Справа №1-200/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2008 року Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Омелюженко
Я.С.

з участю прокурора Болотнікової
А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Полтава,
українця, гр-нина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на
утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, працюючого різноробочим
ТД «Промсталь», мешкаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , в силу
ст..89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

28 березня 2008
року близько 06:30 год. ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння,
керуючи на підставі довіреності
автомобілем „ВАЗ-2107”, д/н НОМЕР_1, рухався по вул.Леніна в с.Кірове,
Полатвського району зі сторони вул.Сковороди, в напрямку центру вказаного
населеного пункту зі швидкістю 30 км/год., що не перевищує максимально
дозволену на даному відрізку та по умовах видимості дороги швидкість. В салоні
автомобіля знаходився сам. В ході руху, при виникненні небезпеки для руху, яку
об»єктивно спроможний був виявити, а саме пішохода ОСОБА_2, що знаходилась
поряд з тротуаром проїжджої частини дороги, не вжив своєчасних заходів до
зменшення швидкості керованого транспортного засобу аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного об»їзду перешкоди та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2.
на смузі свого руху. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди
пішохід ОСОБА_2. отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Причиною ДТП та
наступивших наслідків стали порушення п.п.12.3 Правил дорожнього руху з боку
водія автомобіля ВАЗ - 2107 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в скоєному визнав повністю,
пояснивши суду обставини при яких сталася ДТП, а саме підтвердив, що дійсно
28.03.2008 року він після 6 год. ранку по закінченню робочої зміни вжив спиртні
напої та їхав додому. В процесі руху за дорогою не слідкував, оскільки відволікся до авто
магнітоли, минувши 10-20 метрів відчув удар, що прийшовся на праву сторону
автомобіля, після чого зупинився та коли вийшов з авто, помітив, що скоїв наїзд
на місцеву мешканку ОСОБА_2.

Не зважаючи на
визнання своєї вини самим підсудним, його вина в скоєному повністю
підтверджується:

- показаннями
потерпілої ОСОБА_2. про те, що 28.03.2008 року близько 6:30 год. вона вийшла зі
свого подвір»я набрати жом для худоби, що знаходиться насипом на тротуарі поряд
з господарством ОСОБА_3. по вул.Леніна та, відповідно, поряд з проїжджою
частиною дороги. В той момент, коли вона набирала жом, знаходячись на проїжджій
частині дороги, ближче до тротуару, то побачила як з-за повороту виїхав
автомобіль ВАЗ-2107 зеленого кольору,
після чого знову розвернулась набирати жом. Через кілька хвилин відчула сильний
удар, що був спричинений автомобілем по правій боковій поверхні тулубу, від
якого впала. Як з»ясувалося, наїзд на неї скоїв ОСОБА_1., який вини своєї не
заперечував;

- даними
протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з доданою схемою та фото
таблицею, згідно яких встановлено, що місцем наїзду на пішохода ОСОБА_2. є
частина проїжджої частини дороги поряд з тротуаром (а.с.6-13);

- даними
висновку авто технічної експертизи №143 від 11.08.2008 року, згідно якого в
дорожній обстановці, що склалася в діях водія автомобіля ВАЗ-2107 д/н
НОМЕР_1 ОСОБА_1. вбачаються
невідповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки
зору знаходяться в причинному зв»язку з виникненням даної події та в умовах
даної події водій ОСОБА_1. мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода,
шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було
яких-небудь перешкод технічного характеру (а.с.26-27);

- даними
висновку судово-медичної експертизи №1908 від 18.08.2008 року, згідно якої
ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів 11-12 ребер справа,
перелому 1-го пальця лівої стопи, гематом та синців м»яких тканин лівої
верхньої кінцівки, обох нижніх кінцівок, обличчя, які утворилися від дії тупих
предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі
частини рухаючогося транспортного засобу, можливо в строк та при обставинах
вказаних вище, відносяться до середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого
розладу здоров»я (а.с.35).

З огляду на
зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1. слід
кваліфікувати за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вину в
скоєному визнав повністю, за місцем
проживання характеризується негативно.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному суд визнає його щире каяття, наявність на
утриманні неповнолітньої дитини.

Обставиною, що
обтяжує покарання підсудному - вчинення злочину особою, яка перебуває в стані
алкогольного сп”яніння.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що останньому слід призначити
покарання у вигляді обмеження волі. Разом з тим, з огляду на його щире каяття в
скоєному, думку потерпілої, яка прохає ОСОБА_1. суворо не карати, суд приходить
до висновку щодо можливості звільнити його від відбування призначеного
покарання з встановленням іспитового терміну, згідно ст.75 КК України.

Згідно постанови
Полтавського районного суду від 21.04.2008 року, яка набрала чинності ОСОБА_1.
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст..130 ч.1 КК України та
накладено стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами
транспортних засобів строком на 1 рік, разом з тим, при призначенні покарання
по даній справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1. додаткову міру
покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов
потерпілої підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, позовна
заява в частині стягнення з підсудного завданого матеріального збитку в сумі
2064 грн.23 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки визнається
підсудним повністю та підтверджена відповідними доказами.

Позовна заява в
частині стягнення завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а
саме в сумі 5000 грн. з огляду на характер та
обсяг перенесених нею фізичних та моральних страждань, їх тривалість,
стан здоров'я потерпілої в подальшому, тяжкість вимушених змін в її життєвих
стосунках, в зв'язку з цим.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286
ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років
обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на
1 рік.

В силу ст.75 КК
України звільнити ОСОБА_1. від
відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки
не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, передбачені
п.п.2,3 ст.76 КК України, а саме:

- не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного
заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_1. залишити попередню - підписку
про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2064 грн.23 коп. завданої матеріальної шкоди та 5000
грн. завданої моральної шкоди, а всього стягнути 7064 грн.23 коп.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: