Справа №1-135/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року Прилуцький
міськрайсуд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кантур
A.M.

при секретарі Геєць
О.О.

з участю прокурора Бездідько
В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Прилуки справу про обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителяАДРЕСА_1,
українця, громадянина України з середньою спеціальною освітою, розлученого,
має сина 8 років,
інвалідом не визнаного, тимчасово не працює, в силу п.1 ст. 89 КК України не
судимого,

ВСТАНОВИВ:

На прикінці
грудня 2003 р.
підсудний ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 ( по цьому епізоду
обвинувачений засуджений за ч.2 ст. 185,
75, 76 КК України на 2
роки позбавлення волі з випробуванням протягом 2-річного іспитового строку
за вироком Прилуцького міськрайсуду від 24.12.04
р. - а.с.55-56)
таємно розрізали на частини та викрали автомобільні ваги, вартістю на суму 3774,00 грн., які
знаходилися на неохоронюваний і запущеній території в с Кроти і належали
СТОВ «Канівщинське» Прилуцького району, після чого з викраденим зникли з містя
події.

На досудовому та
судовому слідстві підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним за пред'явленим
обвинуваченням, підтвердив наведені вище обставини та пояснив скоєне своїм
безробіттям і спокусою на автомобільні ваги колишнього колгоспу в с Кроти, які ніким
не охоронялися і ніким не використовувалися. Тому він (ОСОБА_1) підмовив
безробітних односельчан ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (останнього впевнив у наявності в
нього дозволу на це, тобто в легальності своєї діяльності) таємно порізати
газовим різаком ці металеві ваги, і разом з ОСОБА_2 на автомобілі «Жигулі» з
причепом вечором 26.12.03
р. вивезли їх по частинам та здали в пункт приймання металобрухту
сусіднього Пирятинського району Полтавської області протягом 2 днів; за
розрізку вагів пригостили ОСОБА_3спиртними напоями та дали йому близько 20 грн.

Такі обставини
розглядуваної події вбачаються з чинного понині вироку Прилуцького міськрайсуду
від 24.12.04 p.,
згідно з яким металеві автомобільні ваги 15-тонні знаходилися в які ( розміром 5м х 2,5 м) на території
неохоронюваної ферми в с
Кроти СТОВ «Канівщинське» Прилуцького району, їх балансова вартість у цьому
СТОВ станом на 01.01.04 р.
становила 3774,00 грн.;
адміністрація даного господарства не давала дозволу на порізку чи вивезення
згаданих металевих вагів (а.с.104-105). Згідно довідки № 139 від 06.04.07 р. Богданівської
сільської ради Прилуцького району, нею вчинені актові записи №19 від 27.10.05 р. про смерть
ОСОБА_3та № 22 від 27.12.05 р. про смерть
ОСОБА_2, які померли відповідно 26
жовтня 2005 p.,
що виключає можливість допиту цих очевидців розглядуваної події.

2

Але відповідно
до ст. 403 КПК
України згаданий вирок суду від 24.12.04
р. є чинним по цей час і має преюдиційне значення щодо встановлених у ньому
факту і обставин скоєння таємного вилучення і звернення на свою користь чужого
майна ( в даному
разі - перетворення
на металобрухт належних СТОВ «Канівщинське» 15-тонних металевих автомобільних вагів балансовою вартістю 3774,00 грн.) засудженим
ОСОБА_2 разом з підсудним по цій справі ОСОБА_1, що останній підтвердив у цьому
судовому засіданні, є обов'язковим і по цій справі на підтвердження
обвинувачення по такій щодо ОСОБА_1а.

Тому,
переконавшись в добровільності та істинності сприйняття і визнання достовірними
зазначених у згаданому чинному вироці обставин підсудним ОСОБА_1им, визнання
ним розміру заподіяної шкоди, на прохання його та прокурора в порядку ст. 299 КПК України
необхідно обмежитися сукупністю вищезгаданих досліджених у суді доказів, які
дають правові підстави для визнання ОСОБА_1а винним за пред'явленим
обвинуваченням та кваліфікації його умисних дій за ч. 2. ст. 185 КК України - як таємне
викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене за попередньою змовою групою осіб,
тобто разом з нині покійним та засудженим за цей же злочин ОСОБА_2

Призначаючи вид
та міру покарання, необхідно врахувати характер і ступінь суспільної небезпеки
скоєного, як злочину середньої тяжкості, організатором якого був ОСОБА_1, що
він молодий віком, має постійне місце проживання, має на утриманні 8-річного
сина, по суті є безробітним, за місцем свого проживання характеризується добре ( а.с. 50), розкаюється в
скоєному та запевним суд в бездоганності свого способу життя в майбутньому,
необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нового
злочину буде призначення для нього покарання у виді позбавлення волі в межах
санкції інкримінального закону, але згідно ст. ст. 75, 76 КК України
звільнити його від відбування такого покарання з випробуванням протягом
2-річного іспитового строку.

У зв'язку з
банкрутством СТОВ «Канівщинське» та невизначеністю правонаступника заявлений
даним СТОВ позов - про
стягнення з підсудного ОСОБА_1а 3774
грн. збитків - необхідно
залишити без розгляду.

Тому на підставі наведеного, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ч.2
ст.185 КК України визнати винним та позбавити волі строком на 2 (два) роки 6 місяців, але на
підставі ст.ст. 75, 76 КК
України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом 2-річного
іспитового строку, якщо він не вчинить нового злочину, періодично являтиметься
для реєстрації в територіальну кримінально-виконавчу інспекцію, повідомлятиме
її про зміну свого місця проживання та праці (в разі його працевлаштування), і
без дозволу цього органу не виїзджатиме за межі України на постійне місце
проживання.

До набрання
чинності даним вироком запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити попереднім
- підписку про
невиїзд.

Позов СТОВ
«Канівщинське» Прилуцького району -
про стягнення з засудженого ОСОБА_1 3774,00
грн. шкоди - залишити
без розгляду, і надати

3

правонаступнику позивача право на звернення до суду з аналогічним позовом,
про що повідомити Канівщинську сільраду Прилуцького району.

На вирок протягом 15 діб після його
проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький міськрайсуд.