Дата документу Справа № 333/1421/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1038/15
Єдиний унікальний № 333/1421/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000521, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину, із середньою освітою, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 серпня 1994 р. Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. ст. 81 ч. 2, 81 ч. 3, 42, 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 06 травня 1996 р. Куйбишевським районним судом Запорізької області за ст. ст. 86-1, 89 ч. 1, 208, 42, 44 КК України (в ред. 1960 р.) до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15 липня 2000 р. за відбуттям строку покарання;

- 21 січня 2002 р. Бердянським міським судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 23 травня 2002 р. Бердянським міським судом Запорізької області за ст. ст. 142 ч. 2, 42 КК України (в ред. 1961 р.) до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29 серпня 2008 р. умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 2 дні;

- 24 липня 2009 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ст. ст. 187 ч. 2, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 11 грудня 2014 р. умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 7 днів;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. ст. 81 ч. 4, 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2009 р., і остаточно ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Строк відбування ОСОБА_8 основного покарання ухвалено обчислювати з 05 лютого 2015 р. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 05 лютого 2015 р. приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 , будучи судимим за вчинення розбою, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном вчинив напад на потерпілу ОСОБА_9 . З цією метою ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у зазначений час на зупинці громадського транспорту «вул. Дослідна станція» в м. Запоріжжі підійшов до потерпілої, приставив до спини невстановлений металевий предмет. Погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, висловлюючи погрози фізичної розправи, ОСОБА_8 наніс потерпілій один удар плоскогубцями в скроневу долю зліва, завдавши їй фізичного болю. Скориставшись тим, що потерпіла внаслідок завданого удару втратила рівновагу, ОСОБА_8 заволодів її майном та грошовими коштами на загальну на суму 1 428 грн.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилаючись на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого вказує, що суд не врахував, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю цього правопорушення та встановленню істини у провадженні, щиросердно та дієво розкаявся у вчиненому, у повному обсязі відшкодував потерпілій шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання, має малолітню доньку на утриманні, внаслідок чого призначив обвинуваченому надто суворе покарання. Тому просить врахувати вказані обставини, як пом`якшуючі покарання обвинуваченого, вирок суду першої інстанції змінити, а ОСОБА_8 пом`якшити покарання;
- обвинувачений ОСОБА_8 посилаючись на суворість покарання зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що він повністю визнав вину в вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв слідству у його розкритті, написав явку з повинною, вибачився перед потерпілою та відшкодував завдану їй шкоду, внаслідок чого остання просила суворого його не карати, має постійне місце проживання, по якому позитивно характеризується, одружений, має на утриманні дружину, яка не працює та неповнолітню доньку, до затримання неофіційно працював, спиртними напоями не зловживає, до адміністративної відповідальності не притягувався, хворіє на туберкульоз легень, а тому просить врахувати вказані обставини, в якості пом`якшуючих його покарання та застосувати ст. 69 КК України.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема в останньому слові, який підтримав апеляційні скарги, захисника, який просив задовольнити скарги і призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не перевіряє і не досліджує висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, фактичні обставини якого викладені у формулюванні обвинувачення, а також правильність кваліфікації дій останнього, оскільки вирок в цій частині не оскаржується.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції прийняв до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії тяжких, дані, що характеризують його особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З урахуванням того, що ОСОБА_8 щиро покаявся у скоєному, суд правильно призначив йому за скоєне кримінальне правопорушення мінімальне покарання, а також за правилами ст. 71 КК України. Колегія суддів вважає, що таке покарання є справедливим і відповідає тяжкості скоєного, а тому не вбачає достатніх підстав до задоволення скарги. Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, який наведений у вироку, про відсутність достатніх підстав для застосування положень ст. 69 КК України, тобто призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, оскільки ОСОБА_8 раніше засуджений за скоєння злочинів проти власності п`ять разів, але застосовані заходи не досягли своєї мети, а ОСОБА_8 не зробив належних для себе висновків і, не довів що став на шлях виправлення і вчинив вказане кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення.
Колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційних скарг і зміни вироку.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4