгує цукром на ринку, отже він вважав, що в цих мішках знаходиться цукор, а тому з корисливим мотивом на протиправне заволодіння чужим майном, маючи на меті вчинити крадіжку чужого майна, переліз через паркан на подвір`я, підійшов до автомобіля, звідки через незачинені двері витягнув два мішки, які були до половини наповнені сипучою речовиною. Коли він перекинув один мішок через паркан, то в цей час відчув удар по правому стегну, коли повернувся, то побачив біля себе господаря потерпілого ОСОБА_5 , в якого в руках була дерев`яна табуретка, якою він замахувався на нього. Прагнучи уникнути удару табуреткою він, підсудній, намагався втекти, але потерпілий продовжував замахуватися на нього табуреткою. Він кілька разів відштовхував потерпілого від себе руками і коли звільнився від нього, то переліз через паркан, забрав мішок, який вже знаходився поза подвір`ям потерпілого, й повернувся до свого помешкання разом з цим мішком. Пояснив, що умисних ударів потерпілому він не наносив, а лише намагався уникнути ударів табуреткою, у зв`язку з чим відштовхував потерпілого руками, в той час, коли потерпілий замахувався на нього табуреткою, жодного металевого предмету фомки у нього, підсудного, із собою не було, він був одягнений у спортивний одяг із короткими рукавами, в якому неможливо сховати фомку. Звідки у потерпілого виникли тілесні ушкодження йому невідомо, висловив припущення, що ці ушкодження могли виникнути в результаті того, що йому на голову падала дерев`яна табуретка в той час, коли він відштовхував потерпілого від себе руками, хоча він і не бачив як табуретка падала йому на голову і йому здається, що табуретка весь час знаходилась у потерпілого в руках.
В цей день він не вживав алкогольні напої, після його затримання через кілька годин лікарі його не освідували на факт перебування у стані сп`яніння.
Вважає, що обвинувачення по ч.3 ст.187 КК не відповідає його діям, просить перекваліфікувати на ч.3 ст.186 КК. Стверджує, що працівники міліції незаконно провели розслідування, протиправно проникли у домоволодіння, в якому він проживав разом із своєю троюрідною сестрою свідком ОСОБА_8 , звідки вилучили викрадений мішок, а також дерев`яну палицю, яка була визнана речовим доказом. Речовий доказ металева палиця (фомка), на думку підсудного, йому не належить, вона була долучена до матеріалів справи і визнана речовим доказом пізніше, оглянутий в судовому засіданні речовий доказ фомка не є тим металевим предметом, який визнавався речовим доказом у справі, на ній відсутні сліди злочину відсутні його відбитки пальців чи слідки крові потерпілого. Погодився з тим, що параметри і розміри фомки відповідають характеристикам, зазначеним у постанові про визнання її речовим доказом.
Під час досудового розслідування він не підписував жодних протоколів допиту його як підозрюваного чи обвинуваченого, вважає матеріали справи сфабрикованими, а підписи від його імені вчинені іншими особами. З приводу незаконних методів досудового розслідування та вчинення на нього тиску і погроз він подавав скарги, проте йому було безпідставно відмовлено у задоволенні скарг.
Крім цього погодився із позицією свого захисника та наполягає на виключенні з числа доказів у справі висновку додаткової судмедекспертизи потерпілого ОСОБА_5 з тих підстав, що вона проведена через значний проміжок часу після першої судмедекспертизи, проводилась безпідставно, і скопійована з обвинувального висновку, також просить не визнавати як доказ протокол відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого у зв`язку з тим, що відтворення проводилось у денний час, а вчинена ним крадіжка мала місце вночі. Також заперечує проти визнання допустимим доказом протоколу пред`явлення його для впізнання, оскільки особи, які пред`являлись разом з ним для впізнання, мали суттєві відмінності з ним, оскільки у нього відсутнє ліве око.
Щиро розкаюється у вчиненні крадіжки майна потерпілого, вибачився перед ним, у нього, підсудного, значно погіршився стан здоров`я та існує загроза повної втрати зору, просить перекваліфікувати його дії та суворо його не карати.
Незважаючи на часткове визнання підсуднім своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доводиться наступними доказами, які судом визнанні належними, допустимими і достатніми, дослідженими в судовому засіданні як окремо, так і в сукупності та їх взаємозв`язку, на підставі яких повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано усі обставини вчинення злочину, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що проживає у домоволодінні по АДРЕСА_2 разом із своєю дружиною ОСОБА_9 , він залишив у своїй машині мішки з крупами, оскільки мав намір зранку наступного дня їхати на базар торгувати ними, двері машини були закриті, але не зачинені на ключ, вільного доступу до його домоволодіння немає, так як подвір`я огороджене парканом висотою близько 130 см, ворота на ніч були зачинені на замок, а хвіртка закручена мідним дротом. Після опівночі 09 травня 2012 року близько 00.50 год. його розбудила дружина, він вийшов із дверей будинку і помітив, що підсудній викрадає з машини мішки та йде з ними до паркану. Він, потерпілий, пішов до нього, перечепився через дитячу дерев`яну табуретку, підняв її та тримаючи її в руках підійшов до підсудного, викрикуючи, щоб той залишив мішки. Коли підсудній побачив його, то вибив з його рук табуретку, й намагався втекти. Він, потерпілий, схопив один мішок і потягнув до себе. Підсудній відпустив мішок, й вихопив металевий предмет, яким завдав йому удару по голові. У нього почала текти кров на очі, і він схопився за голову. Після цього підсудній наніс ще два удари металевим предметом по голові, які прийшлися по рукам потерпілого, оскільки він намагався закритися руками від удару. Після цього підсудній переліз через паркан і втік разом із викраденим мішком. До нього підійшла дружина, яка стояла поряд і була свідком події, а також сусіди, які збіглися на шум після того, як підсудній вже зник з місця вчинення злочину. Через півгодини приїхала машини швидкої допомоги і забрала його до лікарні, де йому наложили скоби на голову та зашили рану на голові і поклали на рану пов`язку.
Коли він виходив з будинку, то гавкав пес, ніч була місячна і на подвір`ї все було видно, майже як вдень, коли він, потерпілий, наздогнав підсудного, той був ще на подвір`ї, не встигнувши перескочити через паркан. Пояснив, що підсудній був одягнутий в футболку із довгими рукавами, з рукава якої ймовірно витягнув металевий предмет фомку, якою наносив йому удари.
Після нападу через півгодини приїхала машина швидкої допомоги та працівники міліції, його було доставлено до Новоукраїнської ЦРЛ, де йому зупинили кровотечу, перев`язали рани, наклали на голову скоби і поклали пов`язку на рану. Він лікувався більше тижня, близько 9-10 днів, після чого йому зняли скоби та шви, і він зміг керувати автомобілем. Речовий доказ мішок із ячменем йому повернутий під час досудового розслідування, представлений в судовому засіданні речовий доказ фомка є тим знаряддям, яким підсудній наносив йому удари.
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що являється дружиною потерпілому ОСОБА_5 і мешкає разом з ним по АДРЕСА_2 . Після опівночі, 09 травня 2012 року вона прокинулась від гавкоту собаки, помітила у вікні, що невідомий чоловік виносить мішки з їхнього двору, тому розбудила чоловіка і вони разом вибігли на подвір`я і почали кричати. Чоловік почав виривати у злочинця мішок із зерном, а той кілька разів ударив чоловіка по голові залізною палкою і розбив йому голову та руки. Вона знаходилась на відстані близько трьох метрів від підсудного та потерпілого і все бачила. Скориставшись цим, злочинець через паркан разом з мішком втік, а вони викликали швидку та міліцію. Додала, що дану особу злочинця вона знала, так як він приходив до них додому купувати цукор. Її чоловік, потерпілий ОСОБА_5 , після нападу підсудного був закривавлений, через півгодини його забрала швидка, перев`язали йому рани, він лікувався більше тижня, оглянута в судовому засіданні фомка є саме тим металевим предметом, яким підсудній наносив удари потерпілому.
· протоколом усної заяви про злочин від 09.05.2012 р. (т.1 а.с.134);
· протоколом огляду місця події від 09.05.2012 р. та фото таблицею до нього, згідно якого було оглянуто домоволодіння потерпілого за адресою АДРЕСА_2 , де було скоєно злочин. Під час огляду на асфальтованій поверхні подвір`я виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров. В ході проведення даної слідчої дії було вилучено чоловічу сорочку зі слідами бурого кольору, схожими на кров та дерев`яну табуретку (т.1 а.с.136-138);
· протоколом огляду місця події від 09.05.2012 р. та фото таблицею до нього, згідно яких було оглянуто домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 та знаходиться в АДРЕСА_1 , в якому тимчасово проживав підсудній ОСОБА_6 . Під час проведення вказаної слідчої дії із домоволодіння вилучено дерев`яну палицю довжиною 1,5 метри, металеву фомку та поліпропіленовий мішок до половини наповнений сипучою речовиною (т.1 а.с.140-141);
· довідкою, виданою Новоукраїнським РСТ, згідно якої станом на 09.05.2012 р. ціна 1 кг ячменю становить 1 грн. 50 коп. (т.1 а.с.149);
· актом зважування від 09.05.2012 р., згідно якого вага ячменю, вилученого з домоволодіння по АДРЕСА_1 , становить 25 кг (т.1 а.с.150);
· протоколом огляду речових доказів від 10.05.2012 р., згідно якого була оглянута чоловіча сорочка потерпілого ОСОБА_5 з плямами бурого кольору, схожими на кров (т.1 а.с.152);
· висновком судово-медичної експертизи № 98 від 10.05.2012 р., згідно якого потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови праворуч, крововиливу правої скроневої ділянки, садна ділянки лівого ліктьового суглобу і чола праворуч. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження виникли внаслідок безпосередньої дії тупого твердого предмета, який має обмежену ударну поверхню, що діяв по типу удару (т.1 а.с.166-167);
· висновком судової імунологічної експертизи № 566 від 28.05.2012 р., згідно якого на наданій на дослідження сорочці виявлено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_5 (т.1 а.с.187-193);
· висновком додаткової судово-медичної експертизи № 109 від 31.05.2012 р., згідно якого потерпілому ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови праворуч, крововиливу правої скроневої ділянки, садна ділянки лівого ліктьового суглобу і чола праворуч. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження виникли внаслідок безпосередньої дії тупого твердого предмета, який має обмежену ударну поверхню, а рана в тім`яній ділянці голови праворуч могла виникнути в результаті безпосередньої дії тупого твердого предмета, що має обмежену ударну поверхню, можливо, при дії металевої фомки, одноразово. Враховуючи локалізацію і характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, експерт дійшов висновку, що забійна рана тім`яної ділянки голови праворуч виникла внаслідок безпосередньої дії тупого твердого предмета, що має продовгувату форму, можливо при дії металевої фомки, а ушкодження у вигляді крововиливу правої скроневої ділянки, саден ділянки лівого ліктьового суглобу і чола праворуч виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, що мають обмежену ударну поверхню, діючих по типу ударів, в той момент, коли потерпілий і нападаючий знаходилися у вертикальному положенні обличчям до обличчя (т.1 а.с.197-199);
· протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.05.2012 р., згідно якого потерпілий ОСОБА_5 вказав на підсудного як на особу, яка вчинила на нього напад (т.1 а.с.206);
· протоколом відтворення обстановки та обставин події від 15.06.2012 р. та фото таблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини скоєного відносно нього підсуднім злочину (т.1 а.с.207-212);
· висновком судово-психіатричної експертизи № 374 від 19.06.2012 р., згідно якого ОСОБА_6 в момент скоєння злочину виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевного захворювання і недоумкуватості. У відношенні інкримінованих йому дій слід вважати осудним. Підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.76-77);
· висновком спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам № 549 від 19.06.2012 р., згідно якого ОСОБА_6 страждає хронічним алкоголізмом і потребує лікування, яке йому не протипоказане (т.2 а.с.81);
· речовим доказом металевим предметом (фомкою), який співпадає по зовнішнім характеристикам із речовим доказом, зазначеним у протоколі огляду речових доказів від 10.05.2012 р. (т.1 а.с.152), який був вилучений із домоволодіння, в якому тимчасово проживав підсудній ОСОБА_6 . Вказаний речовий доказ був впізнаний потерпілим ОСОБА_5 і свідком ОСОБА_10 як знаряддя злочину, яким підсудній ОСОБА_6 наносив потерпілому удари. Підсудній ОСОБА_6 і захисник ОСОБА_7 погодились, що оглянутий в судовому засіданні речовий доказ відповідає по параметрам із речовим доказом, зазначеним у протоколі огляду речових доказів.
Даючи оцінку зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам в їх сукупності та взаємному зв`язку, суд приходить до переконання, що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України, у зв`язку із наступним.
В судовому засіданні повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини вчинення підсуднім злочинного діяння на підставі належних і допустимих доказів, які суд вважає достатніми для визнання винуватості підсудного щодо інкримінованого йому діяння.
В діях підсудного суд вбачає склад злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном шляхом застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного із проникненням в сховище.
Згідно п.п. 4,6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», крадіжка вважається закінченою з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Під нападом за статтею 187 КК, слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.
Небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження (п.9 Постанови Пленуму).
Умисне заподіяння у процесі розбою легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я охоплюються статтею 187 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти здоров`я, не потребують (п.11 Постанови Пленуму).
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом, в т.ч. із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном.
Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо. Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, город, ставок, поле тощо) (п.22 Постанови Пленуму).
Як встановлено в судовому засіданні і не оспорюється підсуднім, 09 травня 2012 року близько 00.50 год. з домоволодіння АДРЕСА_2 ним було вчинено викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_5 , в результаті чого підсуднім шляхом незаконного проникнення в сховище автомобіль, який знаходився на огородженому парканом подвір`ї домоволодіння, викрадено мішок із сипучою речовиною ячменем вагою 25 кг, загальною вартістю 37,50 грн., що також підтверджується довідкою про вартість викраденого майна (а.с.149 т.1).
Таким чином, об`єктом злочинного діяння підсудного є врегульовані законом суспільні відносини власності(право власності є непорушним ст.41 Конституції України), предметом злочину є майно потерпілого, на яке підсудній не мав жодного права, а отже це майно було для нього чужим. Також об`єктом злочинного діяння є особа (її життя та здоров`я), на яке діями підсудного було вчинене посягання.
Суб`єктом злочинного діяння є осудна особа підсудній ОСОБА_6 , який вчинив протиправні дії щодо незаконного заволодіння чужим майном. Підсудній ОСОБА_6 , хоча й має психічні розлади, пов`язані із зловживанням алкогольними напоями, проте ці розлади не досягають рівня, за яких підсудній міг не розуміти значення своїх дій та/чи керувати ними, а тому відносно вчиненого ним діяння підсудній є осудним.
Об`єктивна сторона вчиненого підсуднім діяння полягає у викраденні чужого майна, розпочатого як таємне (крадіжка), але не доведеного до завершення із незалежних від підсудного причин, оскільки до моменту, коли він отримав можливість розпорядитися викраденим майном (закінчений замах), він був викритий, проте продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, підсуднім застосовано насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, якому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Як пояснив потерпілий та свідок ОСОБА_10 , з чим частково погодився і підсудній, в момент викриття злочину підсудній перебував на території подвір`я потерпілого, не встигнувши його покинути, а тому він не мав реальної можливості розпорядитися викраденим майном, незалежно від того, де це майно перебувало на подвір`ї домоволодіння (за показаннями потерпілого, які судом визнаються правдивими), чи за межами подвір`я домоволодіння (за показаннями підсудного).
Об`єктивна обставина злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5 і свідка ОСОБА_9 , які повністю узгоджуються між собою, є логічними і послідовними, відповідають показанням, даними цими особами під час досудового розслідування, а тому покладені судом в основу обвинувального вироку. Факт заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я доводиться також висновками судово-медичної експертизи, згідно яких потерпілому завдані тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної ділянки голови праворуч, крововиливу правої скроневої ділянки, садна ділянки лівого ліктьового суглобу і чола праворуч (а.с.197-199 т.1). Суд визнає ці докази допустимими, оскільки експертизи проведені у відповідності із вимогами закону, на підставі постанови слідчого про проведення судової та додаткової судово-медичної експертизи, зміст висновків відповідає на питання, які були поставлені слідчим при призначенні експертизи, й у суду немає підстав не приймати висновки цих експертиз поза розумним сумнівом.
Як встановлено в судовому засіданні, наявні у потерпілого тілесні ушкодження виявлені безпосередньо після заволодіння підсуднім майном потерпілого, під час чого потерпілий піддався нападу зі сторони підсудного, в ході якого підсудній завдав потерпілому три удари металевим предметом (фомкою) по голові та руках, у зв`язку з чим потерпілий перебував на лікуванні більше 6 днів.
Посилання підсудного на те, що наявні тілесні ушкодження у потерпілого могли виникнути від падіння табуреткою, судом не приймаються як такі, що суперечать іншим доказам у справі, є нелогічними та непослідовними. Зокрема, як пояснив сам підсудній, він не бачив, щоб табуретка падала потерпілому на голову, йому здавалось, що табуретка весь час була в руках у потерпілого, а тому суд розцінює такі показання підсудного як спосіб уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Знаряддям вчиненого розбійного нападу зі сторони підсудного є металевий предмет (фомка), за допомогою яких підсуднім було завдано потерпілому три удари. Дана обставина доводиться показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_10 , які пояснили, що удари завдавались металевим предметом, висновком додаткової судмедекспертизи, згідно якої наявні у потерпілого ушкодження виникли внаслідок безпосередньої дії тупого твердого предмета, який має обмежену ударну поверхню, а рана в тім`яній ділянці голови праворуч могла виникнути в результаті безпосередньої дії тупого твердого предмета, що має обмежену ударну поверхню, можливо, при дії металевої фомки, одноразово. Враховуючи локалізацію і характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, експерт дійшов висновку, що забійна рана тім`яної ділянки голови праворуч виникла внаслідок безпосередньої дії тупого твердого предмета, що має продовгувату форму, можливо при дії металевої фомки, а ушкодження у вигляді крововиливу правої скроневої ділянки, саден ділянки лівого ліктьового суглобу і чола праворуч виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, що мають обмежену ударну поверхню, діючих по типу ударів, в той момент, коли потерпілий і нападаючий знаходилися у вертикальному положенні обличчям до обличчя (а.с.197-199 т.1). Потерпілим та свідком ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснено, що представлений речовий доказ металевий предмет (фомка) є тим знаряддям, за допомогою якого потерпілому наносились удари. Згідно протоколу огляду речових доказів від 10.05.2012 р. (а.с.152 т.1), на фомці не виявлено пошкоджень чи інших слідів злочину. Відсутність на фомці відбитків пальців підсудного чи слідів крові потерпілого не переконує суд у неналежності цього речового доказу, оскільки саме цей речовий доказ виявлений та вилучений з місця тимчасового проживання підсудного під час огляду, й суд погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що сліди злочину були знищені самим підсуднім, оскільки в нього було для цього достатньо часу з моменту повернення додому до моменту затримання.
Суб`єктивна сторона вчиненого підсуднім діяння характеризується прямим умислом та корисливим мотивом, а її ознакою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном. Як пояснив сам підсудній, у нього виник прямий умисел на протиправне заволодіння чужим майном на основі корисливого мотиву незаконного збагачення. Протиправні дії, розпочаті ним як таємне викрадення чужого майна, були продовжені ним після викриття його злочинних дій. Як пояснив сам підсудній, і як підтвердили у своїх показаннях потерпілий і свідок ОСОБА_10 , після нападу на потерпілого, в результаті якого останній отримав легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я, підсудній, маючи можливість покинути місце злочину, не продовжуючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, втік з місця злочину разом із викраденим майном. Тому такі дії суд розцінює як продовжуваний умисел на заволодіння чужим майном після того як його злочинні дії були викриті, а тому заподіяння підсуднім тілесних ушкоджень потерпілому є результатом умислу на реалізацію первинного умислу заволодіння чужим майном, незважаючи на спротив власника майна, й оскільки такі дії були пов`язані із застосуванням насильства щодо потерпілого, небезпечного для життя та здоров`я, то суд вбачає в діях підсудного умисел на заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, поєднаного із проникненням в сховище.
Судом критично оцінюються показання підсудного про те, що він не збирався завдавати потерпілому тілесні ушкодження, оскільки такі показання спростовуються показаннями потерпілого і свідка ОСОБА_10 щодо обставин вчинення заволодіння майном, який за допомогою нападу на потерпілого із застосуванням насильства, небезпечного для його здоров`я, довів до завершення свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, незважаючи на можливість залишити місце злочину без завершення свого злочинного наміру.
Посилання свідка ОСОБА_8 про те, що вона не пам`ятає чи вилучався з її домоволодіння речовий доказ металевий предмет (фомка), не можуть слугувати підставою у виникненні у суду сумнівів щодо використання підсуднім вказаного предмету як знаряддя злочину, тобто нападу, пов`язаного із насильством щодо потерпілого із метою заволодіння його майном, оскільки, як пояснила сама свідок, їй невідомо, чи були порушені її права як законного домоволодільця під час огляду та вилучення вказаного предмету, нею не подавались скарги щодо порушення її прав, огляд та вилучення речових доказів проведені у відповідності до закону, із залученням понятих, за заявою ОСОБА_8 (а.с.139 т.1), якою нею надано право на проведення огляду в її домоволодінні, а тому, враховуючи обставину, що свідок ОСОБА_8 перебуває у родинних стосунках із підсуднім, суд розцінює показання свідка в цій частині як спосіб допомогти підсудному уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Доводи підсудного про підробку його підписів у протоколах допиту і протоколах пред`явлення для особи впізнання судом не приймаються, оскільки як вбачається із матеріалів справи, підсудному за участю його захисника ОСОБА_11 пред`являлись для ознайомлення матеріали справи (а.с.90 т.2), й жодним із них не висувались будь-які претензії чи зауваження до наявних в матеріалах справи протоколів слідчих дій, а тому така позиція підсудного оцінюється судом як намір ввести суд в оману та уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Також судом не приймаються заперечення підсудного щодо недопустимості протоколу відтворення обстановки та обставин подій з посиланням на невідповідність часу доби, в який така слідча дія проводилась, так як цією слідчою дією встановлювалось обставини вчинення злочину, а саме місце вчинення злочину та кваліфікуюча обставина проникнення у сховище, а не перевірялись інші обставини, наприклад можливість потерпілого чи свідка ОСОБА_10 візуально сприймати чим та як наносились потерпілому удари. Оскільки підсудній сам визнав факт свого проникнення в сховище автомобіль потерпілого, який знаходився на огородженому парканом подвір`ї домоволодіння, підсудній пояснив у своїх показаннях, що в ніч вчинення злочину ніч була освітлена місяцем і було видно на достатню відстань, то у суду немає підстав визнавати цей протокол недопустимим.
Крім цього, відсутні і підстави для визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання з посиланням на значну відмінність від підсудного інших осіб, які пред`являлись для впізнання, у зв`язку з тим, що в нього відсутнє ліве око, оскільки самим підсуднім не оспорюється той факт, що саме ним було вчинене заволодіння майном потерпілого. Як вбачається з протоколу пред`явлення для впізнання (а.с.207 т.1), особи, які пред`являлись для впізнання, мали зріст 170,178 см, з коротким волоссям, усі особи під час проведення слідчої дії пред`явлення для впізнання закривали ліве око.
Доводи підсудного про те, що він не наносив ударів потерпілому, а виявлені на тілі ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок їх боротьби спростовуються кількістю, локалізацією та характером таких ушкоджень, які свідчать про те, що потерпілий піддався нападу, а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 , і свідка ОСОБА_10 , які пояснили причини їх утворення, які відповідають висновкам досліджених судово-медичних експертиз.
Доводи підсудного про те що, під час проведення відтворення обстановки та обставин події від 15.05.2012 р. у потерпілого ОСОБА_5 , згідно фототаблиці (а.с.209-211 т.1), відсутня пов`язка на голові, й що, на думку підсудного, свідчить про те, що потерпілий перебував на лікуванні менше 6 днів, судом не приймаються, оскільки такі доводи спростовуються висновками судмедекспертиз про наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а також показаннями потерпілого ОСОБА_5 про те, що через 9-10 днів йому були зняті скоби та шви з голови, які на фототаблиці не вбачаються у зв`язку із недостатньою якістю фотознімків.
Суд погоджується із тим, що злочин вчинено підсуднім шляхом проникненням в сховище, оскільки викрадене майно знаходилось в автомобілі, яке потерпілий використовував для тимчасового зберігання матеріальних цінностей, крім цього автомобіль розташовувався на подвір`ї будинку потерпілого, яке огороджене від вулиці та також призначене для тимчасового зберігання матеріальних цінностей. Підсудній ОСОБА_6 цю обставину не заперечив.
Посилання в судових дебатах захисника підсудного адвоката ОСОБА_7 про проведення досудового розслідування під керівництвом прокурора ОСОБА_12 , який нібито є родичем потерпілого ОСОБА_5 , судом до уваги не приймаються, оскільки жодним із учасників процесу не ставилась вимога про дослідження цієї обставини під час судового слідства, й захисником не обґрунтовано наявність родинних відносин між вказаними особами або яким чином ця обставина могла вплинути на однобічність досудового розслідування. Крім цього, відсутні також зауваження та заперечення з приводу даної обставини зі сторони підсудного та його захисника ОСОБА_13 під час ознайомлення з матеріалами справи (а.с.90 т.2), що свідчить про надуманість таких доводів.
В той же час суд погоджується із доводами сторони захисту про відсутність речових доказів дерев`яної палиці та дерев`яного табурету, які визнані речовими доказами у справі та які, як пояснила прокурор, є втраченими, проте вважає, що відсутність цих доказів є наслідком неналежного зберігання речових доказів, а відсутність фототаблиці речового доказу (дерев`яного табурета) наслідком неякісного досудового розслідування. Відсутність цих речових доказів не викликає у суду сумнівів щодо винуватості підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки дерев`яна палиця не має жодного відношення до обставин вчинення злочину, а дерев`яний табурет не може бути визнаний знаряддям злочину, так як, зі слів самого підсудного, цим предметом захищався потерпілий, і підсудному невідомо, чи падав цей табурет на голову чи руки потерпілого й такі показання підсудного мають лише форму припущень. Припущення підсудного про можливість заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень цим предметом спростовуються висновком додаткової судмедекспертизи та показаннями потерпілого і свідка ОСОБА_10 , які визнані судом допустимими доказами.
За таких обставин, судом повно та всебічно досліджені обставини справи на підставі належних і допустимих доказів, досліджених судом у сукупності та взаємному зв`язку, ці докази визнані судом достатніми для висновку у винуватості підсудного у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, і доводи сторони захисту не переконують суд у протилежному.
Таким чином, дії підсудного органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.3 ст.187 КК України, як напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для жття та здоровя особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням в інше сховище.
Обираючи покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного та обставини справи.
Обставин що пом`якшують покарання підсудного суд вбачає щире каяття у вчиненому, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується негативно, що підтверджено характеристикою (а.с.58 т.2), за місцем тримання під вартою характеризується позитивно (а.с.108 т.4), раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені судимості. Обставинами, що обтяжують покарання підсудного суд визнає те, що вчинив злочин відносно особи похилого віку. Суд не погоджується із обтяжуючою обставиною вчиненням злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина категорично заперечується підсуднім і не доведена належними та допустимими доказами стороною державного обвинувачення. У зв`язку з цим, суд враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, який належить до особливо тяжких злочинів, та особу підсудного, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного без ізоляції від суспільства не можливе.
Строк відбування покарання підсудному слід рахувати з часу його затримання з 09.05.2012 р.
Речові доказ по справі: чоловічу сорочку ОСОБА_5 (а.с.153 т.1) слід повернути потерпілому ОСОБА_5 . Металевий предмет, з круглого стержня фомку, який знаходиться на зберіганні в камеру зберігання речових доказів Новоукраїнського РВ УМВС (т.1 а.с.156) слід знищити.
Речовий доказ по справі: мішок із 25 кг ячменю, які віддані під зберігальну розписку ОСОБА_5 (т.1 а.с.155) слід залишити потерпілому.
Судові витрати по справі на залучення експерта для проведення судових експертиз складають 2942,40 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_6 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України (в редакції 1960 року),
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст.187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією всього належного йому майна.
Міру запобіжного заходу залишити без змін тримання під вартою до набрання вироком законної сили
Строк відбуття покарання обчислювати з 09 травня 2012 року.
Речовий доказ по справі, відповідно до розписки (т.1 а.с.155), - поліпропіленовий мішок з ячменем всередині вагою 25 кг, залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Речовий доказ по справі, згідно постанови (т.1 а.с.156), - чоловічу сорочку, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Речовий доказ, згідно постанови (т.1 а.с.156), - металевий предмет з круглого стержня - фомку знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 40 коп.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Новоукраїнський районний суд, протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1