справа 611/82/15-к
н/п 1 кп/611/19/15

В И Р О К
Іменем України

4 березня 2015 року. Барвінківський районний суд Харківської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, за згодою обвинуваченого в залі суду в м. Барвінкове Харківської області кримінальне провадження № 0000213 за обвинувальним актом щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гаврилівка Барвінківського району Харківської області, гр. України, з базовою вищою освітою, не одруженого, який ніде не працює, раніше засудженого 23.01.2013 року Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 162 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на один рік, який проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, 10 січня 2014 року близько 02.00 год. з метою викрадення чужого майна із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належав потерпілій ОСОБА_7 , шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення будинку. Діючи навмисно і протиправно, реалізуючи злочинний намір, обвинувачений із будинку скоїв крадіжку пічної плити у зборі, вартістю 200 грн., комплекту колосників 120 грн., почтового ящику 70 грн., спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 390 грн..

Викраденим ОСОБА_6 розпорядився за власним розсудом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, 13 січня 2014 року близько 10.00 год., з метою викрадення чужого майна із житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належав потерпілій ОСОБА_8 , шляхом виставлення фанери на віконній рамі, проник до приміщення будинку. Діючи навмисно і протиправно, реалізуючи злочинний намір, обвинувачений із будинку повторно скоїв крадіжку шуруповерта акумуляторного «Ритм ДА 18 2» 2011 року випуску, вартістю 333 грн., мобільного телефону «Моtorola RIZR Z 3 2008 року випуску 533 грн., двох мобільних телефонів «LG GS 290» - вартістю по 429 грн. за один, мобільного телефону «Nokia 6300» 2011 року випуску 383 грн., цифрової камери «Canon ixus 850 is» 2011 року випуску - 499 грн. та гроші в сумі 1450 грн., спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 4056 грн..

Викраденим ОСОБА_6 розпорядився за власним розсудом.

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, в ніч з 18 на 19 січня 2014 року, діючи навмисне та протиправно, маючи злочинний намір на викрадення чужого майна в АДРЕСА_3 , цеглиною розбив бокове скло на пасажирській передній двері автомобілю «Део сенс», номерний знак НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_9 та повторно викрав з автомобіля гроші в сумі 500 грн..

Викраденим ОСОБА_6 розпорядився за власним розсудом.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_7 10.01.2014 року, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку.
По епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_8 13.01.2014 року, обвинувачений вину визнав частково, дав покази, так, як викладено в установочній частині вироку. Проте, показав, що викрадені ним мобільні телефони були в неробочому стані.
По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 вину визнав частково і даючи покази про обставини скоєного ним злочину, так, як викладено в установочній частині вироку, показав, що скоїв крадіжку не 500 грн. а не більше 100 грн.. При цьому конкретну суму викрадених грошей не вказував. Крім того, обвинувачений у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень щиро розкаявся.
Такі показання обвинуваченого були перевірені судом шляхом дослідження наявних у справі доказів під час судового розгляду, з урахуванням того, що у кримінальному провадженні забезпечено достатньо всебічне та повне, об?єктивне дослідження всіх обставин.
Суд, здійснюючи оцінку наявним у кримінальному провадженні доказам, бере до уваги лише ті, що надані сторонами, і власне є доказами, тобто є допустимими даними в розумінні положень ст. 84 КПК України.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим по епізодам крадіжок майна у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, існує сукупність допустимих доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні ним вказаних злочинних діянь.
Вина обвинуваченого по епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_7 підтверджується даними про вартість викраденого у потерпілої майна (а.с. 120).
По епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_8 вина обвинуваченого підтверджується протоколом огляду місця події від 13.01.2015 року, згідно якого, при огляді житлового будинку потерпілої було виявлено те, що з тильної сторони будинку віконна рама пошкоджена і частково відсутнє віконне скло (а.с. 24).
Протоколом огляду предметів від 13.01.2014 року, згідно якого при огляді мобільний телефон «Моtorola RIZR Z 3, два мобільних телефони «LG GS 290», та цифрова камера «Canon ixus 850 is» перебували у робочому стані (а.с. 30).

Зазначені докази по кримінальному провадженню зібрано відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимим, та таким, що в сукупності з іншими доказами безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Висновком товарознавської експертизи № 6 від 15.01.2014 року, згідно якого встановлена вартість шуруповерта акумуляторного « ІНФОРМАЦІЯ_2 », мобільного телефону «Моtorola RIZR Z 3, двох мобільних телефонів «LG GS 290», мобільного телефону «Nokia 6300», цифрової камери «Canon ixus 850 is». Вказані предмети перебували у робочому стані (а.с. 38 39).

По епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_9 вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який зазначив, що в ніч з 18 на 19 січня 2014 року на пасажирській передній двері автомобілю «Део сенс», номерний знак НОМЕР_1 , який належав йому на праві приватної власності було розбито бокове скло, викрадено сумочку в який знаходилися гроші в сумі 500 грн..

Зазначені показання потерпілого є допустимими, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який зазначив, що у січні місяці 2014 року зі слів потерпілого ОСОБА_9 йому стало відомо проте, що в ніч з 18 на 19 січня 2014 року з його автомобіля було скоєно крадіжку сумочки, в якій знаходилися гроші в с умі 500 грн..

Зазначені показання свідка є допустимими, узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Суд бере до уваги показання свідка як об?єктивні, оскільки він безпосередньо не зацікавлений у певному вирішенні кримінального провадження та вказують на вчинення ОСОБА_6 інкримінованого діяння.

Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_8 в тій частині, що викрадені мобільні телефони були в неробочому стані, неправдивими, оскільки спростовуються протоком огляду предметів від 13.012014 року та висновком товарознавської експертизи № 6 від 15.01.2014 рокупро те, що викрадені телефони були в робочому стані.

Суд також вважає показання обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_9 в тій частині, що при скоєнні крадіжки з автомобіля потерпілого, ним було викрадено гроші в сумі не більше 100 грн., неправдивими, оскільки спростовуються показами потерпілого та свідка ОСОБА_10 , який не зацікавлений у певному вирішенні провадження.

Таким чином, суд оцінює вказані показання обвинуваченого ОСОБА_6 як спробу полегшити свою участь кримінальної відповідальності за скоєне, приходить до висновку про доведеність пред?явленого обвинувачення на підставі належних достатніх даних (доказів) у справі.

Діяння, вчинені ОСОБА_6 є суспільно небезпечними і підлягають кваліфікації за ст.. ст.. 185 ч.2, 185 ч. 3 КК України, як крадіжка чужого майна, вчинена повторно та крадіжка вчинена повторно, поєднана з проникненням до житла.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання рецидив злочинів та скоєння злочинів у стані алкогольного сп?яніння.
В свою чергу, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, постійного місця реєстрації не має, допустимі характеристики за місцем проживання, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкцій статей, за які кваліфіковано його діяння із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Суд вважає за необхідне щодо обвинуваченого залишити обраний запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.
Цивільні позови потерпілими в кримінальному провадженні не пред?являлися, тому суд роз?яснює потерпілим, що вони, як особи, які не пред?являли цивільного позову в кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 128 ч. 7 КПК України, мають право пред?явити його в порядку цивільного судочинства.
Долю речових доказів вирішити у в відповідності до ст.. 100 КПК України
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винними у скоєнні злочинів, передбачених ст.. ст.. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання за вказаним статтями:

· за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

· за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) міс. позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) міс. позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначити покарання ОСОБА_6 шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 23.01.2013 року у вигляді одного року обмеження волі, що при перерахуванні на позбавлення волі у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на строк 4 (чотири) роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 14 січня 2015 року з 19 год. 25 хв..
Речові докази : мобільний телефон «Моtorola RIZR Z 3, два мобільних телефони «LG GS 290», цифрову камеру «Canon ixus 850 is», які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 залишити там же.

Апеляційна скарга учасниками судового провадження може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .