АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/386/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/182/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 р. м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, яка проживає
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні, на ухвалу суду Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 р.
Суд Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, 04 березня 2015 р., відмовив у затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 і кримінальне провадження повернув прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
Прокурор у кримінальному провадженні, в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та повернути обвинувальний акт у суд першої інстанції, призначивши новий розгляд, зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи у затвердженні угоди про примирення, між потерпілою та обвинуваченою, і повертаючи кримінальне провадження прокурору прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України зазначив, що угода не підлягає затвердженню.
У підготовчому судовому засіданні, суд першої інстанції, перевіряючи угоду на її відповідність вимогам кримінального процесуального Кодексу, встановив, що ОСОБА_6 була повідомлена про підозру за ч.1 ст. 185 КК України, угода про примирення була укладена за ч.1 ст. 185 КК України, але обвинувальний акт складено за ч.2 ст. 185 КК України.
Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що зазначенні суперечності слід ліквідувати під час досудового розслідування.
Прокурор, в апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу суду, та вказує, що підстави на які послався суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку, не обґрунтовані.
Прокурор, зазначає, що обвинувальний акт складено та затверджено прокурором у кримінальному провадженні 29 січня 2015 р., вже після встановлення всіх обставин та зібрання достатніх доказів винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 , а також після надання доступу сторонам кримінального провадження до матеріалів досудового розслідування.
Прокурор звертає увагу, що в цей же день, 29 січня 2015 р. між потерпілою і обвинуваченою була укладена угода про примирення, після чого, 30.01.2015 р., обвинувальний акт з додатками та угодою про примирення, направлено до суду.
Прокурор не погоджується з висновком суду, щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченої, оскільки такого висновку суд дійшов не досліджуючи докази у справі, перейшовши до оцінки допустимості зібраних під час досудового розслідування доказів, не досліджуючи їх по суті, вийшовши за межі вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду кримінального провадження.
Прокурор вважає, що у даному кримінальному провадженні виклад фактичних обставин вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними відповідає вимогам закону, фабула обвинувачення містить об`єктивну та суб`єктивну сторону вчиненого кримінального правопорушення, тому вирішення питання про наявність тих чи інших ознак злочину можливе лише після дослідження доказів у справі, крім того, в разі встановлення під час судового розгляду інших фактичних обставин кримінального правопорушення чи іншої кваліфікації, прокурору надано право в порядку ст. 338 КПК України, змінити обвинувачення у суді.
На думку прокурора, суд першої інстанції, встановивши невідповідність угоди вимогам кримінально процесуальному Кодексу України та вимогам закону, повинен був відмовити в затвердженні угоди і продовжити судове провадження у загальному порядку, а не повертати обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування, тому рішення суду є незаконним і необґрунтованим.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, не підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, вважає, що суд обґрунтовано повернув кримінальне провадження прокурору прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними.
У підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про затвердження або відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоду досягнуто під час досудового розслідування, для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_6 була укладена 29.01.2015 р., під час досудового розслідування (ар.пр.5), це, також, підтверджується супровідним листом прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу, згідно якому, 30.01.2015 р. на адресу суду Дзержинського району м. Кривого Рогу було надіслано обвинувальний акт, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з підписаною сторонами угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним (ар.пр.6).
Отримавши обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 і підписану між потерпілою і обвинуваченою угоду про примирення, 04.03.2015 р., суд першої інстанції, у підготовчому судовому засіданні, на підставі ч.7 ст. 474 КПК України, перевірив угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, і встановив наявні порушення, за яких неможливо затвердити угоду, у зв`язку з чим прийняв рішення про відмову в затвердженні угоди.
Суд повернув кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку, оскільки угоду було досягнуто під час досудового, а не судового слідства, зазначивши в ухвалі, що умови угоди не відповідають вимогам закону, в частині визначеної в угоді міри покарання.
Суд повертаючи кримінальне провадження прокурору, зазначив, що обвинувальний акт, відносно ОСОБА_6 , не відповідає ст.291 КПК України.
В обвинувальному акті, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими містить суперечності, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення.
Так, згідно обвинувальному акту, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно(ар. пр.1), тоді, як, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування (ар.пр.3), вбачається, що повідомлення про підозру їй було вручено за ч.1 ст.185 КК України, що обвинувачена раніше не судима, і, крім того, угода про примирення між потерпілою та підозрюваною, була укладена, також за ч.1 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна ( крадіжка) ( ар. пр. 5).
Зазначенні розбіжності в обвинуваченні ОСОБА_6 є недопустимими, оскільки обвинуваченій гарантовано право на захист і вона має знати, згідно ст..20 КПК України за що її притягають до кримінальної відповідальності.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, у підготовчому судовому засіданні, перевіряючи матеріали кримінального провадження, з`ясовуючи достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судового рішення, передбаченого ч.3ст.314 КПК України, законно відмовив у затвердженні угоди про примирення і обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування, у загальному порядку на підставі п.1 ч.3 ст. 314 та абз. 2 ч.7 ст. 474 КПК України.
На підставі викладеного, колегія судів вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною.
Колегія суддів також звертає увагу прокурора на безумовне виконання вимог ст. ст. 219, 294 КПК України.
Керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити - без задоволення, а ухвалу суду Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2015 р., якою відмовлено у затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 і кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , повернуто прокурору прокуратури Дзержинського району м. Кривого Рогу для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 КПК України - без змін.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_6 не обиралася.
Ухвала набирає законної сили з моменту її ухвалення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4