АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4601/15-к Номер провадження 11-сс/786/222/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду Полтавської області від 15 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
слідчий прокуратури Полтавської області звернувся до суду із клопотанням до суду про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки законом передбачено конфіскація майна, у зв`язку з чим на майно, належне та вилучене у останнього, слід накласти арешт, а саме на мобільний телефон «SAMSUNG GТ - С3322i» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 з двома сім картками: «МТС під серійним номером № НОМЕР_3 та «Київстар» під серійним номером НОМЕР_4 міні флеш карткою «KINGSTОN 2 GB», пластикову картку банку «Фінанси та кредит» № НОМЕР_5 на прізвище ОСОБА_8 для пенсійних виплат, пластикову картку банку «Фінанси та кредит» № НОМЕР_6 , пластикову картку «Приватбанк» № НОМЕР_7 , пластикову картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_8 , пластикову картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_9 , пластикову картку банку «Приватбанк» № НОМЕР_10 .

Органами досудового слідства ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 25.03.2015, близько 11 години 25 хвилин, на проїзній частині дороги, яка розташована навпроти будинку № 65 по вулиці Шевченка у місті Полтава, будучи громадським інспектором з охорони довкілля Полтавської області за попередньою змовою із заступником начальника відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом та корисливою метою, одержав від лісничого Гадяцького агролісництва ДП ПДЛП "Полтаваоблагроліс" ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошей у сумі 15000 гривень, які останній за вказівкою ОСОБА_8 поклав у салон його автомобіля.

26.03.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Цією ухвалою клопотання прокуратури про накладення арешту на майно задоволено частково. Накладено арешт на мобільний телефон «SAMSUNG GТ - С3322i» ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 з двома сім картками: «МТС під серійним номером № НОМЕР_3 та «Київстар» під серійним номером НОМЕР_4 міні флеш карткою «KINGSTОN 2 GB», який належить підозрюваному ОСОБА_8 .

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на пластикові картки слідчий суддя послався на те, що пластикова картка є лише засобом доступу до розрахункового рахунку, де можуть зберігатися грошові кошти.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на банківські картки та накласти арешт на платіжні картки банку «Фінанси та кредит» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , «Приватбанк» № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 .

Апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив у накладенні арешту на банківські картки, зазначає, що відмовляючи в накладенні арешту на банківські платіжні картки, слідчий суддя фактично дає можливість розпоряджатися підозрюваному ОСОБА_8 грошовими коштами у безготівковому вигляді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію з мотивів в ній наведених, заперечення адвоката ОСОБА_11 колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті платівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Як вбачається з матеріалів справи слідчим не надано жодних даних, щодо коштів на картках, на які він просить накласти арешт, їх походження і належність. Підозрюваний ОСОБА_8 стверджує, що кошти, які є на пластикових картках є кредитними і йому не належать.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-Ш від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07 грудня 2000 року документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. При цьому одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо), які являють собою емітовані в установленому законодавством порядку пластикові чи іншого виду картки, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Платіжні картки є власністю емітента (банка) і надаються ним відповідно до умов договору клієнту, в тому числі і фізичній особі держателю спеціального платіжного засобу, який на законних підставах використовує платіжні картки.

Аналогічні положення містяться і в «Положенні про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженому постановою Правління НБ України від 30 квітня 2010 року № 223, за яким спеціальним платіжним засобом, поряд з іншими, також визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якого її держатель здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом банком, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних платіжних засобів, тобто проводить операції з їх випуску ( п. 1.4).

Також відповідно до вимог зазначеного «Положення» емітент може надавати фізичним особам, які не здійснюють підприємницької діяльності, особисті спеціальні платіжні засоби, а тим, хто є суб`єктами господарювання, ? корпоративні спеціальні платіжні засоби, у тому числі і платіжні картки, які є власністю емітента (банка) і можуть передаватися у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується цей платіжний засіб (п.п. 2.2, 2.3).

При цьому передбачено, що платіжна картка, яка видається банком, повинна містити обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, тобто містити нанесений шляхом друку або тиснення ідентифікаційний номер як банку, так у графічному або електронному вигляді і ідентифікаційні дані держателя (п. 2.9).

Держатель спеціального платіжного засобу платіжної картки, для забезпечення безпеки здійснення платіжних операцій з її використанням, зобов`язаний використовувати спеціальний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України, правил користування ним та умов договору, укладеного з емітентом (банком), дотримувати правила безпеки та не допускати використання цього засобу сторонніми особами, для чого повинен надійно зберігати спеціальний платіжний засіб, ПІН-код та інші засоби, що дають змогу користуватися ним, а у випадку його втрати зобов`язаний негайно повідомити про це емітента (банк), який повинен негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього спеціального платіжного засобу з внесенням до стоп-списку і його вилучення ( п.п. 2.4, 2.5, 2.6, 6.1 ? 6.6).

Аналіз зазначених норм законів та нормативно-правових актів свідчить про те, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків.

Оскільки пластикова картка є лише засобом доступу до розрахункового рахунку, де можуть зберігатися грошові кошти, накладення арешту на неї у даному випадку є незаконним.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність відмови у накладенні арешту на пластикові картки, а тому ухвала є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого прокурора відділу прокуратури Полтавської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2015 року без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4