Справа № 135/459/15-к
Провадження № 1-кп/135/41/15
ВИРОК
іменем України

21.04.2015 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000017, по обвинуваченню: ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, освіта базова середня, не заміжня, не працює, раніше не судима,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
14.01.2015 року близько 8 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, таємно здійснила викрадення у ОСОБА_4 спеціального платіжного засобу ПАТ КБ «Приватбанк» - пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , з магнітним носієм інформації, що є офіційним документом та який останньому був наданий вказаним банком у користування для отримання коштів.

В подальшому, цього ж дня о 8 год. 20 хв. за допомогою вказаної картки ОСОБА_5 здійснила крадіжку коштів в сумі 1000 грн. із банкомату, розташованого по вул. Будівельників, 19а в м. Ладижин Вінницької області. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, 14.01.2015 року об 11 год. 17 хв. за допомогою вищевказаної пластикової банківської картки № НОМЕР_1 здійснила крадіжку коштів в сумі 2400 грн. із банкомату, розташованого по вул. Леніна, 50 в м. Тульчин Вінницької області. Своїми діями ОСОБА_5 завдала матеріального збитку ОСОБА_4 на загальну суму 3400 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України таємне викрадення офіційних документів, та за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна.
Судом встановлено, що 03.04.2015 року потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 уклали угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_5 з іншої сторони, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень та щиро покаялася.

Потерпілий ОСОБА_4 з цивільним позовом звертатися не буде, оскільки за домовленістю з обвинуваченою ОСОБА_5 матеріальна шкода в сумі 3400 грн., яка була йому завдана внаслідок вчинення злочинів, йому буде відшкодована обвинуваченою в повному обсязі не пізніше 1 року з дня набрання вироком законної сили. Претензій морального характеру він не має, з обвинуваченою ОСОБА_5 примирився. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України обмеження волі строком на 1 рік; за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнивши її на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які відомі потерпілому, обвинуваченій.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні просила угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування погодженого виду та розміру покарання, а також на звільнення від його відбування з випробуванням, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням.

В судовому засіданні суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 394, ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 394, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочинами: передбачений ч. 1 ст. 357 невеликої тяжкості; передбачений ч. 1 ст. 185 КК України - середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Узгоджена в угоді міра покарання за кожен із злочинів знаходиться у межах санкції відповідно ч. 1 ст. 357 та ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, підстав для відмови в затвердженні угоди немає. Суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами угоди покарання із одночасним звільненням від його відбування з випробуванням.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 03.04.2015 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 03.04.2015 року покарання:

· за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;
· за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
На виконання укладеної угоди про примирення стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3400 грн. відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином. Зобов`язати обвинувачену виплатити дані кошти не пізніше 1 року з дня набрання вироком законної сили.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: