Справа № 442/154/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/360/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м.Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований та проживає в

АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2013 року за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст.75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

та засудженого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 березня 2015 року задоволено подання інспектора Дрогобицького міського підрозділу КВІ УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 .

Направлено ОСОБА_6 , засудженого вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, до місця відбування покарання у порядку встановленому для осіб засуджених до позбавлення волі.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що ухвала винесена у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи і неправильним застосуванням кримінального закону. З часу винесення вироку суду від 19.06.2013 року ним не вчинялися систематичні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, так як це був одиночний факт, а відтак це не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання. Порушення ним обов`язків відбулося з поважних причин, а не у зв`язку з його небажанням ставати на шлях виправлення. Він проживає з батьками, його сім`я опинилася у скрутному фінансовому становищі, всі кошти затрачалися на лікування батька, у зв`язку із важким економічним становищем в державі в період 2013-2014 рр. знайти роботу йому було не можливо, тому він змушений був періодично виїжджати на роботу за межі України в Росію. При цьому він не усвідомлював, що його тимчасовий виїзд в Росію на заробітки є порушенням обов`язків та може потягти скасування звільнення від відбування покарання. Покликається на те, що коли він перебував на території України, то систематично з`являвся до органів КВІ та жодним чином не порушував вимог законодавства, жодних злочинів не вчиняв. Просить ухвалу місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції недостатньо повно дослідив всі обставини справи, особу засудженого, його поведінку та прийшов до невірного висновку про необхідність скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів подання інспектора Дрогобицького МП КВІ УДПтСУ у Львівській області, після винесення вироку Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 19.06.2013року засуджений ОСОБА_6 на виклики КВІ за місцем його реєстрації та проживання не з`являвся, у зв`язку з чим інспектор КВІ звернувся з поданням до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , однак судом було відмовлено в задоволенні такого.

ОСОБА_6 протягом 7-ми місяців виконував покладені на нього обов`язки, та 05.11.2014 року на реєстрацію в КВІ не з`явився.

З рапорту ДІМ Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області та відповіді на запит з Державної прикордонної служби України стало відомо, що засуджений ОСОБА_6 регулярно під час відбування покарання виїжджав за межі території України.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 хоч і не з`явився 05.11.2014 року на реєстрацію в КВІ та згідно автоматизованої бази даних Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області один раз: 10.10.2014 року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, однак це не може бути підставами для скасування звільнення від відбування покарання, які визначені в ст.166 КВК України, оскільки такі порушення не носили систематичний характер.

Згідно ч.5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Допитаний під час апеляційного розгляду справи, засуджений ОСОБА_6 пояснив, що порушення ним обов`язків відбулося з поважних причин, а не у зв`язку з його небажанням ставати на шлях виправлення, так як він проживає з батьками, його сім`я опинилася у скрутному фінансовому становищі, а він змушений був виїхати за межі України на заробітки щоб допомогти в лікуванні брата - ОСОБА_10 , про що долучив копії медичних документів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку прийнявши до розгляду подання інспектора КВІ. Оскільки станом на 19.12.2014року засудженому ОСОБА_6 закінчився іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, який був визначений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.06.2013року.

Як вбачається з матеріалів справи, матеріали подання інспектора КВІ надійшли на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області лише 14.01.2015 року.

Враховуючи наведене, подання інспектора Дрогобицького МП КВІ УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 не підлягало до задоволення судом першої інстанції у зв`язку з закінченням строків відбування засудженим покарання з випробуванням.

У зв`язку з цим доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 визнаються колегією суддів підставними та підлягають до задоволення.

Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 березня 2015 року винесена з порушенням вимог ст. 78 КК України та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слід постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання інспектора Дрогобицького міського підрозділу КВІ УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 , відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 березня 2015 року скасувати.

Відмовити в поданні інспектора Дрогобицького міського підрозділу КВІ УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 19.06.2013 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі та звільненого на підставі ст. ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: