Справа
№1-13/2008 р.
В И Р О К

іменем України

30 січня 2008 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області в
складі: головуючого - судді Гончарука О.Н.,

за участю секретаря - Раковець Р.М.,

прокурора - Петрука В.В.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Ковель, жителя села Стобихівка Камінь-Каширського
району Волинської області, громадянина України, українця, з базовою загальною
середньою освітою, не одруженого, військовозобов”язаного, не працюючого, не
судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.296 КК України

в с т а н о в и
в:

Підсудний ОСОБА_2 11 вересня 2007 року біля 21 години, перебуваючи в стані
алкогольного сп”яніння біля приміщення колишнього корівника СВК, що в
с.Стобихівка Камінь-Каширського району, грубо порушуючи громадський порядок,
виражаючи явну неповагу до суспільства, вчинив хуліганство, що супроводжувалось
особливою зухвалістю і яке виразилось в тому, що він безпричинно пристав до
потерпілого ОСОБА_1, умисне кулаком руки вдарив його декілька разів в область
обличчя, а коли останній від нанесеного удару впав на землю, він ще наніс йому
удар ногою в область лівого кульшового суглобу, умисне заподіявши цим
потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

ОСОБА_2 винність свою у вчинених злочинах визнав повністю і показав, що 11
вересня 2007 року біля 21 години він, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння поблизу колишнього приміщення СВК, що в с.Стобихівка
Камінь-Каширського району, просив у раніше йому незнайомого ОСОБА_1 сигарету.
Так як потерпілий йому в цьому відмовив, він пішов від нього в сторону села.
Вважаючи такі дії ОСОБА_1 образливими для нього, він через деякий час
повернувся до потерпілого, який як і раніше курив біля того ж приміщення.
Підійшов до нього ближче, він декілька разів кулаком ударив потерпілого в
обличчя, а коли той від нанесених ударів впав на землю, завдав йому ще одного
удару ногою. Куди саме було нанесено цей удар, не пам”ятає.

Крім визнавальних показань підсудного, його винність у вчинених злочинах
доведена іншими доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_1 суду ствердив, що 11 вересня 2007 року
приблизно о 21 годині в приміщенні корівника колишнього СВК с.Стобихівка він в
присутності деяких своїх односельчан, жителів села Велика Глуша Любешівського
району, які як і він працювали на приватних пилорамах згаданого села, двічі
вгощав раніше не знайомого йому підсудного сигаретами.

Знаходячись біля приміщення
корівника підсудний знову попросив у нього сигарету, однак він йому в цьому
відмовив, пояснивши, що той як і він може працювати і за зароблені кошти купити
собі сигарет. У відповідь на це той висловився в його адресу нецензурними
словами і пішов в невідомому напрямку. Через деякий час підсудний повернувся до
нього і нічого не говорячи, біля приміщення згаданого корівника несподівано
завдав йому два удари кулаком в обличчя, від чого він впав на землю і втратив
свідомість. Коли прийшов до свідомості, відчував біль голови та лівої ноги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (а.с.46-48), за обставин та у
вказаний підсудним, потерпілим час останньому було заподіяно тілесні ушкодження
середньої тяжкості у вигляді посттравматичного артриту лівого кульшового
суглобу.

Дані тілесні ушкодження за цим висновком могли бути заподіяні потерпілому
при нанесенні йому удар.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне заподіяння
тілесного ушкодження середньої тяжкості, та за ч.1 ст.296 цього Кодексу як
хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочинів у стані алкогольного
сп'яніння.

Враховуючи, що вчинені злочини не є тяжкими, беручи до уваги наявність
обставин, які пом'якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків, дані про особу
підсудного, який вперше засуджується, по місцю проживання характеризується
позитивно, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження
волі, та доходить висновку про можливість його виправлення без відбування
призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122, ч.1
ст.296 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6
(шість) місяців.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання
призначених покарань визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження
волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання звільнити, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить
нового злочину, та виконає покладений на нього обов”язок - повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання.

Після набрання вироком законної сили обрану засудженому міру запобіжного
заходу у виді підписки про не виїзд, скасувати.

Вирок може бути оскаржено до судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення шляхом подачі апеляцій через Камінь-Каширський районний суд.

Головуючий -підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду О.Н.Гончарук