Справа № 11-940/2007
Головуючий у 1 інстанції: Шипов І.М.
Категорія : ст.191 ч.1 КК
Доповідач : Шахова О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області в
складі:

головуючого судді Щербакова О.С.

суддів
Шахової О.Г., Білоброва В.Д.

з участю
прокурора Томілка М.П.

засудженого
ОСОБА_1

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 09 листопада 2007 року.

Цим вироком : ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженець та мешканецьАДРЕСА_1, українець, громадянин
України, з неповною вищою освітою, неодружений, працюючий менеджером ТОВ
„Камелія”, раніше не
судимий,

засуджений
за ст. 191 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавленням права
займати певні посади, пов'язані з розпорядженням та зберіганням
товаро-матеріальних цінностей строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком
на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов”язано ОСОБА_1 періодично з”являтися в
органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця проживання
та роботи.

Цивільний позов ТОВ „Континент”, на підставі ст. 28 КПК України, залишено
без задоволення.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у наступному.

В період часу з 18 травня 2007 року
по 29 червня 2007 року, перебуваючи на посаді торгового представника ТОВ
„Континент”, будучи матеріально-відповідальною особою, користуючись наданими
йому повноваженнями, ОСОБА_1 отримав від приватних підприємців грошові кошти,
за поставлені ним ТОВ „Континент” товарно-матеріальні цінності відповідно до
накладних, а саме: від ПП ОСОБА_2 за накладною № 97159 від 18.05.2007 року на загальну
суму 482,40 грн., від ПП ОСОБА_3за накладною № 121092 від 20.06.2007 року на
загальну суму 313,69 грн., за накладною № 126383 від 28.06.2007 року на
загальну суму 363,85 грн., від ПП ОСОБА_4 за накладною № 126378 від 27.06.2007
року на загальну суму 268,13 грн., від ПП ОСОБА_5 за накладною № 116149 від
14.06.2007 року на загальну суму 245,57 грн., за накладною № 121085 від
20.06.2007 року на загальну суму 80,80 грн., від ПП ОСОБА_6 за накладною №
127500 від 29.06.2007 року на загальну суму 502,42 грн., від ПП ОСОБА_7 за
накладною № 121554 від 09.06.2007 року на загальну суму 133,87 грн., за
накладною № 117864 від 19.06.2007 року на загальну суму 267,04 грн., за
накладною № 117862 від 19.06.2007 року на загальну суму 175,10 грн., від ПП
ОСОБА_8за накладною № 116898 від 15.06.2007 року на загальну суму 41,48 грн., а
всього отримав 2 874,35 грн., що належать ТОВ „Континент”, які в подальшому
привласнив та витратив на власні потреби, чим заподіяв підприємству матеріальну
шкоду.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1
просить вирок суду
змінити, призначити йому більш м'яке покарання, оскільки
призначене судом не відповідає тяжкості злочину. Посилається на те, що суд
першої інстанції не в повній мірі врахував його особу, а саме молодий вік та
позитивні характеристики по місцю роботи, те, що він до кримінальної
відповідальності раніше не притягувався, пом'якшуючу покарання обставину - щире
каяття. Заподіяну шкоду відшкодував повністю.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію та просив її
задовольнити, замінивши міру покарання, призначену судом, на штраф, думку
прокурора, який вважає призначене засудженому покарання необхідним і достатнім
для його виправлення, дослідивши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що вона підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1у вчиненні зазначеного у
вироку діяння за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам
справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів і є обґрунтованим.

Сам засуджений винним себе визнав
повністю як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні та докладно
розповів про обставини скоєня злочину.

Фактичні обставини справи, доведеність винності та кваліфікація дій
засудженого в судовому засіданні суду
першої інстанції ніким, в тому числі ОСОБА_1 не оспорювались і згідно ст. 299
КПК України не досліджувались.

Дії засудженого судом правильно
кваліфіковані за ст. 191 ч.1 КК України.

Але, призначаючи покарання, суду
необхідно було виходити з вимог ст. 65 КК України, зокрема, враховувати ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та
обтяжують покарання. Однак, рішення суду не в повній мірі грунтується на
визначених ст. 65 КК України засадах призначення покарання.

Суд, перераховуючи пом”якшуючі
обставини щодо ОСОБА_1 такі, як активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття
та відшкодування завданого збитку, призначаючи міру покарання, врахував лише
щире каяття та відшкодування збитків, залишивши поза увагою пом”якшуючу
покарання обставину - активне сприяння розкриттю злочину. Також не враховував
те, що засуджений не притягувався до адміністративної відповідальності
(а.с.121-122), не перебував на обліку в
наркологічному диспансері, а це свідчить про його здоровий спосіб життя, на обліку в лікаря психіатра
він не знаходиться (а.с.123-124), працює менеджером ТОВ „Камелія”, тобто,
займається суспільно-корисною роботою, і всі вищенаведені, в комплексі,
обставини, як вважає колегія суддів, давали суду підстави призначити ОСОБА_1
більш м”який вид покарання, ніж
позбавлення волі при альтернативній мірі покарання, передбаченій санкцією ст.
191 ч. 1 КК України.

І крім,того, суд враховуючи ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії
середнього ступеню тяжкості, позитивну характеристику засудженого, пом”якшуючі
обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, його сімейний та
матеріальний стан і при відсутності жодної негативної інформаціїї щодо цієї
особи, не мотивував чому саме він дійшов до висновку, що ОСОБА_1 заслуговує
самого суворого виду покарання , передбаченого ст.191 ч.1 КК України, застосовування ж судом ст. 75 КК України свідчить про умови
відбуття покарання засудженої особи, а не вид покарання.

З вищенаведених підстав, судова
колегія і дійшла до висновку про пом"якшення засудженому міри покарання,
так як з урахуванням всіх вищенаведених в ухвалі обставин відносно особи
засудженого можливе застосування покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 - задовольнити. Вирок Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 09 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 - змінити,
пом”якшивши йому міру покарання.

Призначити ОСОБА_1 за ст. 191 ч.1 КК
України міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот п”ятдесят)
грн.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Судді: