Справа № 183/1359/14-к
№ 1-кп/183/19/15
В И Р О К
іменем України
12 травня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянув в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження провадженні №0006479 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське, Новомосковського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
встановив:
12 жовтня 2013 р. приблизно о 22:00 год. неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та двома сестрами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися біля магазину ПП «Лубенець» розташованого за адресою Новомосковський район с. Спаське вул. Ленінській, де бесідували на спільні теми. В цей же день, близько 22.30 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили відійти до бесідки, яка знаходиться біля вказаного магазину та продовжити бесіду. У вказаний вище час, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися в бесідці до них підійшов раніше їм незнайомий ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. В ході спільної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин в ході якого ОСОБА_6 наніс один удар рукою по голові ОСОБА_7 . В цей час в бесідку зайшов неповнолітній ОСОБА_4 та почав заспокоювати ОСОБА_6 , відтягуючи останнього від ОСОБА_7 . Після того як конфлікт був вичерпаний ОСОБА_6 одразу втік у невідомому напрямку. Приблизно о 23.00 год. неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та сестрами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили їхати додому. Однак в цей час до магазину прибіг ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння та почав безпричинно погрожувати ножем останнім. В свою чергу між неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна сварка, в ході якої у неповнолітнього ОСОБА_4 виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12 жовтня 2013 р. близько 23.15 год., неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину ПП «Лубенець» по вул. Ленінській с. Спаське Новомосковського району, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки по обличчю та від спричиненого удару ОСОБА_6 впав на лівий бік. Після чого неповнолітній ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому ще два удари кулаком правої руки в область щелепи та в результаті чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритого перелому виросткового відростку нижньої щелепи справа, струсу головного мозку, після травматичної перфорації барабанної перетинки справа, синців в області правої вушної раковини, навколо правого ока, нижній щелепі, у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини в місці перелому відбувається у термін понад 21-а доба.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 12.10.2013 р. під час сварки з ОСОБА_6 біля магазину по вул. Ленінській с. Спаського, Новомосковського району вдарив декілька разів ОСОБА_6 по обличчю від чого той впав на землю. У скоєному щиро кається.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 , крім його власних свідчень, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 12.10.2013 р. під час сварки з ОСОБА_10 . ОСОБА_4 , біля магазину по вул. Ленінській с. Спаського, Новомосковського району вдарив його кулаком в обличчя декілька разів від чого він впав на землю. Бажає, щоб обвинувачений відшкодував йому витрати понесені на лікування, покарання можливо призначити без позбавлення волі.

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 12.10.2013 р. біля магазину ОСОБА_6 бився з ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 , їх розбороняв. Через кілька хвилин ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 5 разів по обличчю і тілу.
- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що 12.10.2013 р. біля магазину під час сварки ОСОБА_6 душив ОСОБА_10 , а ОСОБА_4 їх розбороняв. ОСОБА_6 кудись побіг, а потім повернувся з ножем, яким погрожував, а ОСОБА_4 забрав цей ніж.
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 12.10.2013 р. біля магазину у нього виник конфлікт з ОСОБА_6 , який вдарив його ззаду від чого він впав. ОСОБА_4 , їх рознімав і ОСОБА_6 втік з місця. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся з ножем і почав всіх лякати. Потім він почав битися із ОСОБА_4 , який 2-3 рази вдарив ОСОБА_6 , від чого той впав.
- протоколом заяви ОСОБА_6 про завдання йому тілесних ушкоджень.
- висновком судово-медичного експерта №94/Е від 11 лютого 2014 р. відповідно до якого потерпілому ОСОБА_6 завдано тілесних ушкоджень у виді закритого перелому виросткового відростку нижньої щелепи справа, струсу головного мозку, після травматичної перфорації барабанної перетинки справа, синців в області правої вушної раковини, навколо правого ока, нижній щелепі, у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткової тканини в місці перелому відбувається у термін понад 21-а доба.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розгляд здоров`я.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд вважає за можливе призначити покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, розмірного ступеня тяжкості вчиненого злочину. Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України враховує, що призначення покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення засудженого і запобігання їм нових злочинів.
Суд встановив, що ОСОБА_4 , виховувався у неповній сім`ї, живе з матір`ю, має необхідні соціально-побутові умови для його проживання, має середній рівень розвитку і добре усвідомлює наслідки вчиненого кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , про звільнення його від відбування покарання на підставі п. а ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році», оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :
визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком один рік.
На підставі п. а ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя