Справа № 1-8/2008р.
р. Місцевий суд Корюківського району
Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Чурупченка М.І.,
секретарі - Макуха О.О.,
прокурора - Жоголко Н.Б.,
потерпілого - ОСОБА_2.,
підсудного - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в м. Корюківці Чернігівської області кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
освіта професійно-технічна, українця, соціальний працівник, не одруженого,
призовника, раніше не судимого, громадянина України, -
за ст. 122 ч.1 КК України, -
20 жовтня 2007 року близько 23
години в с. Б. Слобода біля бару „Вогник” Корюківського району Чернігівської
області між підсудним ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 на грунті неприязних
стосунків виникла сварка, в результаті чого потерпілому було заподіяно тілесні
ушкодження, у вигляді перелому нижньої щелепи, що відносяться до середнього
Беручи до уваги, що підсудний
ОСОБА_1 умисно заподіяв потерпілому
тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий
розлад здоров”я, він скоїв злочин передбачений
ч.1 ст. 122 КК України.
Підсудний ОСОБА_1 в ході досудового
слідства, а також в судовому засіданні вину свою визнав частково та пояснив, що
20.10.2007 року близько 22 години він приїхав до бару „Вогник” в с. Б. Слободу
Корюківського району Чернігівської області, де разом з ОСОБА_3, та дівчатами
відпочивали за одним столиком. Через деякий час він вийшов з приміщення бару на
вулицю і коли повертався назад до бару, то побачив, що ОСОБА_3., ОСОБА_2 і
незнайомий йому хлопець на прізвище „ОСОБА_4” розмовляли і між собою і між ними
виник конфлікт, але бійки не було, він підійшов до них, спитав, що трапилось,
на що ОСОБА_2 відповів, що це не його справи і щоб він йшов звідси, у відповідь
на ці суперечності він вдарив останнього долонею по лівій щоці, більше він
ОСОБА_2. не бив і не бачив. Вину свою визнає частково, так як вдарив ОСОБА_2.
долонею, а не кулаком, а також, що останній спровокував його на бійку, обіцяє
більше такого не робити, просить суворо його не карати.
У судовому засіданні потерпілий
ОСОБА_2 показав, що 20.10.2007 року близько 23 години він разом зі своїми
товаришами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приїхали на автомобілі до бару „Вогник” в с. Б.
Слободу Корюківського району Чернігівської області, зайшовши в середину
приміщення, він побачив своїх однокласниць
до яких підсів за столик. Через деякий час до бару зайшов ОСОБА_3., який
взяв його за руку і вивів на вулицю, ОСОБА_5 також пішов з ними. Між ОСОБА_3.
та ОСОБА_5. виник конфлікт, під час якого вони стали штовхатися один з одним,
він став їх заспокоювати, потім до нього підійшов підсудний ОСОБА_1, сказав
йому, що чого він лізе та вдарив кулаком по лівій щоці, від чого відштовхнуло в
сторону і він ледве не впав, до нього підбіг ОСОБА_6 і забрав від підсудного,
більше той його не бив, а він разом з ОСОБА_6 поїхали додому. По дорозі вже
щока розпухла і боліла. Потім він потрапив в лікарню, де встановили, що в нього
Крім показань підсудного та потерпілого
його вина в скоєнні злочину підтверджується показами свідків.
В судовому засіданні свідок
ОСОБА_3показав, що 20.10.2007 року він разом зі своєю дівчиною відпочивали у
барі „Вогник” в с. Б. Слободі Корюківського району Чернігівської області,
пізніше він зі своїми друзями вийшли на вулицю, а коли повернулись, то побачили
за своїм столиком ОСОБА_2. та незнайомого йому хлопця на прізвище „ОСОБА_4”,
він запропонував їм встати, але ті не захотіли вставати, тоді вони всі вийшли
на вулицю і до них підійшов підсудний ОСОБА_1, який долонею вдарив ОСОБА_2., на
що останній відбіг від них та кричав, що в нього є дядько в с. Рибинську
Корюківського району Чернігівської області, який їм за це помститься. Потім він
пішов розмовляти з ОСОБА_6, а коли повернувся до бару, то там був тільки
підсудний ОСОБА_1, а ОСОБА_2. та його друзів вже не було (а.с.13).
В судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 показав, що 20.10.2007 року він разом зі своїми друзями ОСОБА_2. та
ОСОБА_5. на автомобілі приїхали в бар „Вогник” в с. Б. Слободу Корюківського
району Чернігівської області, потім він вийшов з бару і сидів в автомобілі, а
його друзі залишились там. Через деякий час на вулицю з бару вийшли ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3., ОСОБА_1 між якими виник конфлікт. Вийшовши з автомобіля і
підійшовши до них, він побачив як ОСОБА_1 вдарив рукою, а якою саме частиною,
не знає, ОСОБА_2. по обличчю, після чого всі розійшлися. ОСОБА_2 не падав, а
приблизно через годину після удару у нього опухла щока. В цей день вони вживали
спиртні напої, але в барі не пили (а.с 16).
В судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 показав, що 20.10.2007 року він разом з ОСОБА_2. та ОСОБА_6. приїхали
на автомобілі до бару „Вогник” в с. Б. Слободу Корюківського району
Чернігівської області, де ОСОБА_2 побачивши своїх однокласниць, підсів до них
за стіл, а він вийшов з бару на вулицю. Через деякий час на вулицю з бару
вийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3., які голосно кричали один на одного, штовхались,
потім він розмовляв з ОСОБА_3., а до ОСОБА_2. підійшов ОСОБА_1, який один раз
вдарив його рукою, було темно і він не бачив якою саме частиною руки ОСОБА_1
вдарив ОСОБА_2.. ОСОБА_2 в цей день вживав спиртні напої, але не в барі, а чи
вживали інші хлопці спиртні напої він не бачив. Коли вони їхали додому, то в
ОСОБА_2. напухла щока, але крові не було (а.с.18).
В судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 показала, що вона була присутня коли їздив підсудний в м. Чернігів в
лікарню до потерпілого і намагався улагодити стосунки по даному факту (а.с.
Вина підсудного, крім його
свідчень, показань потерпілого, свідків повністю доведена матеріалами справи,
довідкою Чернігівської обласної лікарні про знаходження потерпілого на
стаціонарному лікуванні (а.с.5), довідкою (виписка-епікриз) Чернігівської
обллікарні про лікування потерпілого (а.с.12) висновком експерта №3052 від
26.11.2007 року (а.с.28-29), довідкою про вартість лікування (а.с.48), а також
іншими матеріалами справи.
Враховуючи, що фактичні обставини
справи ніким не оспорюються, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані за ст. 122 ч. 1КК України, тобто він умисно заподіяв потерпілому
тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад
Призначаючи підсудному покарання,
суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні
обставини вчинення злочину; обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття;
відсутністю обставин, які обтяжують покарання; особу підсудного, який за місцем
проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до
адміністративної та кримінальної відповідальності, злочин скоїв вперше,
вчинений ним злочин є середньої тяжкості та інші обставини, а тому підсудному
слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, в межах
передбаченого санкцією ч.1 ст. 122 КК України, однак з урахуванням
вищенаведеного, до нього слід застосувати ст. ст. 75, 76 КК України і звільнити
його від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк
та покладенням на нього ряду обов'язків на час іспитового строку, бо його
виправлення та перевиховання можливе і без ізоляції від суспільства.
За таких обставин запобіжний захід
підсудному ОСОБА_1 слід залишити той же - підписку про невиїзд.
По справі прокурором Корюківського району
заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного на користь Чернігівської
обласної лікарні витрат, витрачених лікувальним закладом на лікування
потерпілого ОСОБА_2. у розмірі - 1874,67 грн., який підлягає задоволенню,
оскільки підсудний визнається винним і не заперечує про стягнення з нього цієї
суми витрат затрачених лікарнею на лікування.
Також потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного
матеріальної шкоди в сумі 1010,72 грн. із яких 870,72 грн. за ліки та 140 грн.
потерпілий збільшив позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, про що
надав відповідні квитанції про поїздки до суду та купівлю додаткових ліків на
загальну суму 225,39 грн. Відшкодування матеріальної шкоди повністю знайшло
своє підтвердження в судовому засіданні і підсудний не заперечує проти
стягнення цієї суми, тому з підсудного слід стягнути в повній мірі матеріальну
шкоду, що підтверджено документально на загальну суму 1236 грн. 11 коп. Що стосується позову про стягнення моральної
шкоди з підсудного, який його визнав частково на суму тільки 2000 грн., то
виходячи з принципів розумності і справедливості, враховуючи, характер та обсяг
страждань, яких зазнав потерпілий, час його перебування на лікуванні, вік, стан
здоров»я, а також вік підсудного, його матеріальний, сімейний стан, його місце
роботи, те, що він призовник і що працює соціальним працівником по догляду за
громадянами похилого віку, отримує компенсацію за це в розмірі 56,80 грн., тому
позов про стягнення моральної шкоди знайшов своє часткове підтвердження і
підлягає частковому задоволенню у розмірі 4000 грн.
По справі речових доказів та
судових витрат немає.
Керуючись ст.ст. 323 -324 КПК України ,
суд -
Визнати ОСОБА_1 винним за ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому
покарання - 2 (два) роки
На підставі ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного йому судом покарання
з випробуванням на іспитовий строк - 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України
покласти на засудженого ОСОБА_1 на час іспитового строку такі обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи чи навчання.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Чернігівської обласної лікарні витрати, витрачені лікувальним закладом на
лікування потерпілого ОСОБА_2 у розмірі - 1874 (одна тисяча вісімсот сімдесят
чотири) гривні 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду у розмірі - 1236 (одна тисяча двісті тридцять шість) гривень
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі - 4000 (чотири тисячі) гривень.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1
слід залишити той же у вигляді - підписки про невиїзд.
На вирок суду протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення може бути подана апеляція.
Суддя :