АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2015 року про відсторонення від посади, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та відсторонений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями «УПС» строком на два місяці.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що у судовому засіданні прокурор довів, що підозрюваному ОСОБА_9 , який працює директором ТОВ «УПП ІІ «УПС», пред`явлена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України, саме з використанням своєї посади. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» особа, які повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваний ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого.

В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в порушення Конституції України, КПК України, Закону України «Про запобігання корупції» слідчий суддя необґрунтовано застосував положення не чинного нормативно-правового акта. Вказує, що додані до клопотання слідчого матеріали не підтверджують доводи, викладені у клопотанні слідчого про те, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, може продовжувати свою злочинну діяльність в сфері службової діяльності та вчинити інші злочини та вчинити інші злочини з використанням свого службового становища. В порушення ст. 157 КПК України слідчий суддя не врахував відсутність правових підстав для відсторонення від посади, необґрунтованість підозри і відсутність доказів, які б вказували на вчинення особою кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши доводи захисника підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думки прокурора та слідчого, які заперечували проти вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з п.4 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення особи від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Як передбачено вимогами ч.1 ст.157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання щодо відмови чи задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя повинен дотримуватися вимог ст.157 КПК України, оцінивши доводи слідчого, дійти безсумнівного висновку про доцільність застосування саме цього заходу.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до наказу №1 від 16 травня 2006 року, ОСОБА_9 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «УПП ІІ «УПС» на підставі протоколу зборів засновників №28 від 15.05.2006 року.

22 червня 2015 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, 22 червня 2015 року слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_9 .

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, оскільки вважав, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений ним з використанням своєї посади та він підлягає відстороненню відповідно до положень ст.22 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Проте, колегія суддів, перевіряючи законність ухвали слідчого судді, не може погодитись з викладеними в ній висновками, оскільки вони є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, тому є підставою для скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали.

Так, слідчим суддею в порушення вимог ст.157 КПК України не було визначено достатніх правових підстав для відсторонення від посади ОСОБА_9 , необхідності в його застосуванні та мотивів, у зв`язку з якими він дійшов висновку щодо задоволення клопотання слідчого. В ухвалі слідчий суддя не навів ніяких даних, що свідчили б про те, що існують ризики того, що підозрюваний може незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження, продовжувати свою злочинну діяльність з використанням свого службового становища. Посилаючись на положення ст.22 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», як на підставу для задоволення подання, слідчий суддя не перевірив дію закону у часі відповідно до окремих його положень, що застосовуються та не проаналізував яким чином зазначений нормативно-правовий акт кореспондується з нормами КПК України, що є підставою для відсторонення від посади.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України в клопотанні про відсторонення від посади зазначаються обставини, які дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі, документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними способами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування виконані не були, оскільки в клопотанні слідчого таких обставин не вказано. Ніяких ризиків, що посадова особа підприємства, що притягається до кримінальної відповідальності, перебуваючи на посаді, буде перешкоджати здійсненню кримінального провадження, продовжувати вчинення кримінального правопорушення або вчинити інші злочини з використанням свого службового становища, в клопотанні слідчого не наведено.

Слідчий суддя при розгляді зазначеного клопотання не звернув уваги на зазначені порушення норм КПК України та не врахував, що відповідно до пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні злочину, в ході якого в період з 06.06.2012 року по 26.03.2015 року управлінням комунального господарства та будівництва Павлоградської міської ради на розрахункові рахунки ТОВ «УПП ІІ «УПС» перераховані грошові кошти за актами виконаних робіт в період з листопада 2012 року по грудень 2014 року, тобто підозрюваному інкриміновано вчинення закінченого злочину, що спростовує доводи слідства щодо можливості продовження вчинення злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до ч.3 ст.132 КПК України слідчим та прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як застосування відсторонення від посади, а також не доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням. Таким чином, підстави для відсторонення ОСОБА_9 від посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями «УПС» відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, та у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про відсторонення ОСОБА_9 від посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями «УПС».

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та відсторонений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями «УПС» строком на два місяці, - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про відсторонення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями «УПС», - відмовити.

Судді