У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Вус С.М.,

за участю прокурора

Кравченко Є.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 13 травня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом апеляційної інстанції, на ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської
області від 7 грудня 2007 року,

встановила:

постановою Приморського
районного суду м. Одеси від 22 листопада 2007 року відмовлено у задоволені
скарги ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора м. Одеси від 16 травня 2007
року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 7 грудня 2007 року постанову районного суду та постанову
заступника прокурора м. Одеси від 16 травня 2007 року про порушення кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 скасовано та відмовлено у порушенні кримінальної справи.

У
касаційному поданні прокурор
просить ухвалу апеляційного суду у зв'язку з істотними порушеннями
кримінально-процесуального закону скасувати та залишити без зміни постанову
Приморського районного суду міста Одеси. На його думку, ухвала апеляційного суду є необґрунтованою
та незаконною. Зазначає про те, що висновок суду апеляційної інстанції не
відповідає матеріалам справи. Доводить, що у заступника прокурора були достатні
дані, які вказували на наявність ознак
злочину у діях ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення прокурора Кравченко Є.С., яка частково підтримала касаційне подання
та просила скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий
апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання, колегія суддів вважає, що воно
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 14 ст. 236-8 КПК України, розглядаючи
скарги на постанову про порушення справи, суд повинен перевірити наявність
приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення
кримінальної справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті
питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Як убачається із
постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2007 року, при
розгляді скарги ОСОБА_1 на постанову заступника прокурора м. Одеси від 16
травня 2007 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ознаками
злочину, передбаченого ст. 356 КК України, суддя погодився з приводом і
підставою, які були використані заступником прокурора міста Одеси при прийняті
ним зазначеного вище рішення. На підтвердження свого висновку у постанові суду
наведені відповідні мотиви дотримання прокурором вимог ст. ст. 94, 97, 98 КПК
України при вирішенні цього питання. Також суд дійшов висновку, що рішення про
порушення кримінальної справи прийнято повноважною особою з дотриманням
встановленого законом порядку порушення справи.

Не погоджуючись з таким рішенням місцевого суду і
скасовуючи його, апеляційний суд вдався не до перевірки обґрунтованості
висновків про наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 94 КПК України приводу для
порушення кримінальної справи та достатніх даних, які вказують на наявність
ознак злочину, передбаченого ст. 356 КК України, а до оцінки доказів.

Зокрема, апеляційний суд поставив під сумнів порядок
порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1, оскільки не було вказано підстав та
приводів для її порушення. Проте апеляційний суд не навів переконливих мотивів
щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції, що приводом для
порушення кримінальної справи стали матеріали перевірки в порядку нагляду
дотримання земельного й містобудівного законодавства при реконструкції
ресторану “Дайв”, власником якого є ОСОБА_1., та подання другого відділу
державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції міста
Одеси з приводу невиконання судових
рішень про заборону подальшого проведення будівельних робіт з реконструкції
ресторану “Дайв”, а підставою - отримані, що свідчать про наявність в діях
ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Також апеляційний
суд, пославшись на те, що постанова про порушення кримінальної справи не
містить даних, в чому саме полягало заподіяння значної шкоди інтересам держави
в особі Одеської міської ради і наскільки воно була значним, порушив вимоги ч. 14 ст. 236-8 КПК України,
оскільки на даній стадії судочинства суд не вправі був розглядати ці питання і
вдаватися до їх оцінки.

Крім того, при розгляді даної апеляційної скарги суд
апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, допустив упередженість і
необ'єктивність, які полягають у тому, що, відмовляючи в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, суд приймав рішення, яке
відповідно до положень ст. 236-8 КПК
України при наявності для того підстав і з дотриманням установленої цим законом
спеціальної процедури міг прийняти лише
суддя місцевого суду.

Чинний Кримінально-процесуальний кодекс України не
містить положень, відповідно до яких суд апеляційної інстанції мав би
повноваження як на порушення кримінальної справи, так і на відмову в її
порушенні.

З огляду на вищенаведене та враховуючи ту обставину, що
конкретних і переконливих мотивів своєї незгоди з висновками судді місцевого
суду про законність джерел отримання даних, які стали приводом та підставою для
порушення цієї кримінальної справи повноважною особою з дотриманням
встановленого законом порядку порушення справи, апеляційний суд у своєму
рішенні не навів, таку ухвалу необхідно визнати постановленою з істотним
порушенням кримінально-процесуального закону і, зокрема, ст. 377 КПК України,
що є підставою для її скасування та направлення матеріалів справи на новий
апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді суду необхідно
розглянути і дати відповідь лише на ті доводи апеляції, у яких апелянтом оскаржується
недотримання суддею при розгляді його скарги установленого ст. 236-8 КПК
України порядку розгляду справ даної категорії, а також обґрунтованість
висновків судді про наявність у прокурора достатніх приводів та підстав для
порушення даної кримінальної справи, і що прийняття прокурором такого рішення
не порушило прав і законних інтересів скаржника, не входячи при цьому в
обговорення доводів апеляції, в яких суд спонукається до розгляду та
передчасного вирішення тих питань, які повинні вирішуватись судом при розгляді
справи по суті.

Керуючись ст. ст.
394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 7 грудня 2007 року, якою скасовані постанова заступника
прокурора м. Одеси від 16 травня 2007 року про порушення кримінальної справи
щодо ОСОБА_1 та постанова Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада
2007 року щодо цієї постанови, та в порушенні кримінальної справи за згаданими
вище фактом відмовлено, - скасувати, а матеріали справи за скаргою направити на
новий апеляційний розгляд у той же суд в
іншому складі суддів.

Судді:

Міщенко С.М. Вус С.М. Глос Л.Ф.