УХВАЛА

Іменем
України

23 грудня 2013 року
м.Луганськ

Слідчий суддя Ленінського районного
суду м. Луганська Кравченко Н.О., при
секретарі Савченко Є.О., розглянувши
скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
прокуратури Луганської області,-

в с т а н о в и
в :

30.10.2013 року на адресу Ленінського
районного суду міста Луганська
подано відповідну скаргу.

В обґрунтування скарги заявник
зазначив, що 14.10.2013 року на адресу
прокуратури Луганської області ним
була направлена заява про вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 382 КК України,
службовими особами підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, за невиконання у примусовому
порядку рішення Господарського суду
м.Києва від 23.09.2009 року, на виконання
якого виданий судовий наказ № 49/291 від
23.09.2009 року, про стягнення з Головного
управління праці та соціального
захисту населення Луганської обласної
державної адміністрації на користь
фізичної особи підприємця ОСОБА_1 26775,17
грн. Як стало відома з листа
Прокуратури Луганської області від
21.10.2013 року, заява про вчинення
кримінального правопорушення була
направлена до прокуратури м.Луганська,
що свідчить про не внесення
відповідних відомостей до ЄРДР та
початок розслідування. Вважає такі дії
незаконними у зв'язку з наступним. На
виконання рішення господарського суду
м.Києва від 23.09.2009 року, було видано
судовий наказ № 49/291 від 23.09.2009 року про
стягнення з Головного управління праці
та соціального захисту населення
Луганської обласної державної
адміністрації на користь фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 26775,17 грн.
Зазначений судовий наказ був
направлений для виконання до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області на сьогоднішній
день-Відділ примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області. З листа Державної виконавчої
служби України від 26.03.2013 № К-2892/3.1 та
листа Відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області від 26.03.2013 № 1288/04.4-37/10, 06.07.2010,
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу на підставі п.2 ст.
40 Закону України «Про виконавче
провадження». Заявник вважає такі дії
органу ДВС незаконними, що призвели до
заподіяння матеріальної шкоди
скаржнику у зв'язку з наступним.
Зазначена постанова винесена старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області Марченко О.С. Однак,
постанова повинна бути затверджена
начальником управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області, а не начальником структурного
підрозділу органу державної
виконавчої служби: відділу примусового
виконання рішень головного управління
юстиції в областях. Таким чином,
постанова затверджена не
уповноваженою особою та є недійсною.
Головне управління праці та
соціального захисту населення
Луганської обласної адміністрації не є
державним підприємством або
господарським товариством, та дія
мораторію не поширюється на
застосування реалізації майна
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Луганської обласної державної
адміністрації. Державним виконавцем не
було направлено жодних запитів до
органів державної податкової
інспекції, банків, дорожньої
автомомобільної інспекції, бюро
технічної інвентаризації, нотаріусу
тощо, проведено опис, арешт майна, яке
належить боржнику, не було складено
відповідного акту державної виконавця
при проведені опису. Державний
виконавець не виконав жодних дій з
примусового виконання судового
рішення, а тому в діях державного
виконавця вбачається ознаки
кримінального злочину, передбаченого
ч.2 ст. 382 КК України. Тому заявник
просить визнати незаконною
бездіяльність прокурора прокуратури
Луганської області щодо не внесення
інформації про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань щодо дій
службових осіб Підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області за ознаками, передбаченого ч.2
ст. 382 КК України та зобов'язати
провести досудове розслідування
згідно норм КПК.

У судове засідання заявник не
з'явився, подану скаргу не підтримав,
про час, дату та місце розгляду скарги
був повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, суд
вважає за можливе розглянути скаргу
без його присутності.

Представник прокуратури Луганській
області в судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце розгляду скарги
був повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив, а
тому суд вважає за можливе розглянути
скаргу без його присутності.

Суд, вивчивши матеріли скарги та
доданих до неї матеріалів, дійшов
наступних висновків.

З поданої скарги вбачається, що на
виконання рішення господарського суду
м.Києва від 23.09.2009 року, було видано
судовий наказ № 49/291 від 23.09.2009 року про
стягнення з Головного управління праці
та соціального захисту населення
Луганської обласної державної
адміністрації на користь фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 26775,17 грн. (а.с.8,
9, 10).

Зазначений судовий наказ був
направлений для виконання до
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області на сьогоднішній
день-Відділ примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Луганській
області.

06.07.2010 державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу на підставі п.2 ст.
40 Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с.16).

14.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
прокуратури Луганської області із
заявою про вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382
КК України, службовими особами
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Луганській області, за невиконання у
примусовому порядку рішення
Господарського суду м.Києва від 23.09.2009
року (а.с.16).

Відповідно до супровідного листа,
вищезазначену заяву ОСОБА_1
начальником відділу прокуратури
Луганської області Река Є. направлено
до прокуратури м.Луганска для
проведення перевірки (а.с.18).

Вичерпний перелік рішень, дій чи
бездіяльності слідчого або прокурора,
які можуть бути оскаржені під час
досудового розслідування, визначений
ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у
відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК
України, на досудовому провадженні
можуть бути оскаржені бездіяльність
слідчого, прокурора, яка полягає у
невнесенні відомостей про кримінальне
правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий,
прокурор невідкладно, але не пізніше 24
годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування. Слідчий, який
здійснюватиме досудове розслідування,
визначається керівником органу
досудового розслідування.

Згідно п.4 ч.5 ст. 214 КПК України і п.1.2
Розділу ІІ наказу Генерального
прокурора України №69 від 17 серпня 2012
року "Про єдиний реєстр досудових
розслідувань", відомості про
кримінальне правопорушення, викладені
у заяві, повідомленні повинні мати
короткий виклад обставин, що можуть
свідчити про вчинення кримінального
правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України,
підставою кримінальної
відповідальності є вчинення особою
суспільно небезпечного діяння, яке
містить склад злочину, передбаченого
цим Кодексом.

Системний аналіз вищевказаних норм
закону дає підстави для висновку , що в
реєстрації в ЄРДР підлягають не
будь-які заяви чи повідомлення, а лише
ті, які містять достатні відомості про
кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи
повідомлення саме про злочин є
наявність в таких заявах та
повідомленнях об'єктивних даних, які
дійсно свідчать про ознаки злочину.
Такими даними є фактичне існування
доказів, що підтверджує реальність
конкретної події злочину (час, місце,
спосіб та інші обставини вчинення
злочину). Якщо в заявах чи
повідомленнях таких даних немає, то
вони не можуть вважатись такими, які
мають бути обов'язково внесені до ЄРДР.

Зі змісту поданої заяви про
злочин ОСОБА_1, в межах зазначеної ним в
заяві інформації, вбачається, що в ній
відсутні відомості щодо обставин, які
можуть свідчити про вчинення
кримінального правопорушення,
оскільки заявник не згоден з
винесенням державним виконавцем
постанови про повернення виконавчого
документу стягувачеві, та надається
оцінка діям та прийнятим рішенням
державного виконавця, пов'язаних із
проведенням ним виконавчих дій.

Згідно до ч.1 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби вищого
рівня чи до

суду.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України
за результатами розгляду скарг на
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
чи прокурора постановляється ухвала
згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами
розгляду скарги на рішення, дії чи
бездіяльність під час досудового
розслідування може бути про: 1)
скасування рішення слідчого чи
прокурора; 2) зобов'язання припинити
дію; 3) зобов'язання вчинити певну дію; 4)
відмову у задоволенні скарги. Ухвала
слідчого судді за результатами
розгляду скарги на рішення, дію чи
бездіяльність слідчого чи прокурора не
може бути оскаржена, окрім ухвали про
відмову у задоволенні скарги на
постанову про закриття кримінального
провадження.

Враховуючи наведене, скарга не є
обґрунтованою та не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303-307 КПК України суд, -

у х в а л и
в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
бездіяльність прокуратури Луганської
області-відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не
підлягає.

Слідчий суддя
Н.О.
Кравченко