Справа № 714/374/15-к
Провадження № 1-кп/714/35/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" липня 2015 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю: прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7
свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Герца Чернівецької області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000084 від 28.03.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2015 року о 14 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на польовій дорозі, яка розташована за с. Молниця Герцаївського району Чернівецької області, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс йому два удари кухонним ножем в задню поверхню лівого стегна, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді двох різаних ран по задній поверхні лівого стегна в верхній третині, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 356 мд від 14 квітня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав. Зазначив, що у вівторок перед цими подіями потерпілий зустрів його сина в Чернівцях, який їхав додому з лікарні. Потерпілий сказав сину, що йому не подобається, що він, ОСОБА_4 , казав по селу, що три роки назад у нього пропало десять овець. Нібито він сказав, що підозра впала на потерпілого та ще троє людей, і той почав смикати його сина ОСОБА_9 , штовхати і таке інше. Син приїхав додому та розповів йому про це. Потерпілий десь там на полі говорив, але його син сказав, щоби той прийшов до нього додому та поговорив про це. В п`ятницю (в день скоєння злочину) він хотів зорати свій город. Він разом із сином їхали в їхньому автомобілі, за ними їхав трактор. На полі вони побачили потерпілого. Вони зупинилися біля нього і він запитав у потерпілого ОСОБА_6 , чим його син перед ним завинив, на що той почав ображати його нецензурними словами. Скло в автомобілі було трохи приспущене, і потерпілий ОСОБА_6 вдарив його через скло в обличчя. Побачивши це, син ОСОБА_9 вибіг з машини, щоби зупинити дії потерпілого, але той не зупинявся, а він, сам не знає як це саме трапилося, схопив з машини ніж, оскільки хотів зупинити агресивні дії потерпілого ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він правша.
Це було в п`ятницю 27 числа близько14-ї години за межами села. Він був за кермом свого автомобіля марки 7 моделі Жигулі. Згаряча він взяв з автомобіля кухонний ніж. Цей ніж знаходиться у нього в автомобілі, так як його часто запрошують різати худобу. Він наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари в ногу. Це сталося згаряча після того як потерпілий його вдарив. У нього була можливість сісти в свій автомобіль та поїхати, але потерпілий вів себе агресивно і тому він цього не зробив. Ударів крім як ножем він більше не наносив. Побачивши те, що він наробив, сів у свій автомобіль та поїхав в Герцаївський РВ УМВС та повідомив що саме трапилося.
Він побачив потерпілого на полі, зупинив свій автомобіль біля нього. Скло було відкрито десь на 10-15 см. Потерпілий вдарив його три рази через скло. Ніж в обвинуваченого знаходився між сидіннями з переду.
З приводу нанесення потерпілим йому тілесних ушкоджень в міліцію він не звертався, там він все розповів про те, що сталося. Потерпілий не давався на контакт, а він все дуже терпів.
Потерпілий не зупиняв його автомобіль. Він не звертався в лікарню з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень. Його син ОСОБА_9 не бив потерпілого ОСОБА_6 . Він лише хотів їх розборонити. Коли він наносив удари потерпілому, його син знаходився від них десь метра два чи три. Потерпілий наніс йому три удари в обличчя. Яка саме причина наносити удари йому було не відомо. Він вдарив потерпілого ножем два рази згаряча. Удар припав на стегно, так сталося. Свої дії він припинив сам. В той день потерпілий був одягнутий в куртку та спортивний костюм, якого саме кольору він не пам`ятає. Після нанесення потерпілому ударів він не бачив, щоби його одяг був забруднений. Після нанесення ударів ножем він бачив, в якому стані був потерпілий, він був у шоковому стані, почали викликати швидку. Після цього до потерпілого підбігли свідок ОСОБА_10 та дружина потерпілого свідок ОСОБА_8 . Швидку він не викликав.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що розкаюється, шкодує про вчинене та просить пробачення у потерпілого.
Вина обвинуваченого підтверджується також показами потерпілого та свідків.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що 27 числа близько 6 години ранку він вийшов на поле з водієм ОСОБА_12 , який мав працювати на його тракторі, зорати поле. Це все сталося десь близько 14 години, коли він відчув що позаду нього зупинився автомобіль. Десь за півгодини до цього він помітив даний автомобіль на полі десь за 800 метрів від нього. Коли він повернувся, то почув такі слова: «що заперечуєш?» В цей момент обвинувачений ОСОБА_4 намагався вийти з автомобіля, дістав якийсь предмет, що саме він не побачив. В цей час він штовхнув його ногу, може і прижав дверцятами його ногу. Зразу ж вибіг з автомобіля свідок ОСОБА_9 та вдарив його каменем по голові. Як останній кидав у нього каменем, є свідок, тобто тракторист який працював на тракторі марки К-700 і той дійсно сказав, що бачив як летів камінь в його голову від рук свідка ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_4 вибіг з автомобіля, а син ОСОБА_9 відбіг десь на 3-4 метри і встав в стійку. В цей момент свідок ОСОБА_9 наніс йому удар. Потерпілий повернувся до обвинуваченого ОСОБА_4 та наніс йому декілька ударів, попав чи ні, йому не відомо. В цей час він отримав ще один удар від молодшого. Один стояв по одну сторону, а другий по другу сторону. В останній момент він помітив ніж. Він повернув голову на 180 градусів, щоб побачити, як вони обоє наносять йому удари. Коли він повернувся до обвинуваченого, то помітив що з правої кишені штанів він дістає якийсь предмет. На той час він навіть не знав, що це ніж. Він бачив що це колючий предмет, але не знав що це ніж. Йому тільки блиснуло в очі. Обвинувачений намагався нанести удар. Він стояв одним боком до одного, другим до другого. В цей час він підняв ногу і отримав перший удар, потім пішов другий удар. Ударом від рукоятки від ножа попало йому в руку, перебив мабуть сухожилля, другий удар був зі спини. Він впав на землю та втратив свідомість, йому було нанесено ще декілька ударів ногами, але він не пам`ятає, так як втратив свідомість. Обвинувачений сказав, що це йому за овець. Коли він прийшов до тями, то побачив що до нього біжить сусід. Він сказав йому, що у нього рана, тоді він розірвав штанину та перев`язав рану. Практично разом із сусідом до них прийшла і дружина потерпілого свідок ОСОБА_8 , тому що він її попросив принести йому та шоферу на поле каву. Після цього вона з сусідом викликали швидку. До нього приїхали друзі, але вони вже нічого не бачили. У нього від втрати крові у швидкій був поганий стан.
Коли обвинувачений ОСОБА_4 під`їхав до нього, він стояв спиною до дороги, у нього на голові був капюшон, тому що було в той день холодно і він не міг бачити ОСОБА_4 . Він просто почув, що біля нього щось зупинилося. Удари ножем наносилися в стегно позаду. Шкоду йому обвинувачений ОСОБА_4 не відшкодував, навіть не попросив вибачення.
На місці пригоди був свідок ОСОБА_11 , який бачив даний конфлікт із самого початку та до кінця, так як він на тракторі не зміг проїхати тому що дорога польова та вузька та була загороджена автомобілем ОСОБА_4 . Трактор К-700, висота 2,5 метра. Удар ножем, який наніс йому ОСОБА_4 міг дійти до серця, так як у нього з обвинуваченим однаковий зріст. Удар не дійшов до серця лише тому, що він підняв ногу і удар прийшовся йому в стегно позаду. Удар був нанесений йому в ногу лише завдяки тому що він її підняв. Удар наносився в область тулуба. Яким саме пристроєм наносився йому удар, він сказати не може, скоріше всього це була викрутка. Пізніше він дізнався, що удар нанесено йому було не викруткою, а ножем. Як опинився ніж в руках ОСОБА_4 він не знає, це було долі секунди.
В той день він був одягнутий в спортивні штани фірми «Адідас», куртку фірми «Новалок», весь спортивний костюм купувався рік назад за ціною 2080 грн., куртка ціною 60 євро, дані куртки були зроблені спеціально для спортивних змагань атлетів. Брюки були пошкоджені тим, що свідок ОСОБА_10 їх розірвав для того, щоби припинити кровотечу. Якби він та його дружина не викликали швидку, він міг би стекти кров`ю. Втрата крові була дуже велика. Довгий час він не міг ходити та сидіти, він показував слідчому свої ушкодження.
Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 , побачивши що накоїв, поїхав собі спокійно у своїх справах, швидку йому не викликав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що обвинуваченого вона знає, не має до нього ніяких претензій, а потерпілий ОСОБА_6 є її чоловіком. Зазначила, що в той день після обіду у них працювали працівники, які копали криницю, її чоловік ОСОБА_6 зателефонував їй та сказав, щоб вона принесла йому і трактористу каву на поле, яке вони орали разом з трактористом в той час. Коли вона підходила на поле до місця, де був її чоловік, то побачила що щось сталося. Бачила, що її чоловік на землі, а обвинувачений ОСОБА_4 та його син ОСОБА_9 сіли в автомобіль та поїхали з місця пригоди. Коли саме вона підходила до місця пригоди, то там стояв автомобіль ВАЗ синього кольору, там було двоє осіб, які перебували з двох сторін від її чоловіка та вимахували руками. Так як в той день було холодно, її чоловік був одягнутий у футболку, спортивні штани та куртку. Коли в той час вона підходила до місця пригоди, свідок ОСОБА_10 почав щось кричати. Після того як той почав кричати обвинувачений ОСОБА_4 та його син сіли в автомобіль та поїхали кудись. Куди саме вони поїхали вона не помітила. Коли вона побачила чоловіка, він був у жахливому стані. Свідок ОСОБА_8 зазначає, що коли підходила до місця пригоди, то помітила, що двоє чоловіків з різних сторін наносили її чоловікові удари по голові. Він відмахувався від них, але сам удар вона не бачила. Вона бачила, що її чоловік упав на землю. Чи мав обвинувачений щось в руці свідок не бачила. Також позаду даних подій був трактор жовтого кольору, яким керував свідок ОСОБА_11 . Також майже разом з нею до її чоловіка підбіг сусід ОСОБА_10 , який коли вона прийшла, почав надавати її чоловікові допомогу. У чоловіка йшла кров позаду ноги. Вона разом зі свідком ОСОБА_10 перев`язали його. Хто саме наніс йому удар свідок ОСОБА_8 не знає та не бачила сама особисто, лише знає зі слів чоловіка, що це зробив обвинувачений ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначив, що обвинувачений є його батьком, потерпілого ОСОБА_6 він знає як односельчанина. 24 березня 2015 року в м. Чернівці на базарі мікрорайону Гравітон він зустрів потерпілого. Потерпілий затіяв з ним сварку, говорячи про те, що його батько звинувачує його в тому, що він нібито у них три роки тому вкрав ягнят. Потерпілий ОСОБА_6 почав на нього кричати, смикати його за одяг та погрожувати йому. Про це все в той день він розповів своєму батькові обвинуваченому по справі. 27 березня 2015 року близько 14 години він з батьком на власному автомобілі їхав на їхню земельну ділянку, яка розташована за селом. За кермом перебував батько, а він сидів попереду на пасажирському сидінні. За ними на тракторі їхав односельчанин свідок ОСОБА_11 , який мав зорати їхній город. На польовій дорозі вони зустріли потерпілого, батько зупинив автомобіль, запитавши його, чому той ображає сина та погрожує. При цьому батько з автомобіля не виходив та говорив із ним через наполовину відчинене вікно водія. Потерпілий відреагував на це агресивно, підійшов до автомобіля та почав наносити батьку удари кулаками в обличчя через відчинене вікно. Після чого відчинив двері водія та намагався нанести удари ногами батькові. Побачивши це, він вийшов з автомобіля, підбіг до потерпілого та намагався його відтягти від батька в бік. Однак потерпілий накинувся на нього, намагався побити і його. Тоді з автомобіля вийшов батько і втрутився в конфлікт. В його руці він бачив якийсь предмет, не знає чи то був ніж чи викрутка, однак що саме він точно та вірно не помітив. Чи наносив батько удари потерпілому вказаним предметом він не бачив, оскільки вони боролися між собою та важко щось було помітити. Він особисто потерпілому удари не наносив та ніяких предметів в руках у нього не було в той час. Після цього потерпілий впав на землю. Він взяв батька, той сів за кермо та вони поїхали в міліцію, де останній все розповів про скоєне.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що обвинуваченого та потерпілого він знає як односельців з його села. 27 березня 2015 року близько 14 години він перебував у своєму господарстві, де колов дрова. Його господарство розташоване на краю села, а саме межує з полем та городами. Він бачив, що на полі біля польової дороги стоїть потерпілий. А його земельну ділянку обробляє трактор. В цей час на своєму автомобілі під`їхав обвинувачений та його син, які зупинилися біля потерпілого. Позаду них на своєму тракторі зупинився свідок ОСОБА_11 . Він не звернув на це особливої уваги, так як був заклопотаний своїми справами і не подумав, що там може трапитися щось лихе. Але через деякий час зі сторони поля він почув чоловічий крик, тому подивився туди і побачив, що потерпілий лежить на землі, а саме на відстані декілька метрів від дороги на люцерні. А обвинувачений та його син біжать до свого автомобіля. Сіли в нього та поїхали в гору. В цей момент потерпілий помітив його та покликав на допомогу, коли він до нього підбіг. То він йому сказав, що ОСОБА_4 та його син порізали йому ногу ножем чи викруткою. В той момент він побачив, що у нього позаду вище коліна тече кров з ноги. В цей момент до них підійшла дружина потерпілого, у якої в руках була кава в банці та дві чашки. Він з дружиною потерпілого почали перев`язувати рану, потім викликали швидку. Він не пам`ятає, чи був на місці скоєння злочину свідок ОСОБА_11 в той момент, коли він туди прибіг. Самої бійки він не бачив, йому відомо про неї зі слів потерпілого, про її обставини він нічого сказати не може.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що в той день він бачив, що на полі працювали люди. А він сам їхав по дорозі на тракторі. По узбіччю перед тим як він їхав на поле обвинуваченого, він побачив автомобіль останнього. Він, його син та потерпілий про щось говорили, про що саме він не чув, так як працював мотор трактора. Потім він побачив, як всі троє пішли на поле з люцерною та впали на землю. Потім через деякий час всі троє встали із землі, обвинувачений та його син сіли в автомобіль та поїхали за ним по дорозі, щоби показати де саме їхній город. Він поїхав за ними. Коли він приїхав на город обвинуваченого, його та його сина там не було. З ним обвинувачений нічого не говорив та поїхав назад.
Коли він повертався назад, на полі був автомобіль міліції. Коли він на тракторі проїхав близько 300 метрів, йому зателефонували працівники міліції. Він повернувся на місце пригоди назад. Він бачив, що працівник міліції мав у руці викрутку. Працівникам міліції він повідомив, що нічого не бачив, так як події були далеко від нього близько 50 або більше метрів. Що сталося із потерпілим йому стало відомо із слів інших людей.
Коли була сутичка із обвинуваченим, потерпілий був зліва автомобіля від водія, двері водія закриті, на цей час він був десь за 10 метрів. Чи було відкрито вікно водія, він не бачив, агресивні дії по відношенню до потерпілого не бачив, лише бачив як син обвинуваченого вийшов з автомобіля. Обвинувачений в момент конфлікту був по лівій стороні від водія. Син обвинуваченого та потерпілий відійшли від автомобіля в сторону мабуть поговорити. Розмовляли та розмахували руками в різні сторони.
Обвинувачений вийшов з автомобіля, та всі троє, тобто обвинувачений, його син та потерпілий пішли в сторону. Як йому здалося, обвинувачений хотів впасти на землю або щось підняти. Чи щось піднімав із землі обвинувачений, він не бачив. До місця конфлікту, вийшовши з автомобіля, обвинувачений трішки підбігав. Сам конфлікт тривав десь біля 10-15 секунд. Він бачив як всі троє розмахували руками ось і весь конфлікт, потім всі троє розійшлись. Обвинувачений та його син швидко пішли до автомобіля, у них в руках він нічого не бачив. У що саме в той день був одягнутий потерпілий, він не пам`ятає.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доведена та підтверджена зібраними по кримінальному провадженні № 0000084 від 28.03.2015 року та дослідженими в залі суду письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 27.03.2015 року, з якого вбачається, що місцем вчинення злочину є поле, розташоване за селом Молниця Герцаївського району Чернівецької області. Поле засіяне люцерною, з лівої сторони проходить польова дорога, з правої сторони проходить грунтова дорога, за якою розташоване господарство ОСОБА_13 . На вказаному полі жодних особливостей чи предметів не виявлено. На польовій дорозі виявлено металеву викрутку, з пластиковим руків`ям червоного кольору (аркуш кримінального провадження 8);
- фотографіями з місця злочину (а. к.п. 10-11);
- протоколом огляду речових доказів, з якого вбачається, що зазначена викрутка слідів крові немає, тобто не була знаряддям вчинення злочину (а. к.п. 12);
- заявою про добровільну видачу від 28.03.2015 року, з якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно надав працівникам міліції ніж, яким поранив потерпілого ОСОБА_6 27.03.2015 року (а. к.п. 23);
- актом огляду від 16.04.2015 року, згідно якого спеціалістом НДКЦ при УМВС України в Чернівецькій області зроблено висновок про те, що добровільно наданий обвинуваченим ніж загальною довжиною 187 мм не відноситься до категорії холодної зброї у зв`язку з невідповідністю загальним техніко-криміналістичним вимогам та виготовлений заводським способом (а. к.п. 25);
- постановою про визнання речовим доказом від 16.04.2015 року, з якої вбачається, що зазначений добровільно наданий обвинуваченим ОСОБА_4 ніж визнано речовим доказом (а. к.п. 26);
- висновком експерта № 356 мд від 14.04.2015 року, що наданий за результатами проведення судово-медичної експертизи, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні хірургії Герцаївської ЦРЛ з 27.03.2015 року по 07.04.2015 року з діагнозом: множинні різані рани лівого стегна. Згідно наданих експерту медичних документів в потерпілого ОСОБА_6 в наявності 2-і різані рани по задній поверхні лівого стегна в верхній третині. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи опис зазначених ран у медичних документах не виключається можливість виникнення їх внаслідок порізу ножем (а. к.п. 38-39);
- висновком експерта № 402 д від 22.04.2015 року, що наданий за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи, в якому експерт дійшов висновку, що не виключається можливість виникнення ран в потерпілого ОСОБА_6 внаслідок дії однорідного предмета, який має гостро-колючі характеристики (по типу ножа), а малоймовірне їх виникнення внаслідок дії округлої викрутки гострим кінцем (а. к.п. 41-42).
Суд відхиляє посилання представника потерпілого ОСОБА_7 на необхідність закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України та кваліфікувати його дії за ч. 4 ст. 296 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі.
При цьому суд виходить зі змісту ч. 3 ст. 337 КПК України, згідно якої з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Окрім того, суд звертає увагу на зміст положень ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому не є предметом судового розгляду посилання представника потерпілого ОСОБА_7 на неправомірні на його думку дії свідка ОСОБА_9 , оскільки він не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженні.
Таким чином, всі зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні письмові та речові докази, а також покази свідків, повністю підтверджують вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і його дії правильно кваліфіковані за даною статтею закону, тобто як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підстави для перекваліфікації відсутні, суд в даному випадку не має права вийти за межі висунутого прокурором обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, які обтяжують його покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що воно відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, а також особу винного, що він за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на адміністративному обліку в Герцаївському РВ УМВС України в Чернівецькій області не перебуває, ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вину усвідомив, активно сприяв розкриттю злочину, зокрема добровільно здав працівникам міліції знаряддя злочину, добровільно відшкодував частину спричиненої потерпілому шкоди, тяжкі наслідки від скоєного ним правопорушення не настали, під час досудового розслідування та судового розгляду справи поведінка його не погіршилася, запевнив суд, що подібне не повториться.
Витрат на залучення експерта в даному кримінальному проваджені судом не встановлено.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому в п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України. Речовий доказ ніж, слід конфіскувати, оскільки зазначений ніж був знаряддями вчинення злочину. Речовий доказ металеву викрутку слід повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки судом встановлено, що це його викрутка.
19.05.2015 року під час розгляду справи потерпілим ОСОБА_6 заявлено позов про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої матеріальної та моральної шкоди у сумі 30199,20 грн.
В позовній заяві ОСОБА_6 посилається на те, що у зв`язку завданими обвинуваченим тілесними ушкодженнями його було госпіталізовано до лікарняного закладу. На придбання ліків та препаратів для лікування ним було витрачено кошти на загальну суму 1699,20 грн. Також, при проходженні курсу лікування ним було здійснено попутні розтрати на суму 600 грн. відповідно до призначень лікаря.
При цьому, сума матеріальних збитків, завданих йому в результаті вчинення у відношенні нього обвинуваченим злочину складає - 2299,20 грн.
Крім цього, внаслідок вчинення злочину, обвинувачений ОСОБА_4 пошкодив йому одяг, а саме: брюки чоловічі спортивні фірми «Адідас», вартістю в 1500 грн., які були пошкоджені та приведені у негідність; куртка чоловіча фірми «Декапон», вартістю в 6000 грн., прийшла у негідність, так як була забруднена кров`ю; футболка чоловіча, фірми «Адідас», вартістю в 400 грн., прийшла у негідність, так як була забруднена кров`ю.
Відносно заявлених позовних вимог про відшкодування шкоди потерпілий ОСОБА_6 як цивільний позивач пояснив, що 22.06.2015 року поїздок було фактично одна, оскільки в другу поїздку поламався бус. Він отримав повідомлення з пошти про те, що на його рахунок надійшли кошти в сумі 1000 грн., але він їх не отримав. Речі, за які він просить стягнути шкоду з обвинуваченого, у нього були вилучені слідчим.
Відносно втраченої вигоди потерпілий пояснив, що автомобіль зареєстрований та належить йому особисто, і він займається перевезенням, тому коли це сталося він сам фізично не міг виконувати перевозки і змушений був наймати водія, а це певні витрати, тобто йому на заробітну плату. Сума розрахованої ним моральної шкоди становить лише 10 відсотків понесеної ним моральної шкоди.
Внаслідок пошкодження та забруднення кров`ю, зазначений одяг став не придатним для подальшого використання.
Шкода, що завдана пошкодженням, забрудненням та приведенням у негідність його одягу становить 7900 грн.
Крім того, оскільки він займається перевезенням на своєму автомобілі пасажирів до Іспанії, тому 01 та 08 квітня 2015 року повинен був їхати у поїздки. Однак, у зв`язку з знаходженням на лікарняному 01 та 08 квітня 2015 року, для вказаних поїздок у якості водія він наймав сторонню особу, якій за кожну поїздку платив кошти в сумі 5000 грн. Вказані поїздки він відмінити не міг, так як вони були замовлені заздалегідь.
Отже, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 неправомірних злочинних дій у відношенні нього, йому завдано матеріальної шкоди на загальну суму 20199,20 грн.
Також, у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями йому заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою ОСОБА_4 , а також у тих незручностях, які він переніс у зв`язку з обмеженням можливості його пересування та виконання різних робіт та запланованих для виконання заходів, обумовлених спричиненими йому травмами.
Тобто йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000 грн.
Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку із вчиненням злочину, обвинувачений не визнав. Він не визнає позов тому, що він не пошкодив стільки майна. Куртка не була пошкоджена. Ціну одягу потерпілого він не знає. Чи міг потерпілий ОСОБА_6 виконувати свої обов`язки він не знає, так як йому не відомо, в якому саме потерпілий перебував стані. Не може сказати, яку саме суму він готовий відшкодувати завданої потерпілому шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти заявлених вимог заперечували, просили в його задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись зокрема на те, що у матеріалах справи немає доказів про те, які саме речі було пошкоджено у потерпілого ОСОБА_6 , відсутні докази, що підтверджують здійснення потерпілим підприємницької діяльності, тобто відсутні будь-які докази на підтвердження позовних вимог та їх розміру.
Також стороною захисту в судовому засіданні було повідомлено суд та надано квитанції на загальну суму 4000 грн., яку обвинувачений сплатив потерпілому в рахунок відшкодування спричиненої шкоди переказом через відділення поштового зв`язку.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що цивільний позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При цьому ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Отже, виходячи зі змісту зазначених норм процесуального законодавства, обов`язок доведення розміру позовних вимог, покладається на цивільного позивача, а суд розглядає цивільний позов виходячи з наявних доказів, якими підтверджуються позовні вимоги та їх розмір.
В матеріалах справи наявна копія чеків від 30.03.2015 року № 9029 на суму 270,50 грн., від 31.03.2015 року № 9054 на суму 405,00 грн., від 01.04.2015 року № 9081 грн. на суму 142,00 грн., від 28.03.2015 року № 0582 на суму 156,00 грн., від 28.03.2015 року № 0578 на суму 168,00 грн., № 0580 на суму 40,00 грн., від 10.04.2015 року № 1942 на суму 38,00 грн., від 02.04.2015 року № 9113 на суму 20,00 грн., від 03.04.2015 року № 1187 на суму 118,50 грн.
Із зазначеної копії чеків вбачається, що вони підтверджують понесення потерпілим ОСОБА_6 витрат на лікування, про що в них прямо зазначено, а дати видачі зазначених чеків підтверджують, що засоби для лікування було придбано саме в зазначений в висновку експерта № 356 мд від 14.04.2015 року період перебування потерпілого ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в відділенні хірургії Герцаївської ЦРЛ з 27.03.2015 року по 07.04.2015 року, тому у суду не виникає сумніву, що зазначені витрати потерпілий поніс саме на лікування.
Разом з тим, суд вважає, що не підлягає відшкодуванню сума 341,20 грн., яка зазначена на окремому аркуші кульковою ручкою за підписом та печаткою приватного підприємця ОСОБА_14 , оскільки зазначений документ не відповідає вимогам до розрахункових документів.
Згідно ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.
Згідно п. 2.1 Положення про форму та зміст розрахункових документів, що затверджене Наказом Державної податкової адміністрації України № 614 від 01.12.2000 року, установлені в даному Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.
Згідно Додатку 1 до вказаного Положення, фіскальний чек на товари повинен містити зокрема найменування товару, загальна вартість придбаних товарів, поточну дату.
В зв`язку з наведеним, відшкодуванню згідно наданих квитанцій підлягають витрати на загальну суму 1358 грн., а зазначена сума 341,20 грн. не підлягає відшкодуванню.
Посилання потерпілого на завдану йому матеріальну шкоду у зв`язку із пошкодженням його одягу внаслідок протиправних дій обвинуваченого не знайшли свого підтвердження, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують, яке саме майно потерпілого ОСОБА_6 було пошкоджено та вартість зазначеного майна.
Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Отже, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню та визначається відповідно до реальної вартості одежі, потерпілим ОСОБА_6 та його представником ОСОБА_7 не доведено, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Не підлягають задоволенню також вимоги про відшкодування потерпілому суми упущеної вигоди в розмірі 10000 грн. (по 5000 грн. за кожну поїздку) та сума витрат в розмірі 600 грн. відповідно до призначень лікаря, оскільки зазначені вимоги та їх розмір жодним чином не підтверджені.
Потерпілий та його представник просили суд про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн.
Неправомірними діями обвинуваченого потерпілому дійсно було завдано моральної шкоди, що полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях у зв`язку з нанесенням потерпілому легких тілесних ушкоджень, суд вважає, що її розмір становить 5000 грн.
Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Разом з тим, під час розгляду справи, обвинувачений добровільно відшкодував потерпілому шкоду в розмірі 4000 грн., про що свідчать надані в засіданні квитанції від 19.05.2015 року № 7515 та від 22.06.2015 року № 0245, тому на користь потерпілого з обвинуваченого підлягає стягненню сума матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 2358 грн. Інша частина позовних вимог належними та допустимими доказами не підтверджена, а тому в її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Речовий доказ ніж, який здано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Герцаївського РВ УМВС України в Чернівецькій області згідно квитанції № 353, - конфіскувати.
Речовий доказ металеву викрутку, яку здано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Герцаївського РВ УМВС України в Чернівецькій області згідно квитанції № 352, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .
Позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої матеріальної та моральної шкоди у сумі 30199,20 грн. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної та моральної шкоди в загальному розмірі 2358,00 (дві тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: