Справа № 595/92/15-к
Провадження № 1-кп/603/13/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Монастириська Тернопільської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000352 від 20 жовтня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, не працюючого, не одруженого, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:
19 жовтня 2014 року, ОСОБА_3 , не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин на земельній ділянці, розташованій на території недіючого кар`єру с. Берем`яни, Бучацького району Тернопільської області, за допомогою колісного ескаватора моделі «ATLAS», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що належить на праві користування гр. ОСОБА_5 , якому не було відомо про ціль використання його ескаватора, видобув корисну копалину загальнодержавного значення - пісковик, в об`ємі три метри кубічних, який згідно постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12 грудня 1994 року «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного значення» зі змінами та доповненнями в редакції від 28 грудня 2011 року №1370, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, чим порушив правила охорони розробки надр, передбачених ст. 16 Кодексу України про надра яка встановлює загальні правила ліцензування діяльності стосовно використання надр, ст.ст.19, 20 Кодексу України про надра, ст.ст. 57, 125, 126 Земельного кодексу України, які встановлюють порядок виникнення права використання земельної ділянки, а також вимоги ст. 56 Кодексу України про надра.

У кримінальному провадженні прокуратурою Бучацького району Тернопільської області, було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 в користь Берем`янської сільської ради збитків завданих земельним ресурсам внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0900 га. (30м х 30м), в сумі 1322 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що дійсно 19 жовтня 2014 року, не маючи спеціального дозволу на роботу з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення - пісковику, в особистих цілях здійснив самовільне користування надрами, шляхом зняття родючого шару ґрунту та видобування плит пісковика, на території недіючого кар`єру Берем`янської сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Цивільний позов ОСОБА_3 визнає повністю та зобов`язується відшкодувати завдані збитки.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, який вважає, що можливо розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти вказаного порядку розгляду справи, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї вини, суд відповідно до ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, зібраних у ході досудового розслідування.

Таким чином, оцінивши досліджені в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України докази, суд вважає, вину обвинуваченого доведеною повністю, та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного , те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, що відповідно до положень ч. 1 ст. 66 КК України, є обставиною, що пом`якшує покарання та свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

Обставини що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Таким чином, обмірковуючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги щире каяття обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та вирішив обрати йому покарання у виді штрафу в дохід держави, що на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Як передбачено нормами ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння; цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно довідки державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області №05/3357, державі, в особі Берем`янської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0900 га (30м х 30м), відповідно до «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу» затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за №963 від 25 серпня 2007 року, завдано шкоди в розмірі 1322 грн.

Тому, вирішуючи питання щодо заявленого по справі цивільного позову прокуратури Бучацького району Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь місцевого бюджету Берем`янської сільської ради збитків в сумі 1322 грн, згідно ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 166, 211 Земельного Кодексу України, ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - підлягає повному задоволенню.

Питання про речові докази, суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема, три метри кубічні каменю передати в дохід держави.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368-371 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. в дохід держави.

Цивільний позов прокуратури Бучацького району Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_3 в користь Берем`янської сільської ради збитків завданих земельним ресурсам внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0900 га. (30м х 30м), в сумі 1322 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь місцевого бюджету Берем`янської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, збитки в сумі 1322 грн. які перерахувати на р/р 0080 в ГУДКСУ в Тернопільській області, код одержувача 38038030, МФО 838012.

Речові докази три метри кубічні каменю, що знаходяться на зберіганні на території спецмайданчика Бучацького РВ УМВС України в Тернопільській області по вул.Міцкевича 6 в м.Бучач Тернопільської області, передати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1