Справа № 643/3234/15-к
провадження №1-кп/643/359/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2015 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000592 від 05.02.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 17.11.2014 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.146 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 на почату лютого 2015 г. (точна дата не встановлена), дізнавшись із невстановленого під час досудового розслідування джерела про те, що ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем та у певні дні тижня, зокрема 05 лютого 2015 р., повертається у вечірній час до себе додому в кв. АДРЕСА_2 сама, при цьому має при собі в полімерному пакеті значну суму готівкових коштів, а також дізнавшись, що ОСОБА_5 тримає в квартирі собаку та одразу після повернення додому виходить із нею на прогулянку, діючи умисно, із корисливих спонукань, з метою відкритого викрадення чужого майна, розробив злочинний план відкритого викрадення майна ОСОБА_5 , згідно з яким він повинен був дочекатись неподалік від будинку ОСОБА_5 , коли вона буде повертатись додому, після чого прослідувати за нею в під`їзд будинку та із застосуванням насильства викрасти в неї полімерний пакет з грошима.

Діючи з метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_4 05 лютого 2015 г. близько 19 години прибув до будинку АДРЕСА_3 , при цьому приніс із собою з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення фрагмент бетонного каменю, та очікував неподалік від будинку, поки потерпіла буде повертатись додому.

05 лютого 2015 р. близько 19 години 45 хвилин потерпіла ОСОБА_5 , повертаючись додому, підійшла до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 та увійшла до під`їзду через вхідні двері, обладнані домофонним зв`язком.

ОСОБА_4 направився за нею, але не встиг зайти до під`їзду через вхідні двері слідом за ОСОБА_5 , після чого за допомогою домофонного зв`язку зателефонував у випадкову квартиру цього під`їзду та, назвавшись мешканцем під`їзду, попросив відчинити йому двері.

Увійшовши таким чином до під`їзду, ОСОБА_4 за допомогою вимикача вимкнув світло на сходовому майданчику першого поверху під`їзду та став збоку від вхідних дверей до кв. АДРЕСА_2 , чекаючи, поки потерпіла ОСОБА_5 вийде з квартири на прогулянку із собакою.

05 лютого 2015 р. близько 19 години 50 хвилин потерпіла ОСОБА_5 відчинила вхідні двері квартири та вийшла на сходовий майданчик першого поверху під`їзду, щоб вивести на прогулянку собаку.

В цей момент ОСОБА_4 , який чекав за дверима квартири ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_5 зі сторони спини та з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна потерпілої, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_5 , завдав їй три удари фрагментом бетонного каменю, який був у нього при собі, по голові, подавивши таким чином волю потерпілої до спротиву та завдавши їй згідно висновку судово-медичної експертизи № 243-с/15 від 09 лютого 2015 р. легкі тілесні ушкодження, а саме забійну рану на голові.

Від нанесених ОСОБА_4 ударів по голові потерпіла почала падати в бік дверей квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_4 в цей момент підійшов до вхідних дверей в квартиру потерпілої, які були відчинені, та з метою відкритого викрадення її майна, здійснив проникнення до квартири, а саме через двері рукою забрав із стільця в коридорі квартири полімерний пакет, в якому знаходились гроші в сумі 7200 гривень, шість карток поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» на 40 гривень кожна, одна картка поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Лайф» на 50 гривень та одна картка поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Лайф» на 25 гривень, а також не складаючі матеріальної цінності для потерпілої напій «Пепсі», булка, масло вершкове, яблука, гаманець, пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої та дві пластикові дисконтні картки, в всього викрав майна потерпілої ОСОБА_5 на суму 7515 гривень, після чого вибіг з під`їзду будинку та вулицю та втік з місця вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.
За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.
Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.
Обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, має постійне місця мешкання, де характеризується задовільно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При таких встановлених обставинах, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою останній притягається до кримінальної відповідальності, у вигляді позбавлення волі, оскільки суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе умовах без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2014 року за ч.2 ст.146 КК України у вигляді позбавлення волі строком на шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили суд залишає раніше обраний - тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання призначеного цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2014 року за ч.2 ст.146 КК України у вигляді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців, остаточно призначивши покарання ОСОБА_4 у вигляді п`яти років та шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 залишити раніше обраний - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_4 05.02.2015 року.

Речові докази: полімерний пакет, в якому знаходились гроші в сумі 7200 гривень, шість карток поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» на 40 гривень кожна, одна картка поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Лайф» на 50 гривень та одна картка поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Лайф» на 25 гривень, напій «Пепсі», булка, масло вершкове, яблука, гаманець, пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої та дві пластикові дисконтні картки - вважати такими, що повернуто потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Прокурору, засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1