Справа № 524/1608/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0003797 від 12.12.2014 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука, Полтавської області, українки, громадянки України, освіта вища, не працюючої, не заміжньої, на утриманні малолітні діти, проживаючої АДРЕСА_1 , не судимої,
за ч.1 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 не маючи права одночасно отримувати тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, та безпосередньо аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що в періоди з 01.03.2008 по 31.05.2008, 01.01.2009 по 30.06.2009, 01.12.2009 по 30.06.2010, 01.08.2010 по 30.06.2011, 01.07.2012 по 31.01.2013 отримувала аліменти від колишнього чоловіка ОСОБА_9 , з метою заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, розпорядником яких є Управління праці та соціального захисту населення Автозаводської районної ради м. Кременчука, діючи з єдиним умислом, зверталася до Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ із заявою про видачу довідки щодо несплати останнім (колишнім чоловіком ОСОБА_9 ), які їй було надано та в подальшому зверталася до УПСЗН для отримання допомоги відповідно до визначеного порядку.
В подальшому, ОСОБА_7 звернулася до УПСЗН із заявою щодо призначення соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, додавши при цьому, крім інших документів, довідки Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про несплату ОСОБА_9 аліментів на її користь за період з 01.03.2008 по 31.05.2008, 01.01.2009 по 30.06.2009, 01.12.2009 по 30.06.2010, 01.08.2010 по 30.06.2011, 01.07.2012 по 31.01.2013 роки.
При цьому ОСОБА_7 усвідомлювала, що дані, викладені у довідках щодо несплати аліментів на її користь за періоди з 01.03.2008 по 31.05.2008, 01.01.2009 по 30.06.2009, 01.12.2009 по 30.06.2010, 01.08.2010 по 30.06.2011, 01.07.2012 по 31.01.2013 роки не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_9 частково сплачував аліменти на її користь для утримання неповнолітньої ОСОБА_8 упродовж вказаних періодів, але Автозаводський ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», про це не повідомляла.
Таким чином, діючи з єдиним умислом обвинувачена ОСОБА_7 , шляхом обману заволоділа грошовими коштами УПСЗН за період з 01.03.2008 по 31.05.2008 р. у розмірі 605,7 грн., з 01.01.2009 по 30.06.2009 р. у розмірі 1261,8 грн., з 01.12.2009 по 30.06.2010 р. у розмірі 1 869 грн., з 01.08.2010 по 30.06.2011 р. у розмірі 3180,9 грн., з 01.07.2012 по 31.01.2013 р. у розмірі 2448,4 грн., а всього за вказані періоди на суму 9 365 гривень 70 копійок, розпорядником яких є Управління праці та соціального захисту населення Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області, чим державі завдано збитки на вказану суму.
Обвинувачена ОСОБА_10 визнається винною в заволодінні чужим майном, шляхом обману і підлягає відповідальності за ст.190 ч.1 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи доказів та обставин вчинення злочину передбаченого ст.190 ч.1 КК України, свою вину у вчиненні встановленого судом злочину визнала повністю, та підтвердила, що вчинила його так та за таких обставин, як це вказано у мотивувальній частині вироку.

Учасники судового провадження не оспорювали докази щодо обставин вчинення обвинуваченою встановленого судом злочину та не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і їх позиція є добровільною, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд в повній мірі, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі конкретні обставини по справі в їх сукупності, дані про особу, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітніх дітей, характеризується позитивно, її сімейний стан та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_11 суд визнає визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного суд призначає покарання обвинуваченій ОСОБА_11 необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді штрафу.

Обвинувачена ОСОБА_7 просила суд застосувати відносно неї положення Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Як встановлено судом обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітніх дітей, батьківських прав не позбавлялась, вчинила злочин, який не є тяжким, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, проти застосування амністії не заперечує, тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.1 п. « в » вказаного закону про амністію.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

УХ В А Л И В :

ОСОБА_12 визнати винуватою за ч.1 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривен.

На підставі ст.1 п. « в » Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривен.

Апеляція на вирок може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський райсуд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: