Справа № 201/840/14-к
Провадження № - 1кп/201/10/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 0000643відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.05.1980 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України, ч.1 ст.229-6, ч.2 ст.141, ст.42 КК України 2001 р., до позбавлення волі строком на 3 роки;

-02.12.1983 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України 2001 р., до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

-22.03.1988 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, ст.17, ч.2 ст.140, ст.42 КК України 2001 р., до позбавлення волі строком на 3 роки;

-27.09.1993 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст.94 КК України 2001 р., до позбавлення волі строком на 7 років;

-09.06.1994 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст.198 КК України 2001 р., до позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.3 ст.42 КК України - шляхом приєднання невідбутого покарання за вироком від 27.09.1993 р. до відбування 7 років 4 місяців позбавлення волі;

-29.11.2002 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.307 КК України 2001 р., до позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна;

-19.01.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнився по відбуттю покарання 10.11.2012 р.

-22.02.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, 75 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 3 роки;

-16.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

-10.10.2013 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України 2001 р. до позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ч.4 ст.70 КК України дане покарання поглинене покаранням за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.07.2013 р. строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 10 днів за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 22.02.2013 р. до відбування 3 роки 10 днів позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілі ОСОБА_9

ОСОБА_10

захисник ОСОБА_11

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:

02.02.2013 року приблизно о 23:30 годин ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Севастопольській, 17 у м. Дніпропетровську, побачив магазин Хороший, розташований за вказаною адресою, та вирішив зайти у вказаний магазин з метою придбання алкогольних та тютюнових виробів. Знаходячись у вказаному магазині у ОСОБА_6 виникла сварка з реалізатором даного магазину, раніше незнайомою ОСОБА_13 , з приводу визначення суми решти наданих ОСОБА_6 грошових коштів за придбані товари. Під час зазначеної сварки ОСОБА_13 , не погоджуючись з ОСОБА_6 щодо суми решти грошових коштів за придбані товари, просила ОСОБА_6 залишити приміщення магазину, з чим останній не погоджувався та вимагав від ОСОБА_13 повернути йому грошові кошти. Після чого ОСОБА_13 словесно образила ОСОБА_6 та завдала йому один удар рукою в область обличчя, у зв`язку з чим, він вийшов з магазину.

Залишивши приміщення вищевказаного магазину, та перебуваючи у безпосередній близькості з магазином, ОСОБА_6 , будучи обуреним та роздратованим, відчуваючи себе ображеним ОСОБА_13 , почав спостерігати за її діями з вулиці, в результаті чого у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство. Далі ОСОБА_6 , побачивши, що через деякий час потерпіла ОСОБА_13 вийшла з магазину у бік підсобного приміщення, повернувся до магазину Хороший. 03.02.2013 року приблизно о 00:30 годин ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, підійшов до задніх дверей магазину, де побачив ОСОБА_13 , яка стояла біля відкритих дверей та курила. Підійшовши до ОСОБА_13 , ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_13 , з силою вдарив її по обличчю долонею правої руки, від чого остання, бажаючи захиститись, правою ногою вдарила ОСОБА_6 в область паху, від чого він зігнувся в колінах, присів та руками схопився нижче поясу. Після чого ОСОБА_6 за поясом штанів правою рукою дістав ніж, який він носив при собі, та реалізовуючи свій злочинний умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, навмисно спрямовуючи ніж на ОСОБА_13 , став наносити ним удар, в свою чергу, потерпіла ОСОБА_13 , бажаючи захиститись від удару, підняла ліву руку вгору над собою, прикриваючи обличчя, в результаті чого ніж потрапив їй у ліву внутрішню поверхню лівого плеча. Налякана за своє життя ОСОБА_13 намагалась закричати, але ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, з силою замахнувшись правою рукою, став цілити ножем вище, спрямовуючи удари в життєво важливі органи потерпілої, таким чином, при нанесенні другого удару ножем ОСОБА_6 завдав ОСОБА_13 удару в шию. Коли ОСОБА_6 витягнув ножа, потерпіла ОСОБА_13 , зігнувшись від спричиненій їй болі, змогла увійти у приміщення магазину Хороший та зачинити за собою двері з середини, але від отриманих поранень остання померла в приміщенні магазину, де і була виявлена о 07:30 годин 03.02.2013 року. Згідно висновку судово-медичної експертизи №249 від 25.02.2013 року, смерть ОСОБА_13 наступила від проникаючого колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалося пошкодженням лівої внутрішньої сонної артерії і ускладнилося зовнішньою та внутрішньою кровотечею з розвитком гострої крововтрати, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними додаткових методів дослідження.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не визнав себе винним у вчиненні вбивства та пояснив, що 29.05.2013 року його затримали за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ст. 187 КК України. Працівники міліції запропонували взяти на себе вбивство, але він не погодився. Після цього йому одягали пакет на голову, пускали туди газ, кололи йому сироватку правди і він вимушений був підписати документи, які викривають його. Насправді в день вбивства він був в селі Звонецький Хутір, що може підтвердити його матір ОСОБА_14 та його сестра ОСОБА_15 .

Суд, заслухавши обвинуваченого, покази потерпілих і свідків, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

З показань потерпілого ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_13 являлась його дружиною з якою у них є чотирнадцятирічна дитина. ОСОБА_13 працювала в магазині Хороший позмінно тиждень через тиждень. 03.02.2013 р., коли його дружина була на нічній зміні в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , потерпілому зателефонувала сестра його дружини ОСОБА_9 , яка повідомила про загибель ОСОБА_13 . Потерпілий відразу прийшов в магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , де побачив сліди крові на дверях підсобки магазину.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила, що ОСОБА_13 , являлась її сестрою. Вони разом працювали в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 позмінно. 03.02.2013 р. вночі, приблизно о 00-05 хв. свідок зателефонувала ОСОБА_13 , яка була на зміні в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 і в ході бесіди потерпіла повідомила, що збирається зачинитись в магазині з метою захисту від проникнення вночі. В цей час ОСОБА_9 почула, що в магазин хтось зайшов і неприємним голосом попросив пива і цигарки. ОСОБА_13 попрощалась і поклала слухавку. Приблизно о 7-20 годин ОСОБА_9 прийшла до магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 і побачила біля входу в підсобку магазину багато слідів крові. Двері підсобки і магазину були зачинені, а в дверях була записка від розвізника хліба: Приїхав о 2:30 годин поїхав о 3:30 годин. Потерпіла почала стукати в двері, однак їх ніхто не відчинив і потерпіла викликала товарознавця магазину Хороший, який приїхав, відчинив двері, і вони побачили в магазині тіло сестри. Вони оглянули магазин і виявили, що в магазині нічого не викрадено і всі гроші були на місці.

Показання потерпілої ОСОБА_9 об`єктивно підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що він до травня 2013 року розвозив хліб по магазинам міста Дніпропетровська, в тому числі і в магазин ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в нього приймали хліб продавці, в тому числі і потерпіла в свою зміну. Однієї ночі він приїхав, однак двері магазині ніхто не відчинив і він, залишивши записку в дверях, поїхав від магазину. Через деякий час йому стало відомо, що продавчиню магазину в той день вбили.

З протоколу огляду місця події від 03.02.2013 р. (т. 1 а.с. 15) вбачається, що в період з 9-00 годин до 14-20 годин проведено огляд торгівельного магазину-кіоску Хороший, розташованого біля будинку № 17 по вул. Севастопольській та біля зупинки громадського транспорту Медична академія в м. Дніпропетровську. Магазин має два входи, замки на яких не пошкоджено, та обстановка в магазині не порушена. В дверях, які ведуть в підсобку виявлений фрагмент паперу в клітинку з написом ОСОБА_17 був о 2:50. Чекав до 3:30. Також під час огляду виявлені сліди речовини бурого кольору на дверях, які ведуть з магазину у підсобку, на дверях які ведуть з вулиці у підсобку, на підлозі біля цих дверей та в підсобці. За тумбочкою з електронними вагами, між шафами розташованими впродовж протилежної стіни від входу та вітриною-холодильником на підлозі виявлено лежачий на спині труп ОСОБА_13 . В ході огляду трупу виявлено рану на нижній губі ліворуч, рану на лівій бічній поверхні шиї з переходом на задню з рівними краями, загостреними кінцями, у просвітку ран видніються м`які тканини.

Встановлені під час огляду місця події обставини в цілому не суперечать показам ОСОБА_9 і ОСОБА_16 , а лише доповнюють їх.

З висновку експерта № 249/105-Е від 19.04.2013 р. (т. 1 а.с. 288) вбачається, що у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче колото-різане поранення шиї: колото-різана рана на лівій задньо-бічній поверхні шиї на 149 см вище від підошвенної поверхні стоп, від якої відходить раньовий канал, який йде зліва-направо, дещо знизу-вверх, пошкоджуючи підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини шиї, внутрішню сонну артерію по задній поверхні, проникає в глотку, йде по заду органокомплексу шиї та закінчується в ділянці правого кута нижньої щелепи, крововиливи по ходу раньового каналу, довжина раньового каналу близько 9 см; різана рана на нижній губі ліворуч, від нижнього кінця рани відходить переривчаста подряпина; колото-різане поранення лівого плеча: колото-різана рана на внутрішній поверхні у верхній третині лівого плеча на 132 см вище від підошвенної поверхні стоп, від якої відходить раньовий канал, який йде паралельно лівій плечовій кістці в товщі м`яких тканин та сліпо закінчується в лівій підключичній ділянці, крововиливи по ходу раньового каналу, довжина раньового каналу близько 14 см.; синці на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні лівого плеча у середній третині, по передній поверхні лівої гомілки у середній третині. Ушкодження у вигляді колото-різаних поранень шиї та лівого плеча, різаної рани нижньої губи, прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті від дії предмету (предметів), який володіє колюче-ріжучими та ріжучими властивостями. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті. Ушкодження у вигляді колото-різаного поранення лівого плеча та різаної рани нижньої губи, стосовно до живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень та у зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Ушкодження у вигляді синців на кінцівках, прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), відносяться до легких тілесних ушкоджень та у зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Згідно вказаного висновку смерть ОСОБА_13 наступила за 10-14 годин до огляду трупу на місці події від проникаючого колото-різаного поранення шиї, яке супроводжувалося пошкодженням лівої внутрішньої сонної артерії і ускладнилося зовнішньою та внутрішньою кровотечею з розвитком гострої крововтрати. Характер, локалізація та механізм утворень, вказує на те, що в ділянку голови було спричинено не менше 1-ї механічної дії, в ділянку шиї не менше 1-ї механічної дії, в ділянку кінцівок не менше 4-х механчних дій.

Під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 06.11.2013 року, в якому зареєстрований та проживає ОСОБА_6 (т. 4 а.с. 148) було виявлено та вилучено дві пари джинсових штанів чорного кольору, одні в кімнаті № НОМЕР_1 в шафі зліва від входу, а інші в тій же кімнат в шафі, розташованій напроти входу.

Згідно висновку експерта № 141 від 19.02.2013 р. кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО (т. 3 а.с. 241)

З висновку експерта № 953 від 18.11.2013 р. (т. 4 а.с. 156) вбачається, що на одних з джинсових брюк чорного кольору, вилучених 06.11.2013 р. під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 в якому зареєстрований та проживає ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини в якій виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, походження якої, з урахуванням висновку експерта № 141 від 19.02.2013 р., не виключається від потерпілої ОСОБА_13 .

З висновку експерта № 378 від 12.12.2013 р. вбачається, що зі слідів крові на джинсових брюках, вилучених 06.11.2013 року в ході обшуку у ОСОБА_6 отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипічні характеристики. Вказані препарати ДНК являють собою ДНК жіночої статевої належності, а проведений молекулярно генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання їх генотипу з генотипом потерпілої ОСОБА_13 , тобто ДНК крові на джинсових брюках походить від потерпілої ОСОБА_13 з ймовірністю не менше 99,79%. Це означає, що вказана комбінація генетичних ознак зустрічається у 0,21 жінок на трильйон.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 підтвердила висновки своєї експертизи та пояснила, що препарати ДНК можливо отримати незалежно від давності походження крові на джинсах.

З протоколу проведення слідчого експерименту (т. 4 а.с. 197) вбачається, що 21.11.2013 р. в період часу з 14-45 годин до 16-10 годин слідчим СВ Жовтневого РВ за участі спеціаліста СМЕ ОСОБА_19 в присутності понятих було проведено слідчий експеримент в ході якого учасники разом з обвинуваченим ОСОБА_6 приїхали за адресою: АДРЕСА_2 де ОСОБА_6 вказав на магазин, розташований на зупинці громадського транспорту, повідомивши, що саме в цьому магазин працювала жінка, яку він вбив. Підійшовши до магазину ОСОБА_6 розповів: 02.02.2013 року у вечірній час він повертався на АДРЕСА_3 . Оскільки вже було пізно, приблизно біля 00:00 годин, він повертався пішки. Доки йшов, вийшов на АДРЕСА_2 , де попереду себе побачив нічний магазин. Йому схотілося пива і сигарет, тому він увійшов у магазин, замовив у продавця собі пару пляшок пива та цигарки, передавши їй 500 гривень 1 купюрою. В приміщенні магазину знаходилась продавець і більш нікого не було. Продавець, жінка на вигляд біля 40 років, білявка, невисокого росту дала його замовлення та відрахувала гроші, але нібито зі 100 гривень, давши йому трохи більше 50 гривень. Він сказав їй, що давав 500 гривень, і тут не вистачає ще 400 гривень. Продавщиця почала кричати на нього та казати, що він дав їй 100 гривень, показавши купюру. Він в свою чергу відповів, що давав 500 гривень, та якщо вона не вірить запропонував викликати міліцію. Вже обурений, він викрикнув у її адресу лайливе слово, за що жінка поцілила йому по обличчю, та сказала, щоб він забирався з магазину. Вказана ситуація його дуже обурила у зв`язку з чим він вирішив вбити останню, або якось провчити. Забравши свої покупки він вийшов з приміщення магазину, відійшов неподалік та став пити пиво. Він був обурений її поведінкою, у нього була лише одна думка, вчинити над нею розправу, оскільки зрозумів, що грошей своїх він вже не поверне. Через деякий час, приблизно хвилин через 40, він вирішив знову піти до магазину, щоб помститися, та з цією думкою попрямував до магазину. До магазину він підходив знизу від гуртожитків, тому підійшов одразу до заднього входу, продавець якраз стояла біля відчинених дверей та курила. Побачивши її, він одразу підійшов та вдарив її по обличчю долонею правої руки. На питання слідчого, чи згоден ОСОБА_6 на статисті показати, як саме все було, ОСОБА_6 погодився, та сказав, щоб жінка стала біля відчинених задніх дверей магазину, спиною до дверей, та трохи спершись на двері. Після цього ОСОБА_6 показав, як він підійшов до неї, скоротивши при цьому відстань до 50 см, та наніс удар долонею по обличчю, сказавши, що удар прийшовся приблизно в ділянку рота, та показав на жінці куди він вдарив. У відповідь на його дії, жінка вдарила його ногою у пах. Зігнувшись від болю, ОСОБА_6 показав як зігнувся, він машинально поклав руки на пояс, та правою рукою намацав за поясом свій ніж, який він носив при собі, щоб десь щось порізати, ковбасу, або хліб. На нього нахлинула злість, вихопивши ніж він замахнувся, відвівши руку у бік та почав наносити боковий удар, одразу намагаючись поцілити у життєво важливі органи. Жінка побачила ніж, та підняла ліву руку, щоб захиститися, прикривши обличчя руками, через це його удар прийшовся їй під ліве плече. ОСОБА_6 запропонували в якості знаряддя злочину лінійку, та попросили показати ще раз, як він наносив удар, та як в цей час стояла продавець. Показавши ще раз як все було ОСОБА_6 попросив жінку стати навпроти нього спиною до дверей, далі він почав замахуватись ножем (лінійкою), тримаючи його у правій руці та повільно підносити його до жінки. Коли ніж був на відстані 30 см від шиї, куди він цілив, він попросив жінку підняти руку, і коли вона підняла її, притис її до шиї жінки, накривши плечем частину шию та завівши руку за голову. ОСОБА_6 поставив руку жінки так як описав після чого кінцем лінійки ткнув у внутрішню поверхню лівого плеча, сказавши, що удар наносив з силою, і ніж увійшов доволі глибоко. Далі ОСОБА_6 сказав, що став ще злішим, тому витягнувши з неї ніж, ще дужче замахнувся, але вже трохи вище, та знову наніс удар жінці. На цей раз він поцілив у ліву задню бічну поверхню шиї, від чого жінка зігнулась та в неї почала бризкати кров з шиї. Він поставив лінійку до шиї жінки та показав куди поцілив, сказавши, що на цей раз приклав ще більше зусиль і увігнав ніж майже по саме руків`я. Відскочивши від неї, він побачив, що вона увійшла у магазин та прикрила за собою двері. Він злякавшись того, що вона викличе міліцію, вирішив також зайти в приміщення магазину, але не зміг відкрити двері, так як остання зачинила їх на замок з середини. На землі коло себе він побачив багато крові, також плями крові були на двері. їх було дуже помітно, не дивлячись на то, що на вулиці було дуже темно. Озирнувшись по сторонам він переконався, що навкруги нікого не має, та щоб його не помітили, він втік з місця скоєння злочину. Ножа яким порізав жінку викинув неподалік. Ніч він провів у приятеля, разом вони вживали спиртні напої, після чого вранці він повернувся до будинку АДРЕСА_3 , зібрав свої речі, переодягнувся та поїхав додому у с. Званецький Хутір. Вдома він закинув ці речі до себе у шафу подалі, щоб мати їх не знайшла, після чого деякий час ще побув удома, а потім почав знову їздити до м. Дніпропетровську.

З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що він був понятим під час проведення слідчого експерименту 21.11.2013 р. в ході якого ОСОБА_6 добровільно, без примусу, послідовно розповідав як продавчиня магазину відмовилась дати йому здачу з 500 гривень внаслідок чого між ними виникла сварка в ході якої ОСОБА_6 вдарив продавчиню ножем, самостійно показавши механізм, спосіб та місце нанесення ударів. Після цього склали протокол слідчого експерименту, який було підписано всіма учасниками та ніхто не висловив зауважень чи доповнень.

З висновку експерта № 249/333-ЕД від 11.12.2013 р. (т. 4 а.с. 213) вбачається, що характер, локалізація та механізм утворення тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_13 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї та колото-різаного поранення лівого плеча, вказує на те, що дані ушкодження, можливо, виникли при обставинах вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 .

Оцінюючі вищевикладені докази суд приходить до висновку, що вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що ОСОБА_6 дійсно 03.02.2013 р. біля магазину Хороший вчинив вбивство ОСОБА_13 , що підтверджено показами потерпілих, свідка ОСОБА_16 , даними виявленими під час огляду місця події в сукупності зі слідами крові, виявленими на джинсах ОСОБА_6 , яка належить потерпілій ОСОБА_13 і данними встановленими під час слідчого експерименту в ході якого ОСОБА_6 добровільно вказав механізм та спосіб вбивства ОСОБА_13 .

Дані отримані в ході слідчого експерименту суд приймає до уваги незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим в судовому засіданні, так як слідчий експеримент проведено за участі захисника обвинуваченого, експерта і в присутності понятих, один з яких, будучи допитаним в судовому засіданні, підтвердив добровільність показів обвинуваченого, що виключає застосування до обвинуваченого заходів примусу під час слідчого експерименту, а невизнання своєї вини може бути розцінено судом лише як спосіб ухилення від відповідальності. Більш того, механізм і спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , вказаний ОСОБА_6 під час слідчого експерименту, відповідає пошкодженням, які виявлені у ОСОБА_13 , що підтверджується вищенаведеними висновками експертів № 249/333-ЕД від 11.12.2013 р. і № 249/333-ЕД від 11.12.2013 р.

Крім вищевказаних доказів, які повністю викривають злочинну діяльність ОСОБА_6 , його винність у вбивстві ОСОБА_13 підтверджується даними зібраними під час проведення негласних слідчих дій на підставі ухвали судді апеляційного суду Дніпропетровської області про дозвіл на проведення аудіоконтролю ОСОБА_6 , який утримується у ІТТ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме, звукозаписом перемовин ОСОБА_6 з ОСОБА_21 з яким вони перебували в одній камері ІТТ Солонянського РВ в ході яких ОСОБА_6 19.10.2013 р. о 21:55:47 і о 22:00:47 розповідав, що його викрили і що він, після справи, поїхав додому де зняв речі, в тому числі джинси, які були на ньому, що підтверджує належність ОСОБА_6 джинсових брюк, які були вилучені під час обшуку в його будинку 06.11.2013 р. і на яких, згідно з висновком експерта № 378 від 12.12.2013 р. виявлена кров ОСОБА_13 . Крім того, 22.10.2013 р. ОСОБА_6 на протязі дня розповідає ОСОБА_21 про обставини вбивства ОСОБА_13 , які в цілому відповідають обставинам, встановленим в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 , після прослуховування звукозапису його розмов з ОСОБА_6 , повідомив, що на звукозапису він впізнає свій голос та голос ОСОБА_6 і що розмови, які були прослухані в судовому засіданні дійсно мали місце та обвинувачений дійсно розповідав про обставини вбивства продавщиці магазину та бідкався, що не спалив речі в яких він був у день вбивства і по яким, начебто, його викрили.

Таким чином, дані отримані під час проведення негласних слідчих дій в сукупності з показами свідка ОСОБА_21 додатково підтверджують винність ОСОБА_6 у вчинені вбивства ОСОБА_13 .

З урахуванням вищевикладеного, надавши оцінку всім зібраним та перевіреним доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_13 , особою, яка раніше вчинила умисне вбивство доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство

Посилання ОСОБА_6 в судовому засіданні на те, що в день вбивства він знаходився в селі Звонецький хутір, що може підтвердити його матір ОСОБА_14 та його сестра ОСОБА_15 , суд розцінює як намагання завести суд в оману з метою уникнення відповідальності, оскільки вина ОСОБА_6 у вбивстві ОСОБА_13 беззаперечно встановлена в судовому засіданні, про що детально описано вище. Суд здійснював спроби виклику матері ОСОБА_6 ОСОБА_14 в судове засідання, однак було встановлено, що вона в силу віку знаходиться в хворобливому стані, який позбавляє її можливості покидати територію свого домоволодіння, а тому застосування приводу відносно неї є недоцільним. Також судом здійснювались заходи щодо встановлення місця проживання сестри ОСОБА_6 ОСОБА_15 , так як обвинувачений не назвав адресу місця її проживання, однак суду не вдалось його встановити, а тому ОСОБА_15 в судове засідання не викликалась.

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності, що додатково підтверджується матеріалами аудіоконтролю за особою, про які зазначено вище, з яких вбачається, що перебуваючи в ІТТ Солонянського РВ ОСОБА_6 вигадував версії надання показів працівникам правоохоронних органів.

Необхідно відзначити, що кримінальне судочинство ведеться за принципом диспозитивності, який зобов`язує суд розглядати лише ті докази, які надані сторонами кримінального провадження та вирішувати лише ті питання, які поставлені перед судом, а в даному випадку стороною захисту не забезпечено явку свідків про яких було заявлено, що унеможливило їх допит, а заходи застосовані судом, про які описано вище, не принесли результату.

Посилання ОСОБА_6 на те, що йому одягали пакет на голову, пускали туди газ, кололи йому сироватку правди і він вимушений був підписати документи, які викривають його, суд сприймає критично, оскільки обвинувачений не вказав осіб, які вчиняли ці дії, місце і дату їх вчинення, що позбавляє суд можливості відреагувати належним чином. В той же час покази ОСОБА_6 дані ним на досудовому слідстві судом не покладені в основу вироку, а тому вищевказані посилання обвинуваченого не впливають на висновки суду в цілому.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у невстановлені дату та час, з метою особистої самооборони у невстановленої особи незаконно придбав вогнепальну зброю, яка являє собою револьвер, та яку він розпочав незаконно зберігати за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

06.11.2013 року, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2013 року, за місцем мешкання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , під час проведення обшуку у приміщенні літньої кухні, розташованої на подвір`ї вказаного будинку, за сервантом у поліетиленовому пакеті в присутності двох понятих виявлено та вилучено предмет, який згідно висновку експерта № 69/07-63 від 18.11.2013 року, являє собою револьвер, виготовлений саморобним способом, та відноситься до категорії ручної нестандартної короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї; діаметр каналу стволу револьвера 12,5 мм.; револьвер придатний до проведення пострілів; конструкція револьвера дозволяє проводити постріли способом роздільного спорядження з використанням в якості займистого складу будівельно-монтажних патронів групи В, а в якості снаряда - шроту або картечі діаметром до 12,5 мм; при цьому забезпечується достатня вражаюча дія вистріляних з нього снарядів, який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, незаконне придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу

ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину та пояснив, що револьвер, який було знайдено та вилучено в ході обшуку його будинку йому не належить, а належав братові, який помер.

Суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Так судом встановлено, що під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 4 а.с. 148) в якому зареєстрований (т. 4 а.с. 240) та проживає (т. 4 а.с. 242) ОСОБА_6 , в літній кухні, розташованій з лівої сторони від входу на територію домоволодіння, за сервантом, розташованим напроти входу в приміщення, у пакеті білого кольору з написом АТБ виявлено пакет чорного кольору з малюнком та написом: гарантія якості в якому виявлено пакет з малюнком подарунків в якому виявлено предмет схожий на пістолет з руків`ям із пластмаси коричневого кольору у барабані якого знаходиться патрон з маркуванням 19/Z/37/1.

З висновку експерта №69/07-63 від 18.11.2013 р. (т. 4 а.с. 164) вбачається, що вищевказаний револьвер, вилучений 06.11.2013 р. при обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , виготовлений саморобним способом та відноситься до категорії ручної нестандартної короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, діаметром каналу ствола 12,5 мм. Револьвер придатний до пострілів. Конструкція револьвера дозволяє проводити постріли способом роздільного спорядження з використанням в якості займистого складу будівельно-монтажних патронів групи В, а в якості снаряда - шроту або картечі діаметром до 12,5 мм. При цьому забезпечується достатня вражаюча дія вистріляних з нього снарядів.

Крім вищевказаних доказів, які повністю викривають злочинну діяльність ОСОБА_6 , його винність у придбанні та зберіганні револьверу підтверджується даними зібраними під час проведення негласних слідчих дій на підставі ухвали судді апеляційного суду Дніпропетровської області про дозвіл на проведення аудіоконтролю ОСОБА_6 , який утримується у ІТТ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме, звукозаписом перемовин ОСОБА_6 з ОСОБА_21 з яким вони перебували в одній камері ІТТ Солонянського РВ в ході яких ОСОБА_6 19.10.2013 р. о 21:55:47 повідомив, що у нього вдома під гардеробом є волина, що являється загальновідомим жаргонним виразом, який означає вогнепальну зброю.

Вищевказані докази є належними та допустимими, їх достовірність в судовому засіданні не спростована іншими доказами і вони в своїй сукупності та взаємозв`язку з даними про місце проживання та реєстрації обвинуваченого (т. 4 а.с. 240, 242) підтверджують факт придбання та зберігання ОСОБА_6 , без передбаченого дозволу, револьверу, який відноситься до вогнепальної зброї, а тому, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї револьвера доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Посилання ОСОБА_6 на те що револьвер, вилучений в ході обшуку в його будинку належить не йому, суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

При вирішенні питання чи вчинив ОСОБА_6 інкриміновані йому злочини у стані обмеженої осудності чи неосудності, судом досліджено акти амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 11 від 15.01.2014 р. (т. 4 а.с. 226) та акт судово-психіатричного експерта № 280 від 30.12.2014 р. згідно висновків яких ОСОБА_6 хронічним душевним захворюванням в період часу, який відноситься до інкримінованих йому дій, не страждав і в даний час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в даний час емоційно неврівноважений розлад особистості. В період часу, який відноситься до інкримінованих йому дій, ОСОБА_6 не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності і за своїм психічним станом міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 може нести кримінальну відповідальність і не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку, що на момент вчинення злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_6 він знаходився в осудному стані і підлягає кримінальній відповідальності на загальних підставах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжкого та особливо тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, проживає разом з престарілою матір`ю, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується, раніше неодноразово судимий і вчинив інкриміновані йому злочини через менш ніж три місяці після звільнення з місць позбавлення волі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 за вчинення злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в судовому засіданні не встановлено, а обставиною, що обтяжує покарання суд вважає за можливе визнати рецидив злочину.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде в повній мірі відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, які є тяжким та особливо тяжким, наслідкам останніх, способу їх вчинення та спрямованості умислу обвинуваченого, особі останнього та його поведінці під час розгляду справи, який свою вину не визнав та жодних заходів для відшкодування потерпілим завданої шкоди не прийняв, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Питання щодо речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_10 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень, суд приходить до наступного висновку.

Суд вважає встановленим, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_6 , що виразились в умисному вбивстві ОСОБА_13 , загинула дружина позивача ОСОБА_10 , чим позивачеві спричинена моральна шкода, яка виразилась у переживаннях в зв`язку зі втратою рідної людини.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок втрати рідної людини, характер немайнових втрат порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня, тобто вже більш як два роки. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 150 000 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_6 на підставі ст. 1167, 1172 ЦК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2013 року до трьох років десяти днів позбавлення волі і в даний час фактично відбуває покарання за цим вироком, суд вважає за необхідне, з метою забезпечення його участі в апеляційному провадженні, на підставі ст. 537 КПК України, тимчасово залишити ОСОБА_6 в умовах Дніпропетровського СІЗО УДПтС України в Дніпропетровській області

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за вчинення злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді тринадцяти років позбавлення волі;

- за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування тринадцять років позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року та покарання призначеного цим вироком, визначивши остаточно до відбування тринадцять років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту його затримання з 30 травня 2013 року.

Позовні вимоги ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 150 000 гривень.

Речові докази револьвер, три патрони золотистого кольору з маркуванням: патрон № 1 Z 19 38 ІХ, патрон № 2 188 57; патрон № 3 Z 19 39 VI, патрон з маркуванням Z 19 37 1, що зберігаються в камері схову речових доказів Жовтневого РВ знищити.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 тримати в умовах Дніпропетровського СІЗО УДПтС України в Дніпропетровській області

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3