У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Колесниченка
О.В.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 14 лютого 2008 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційним поданням заступника прокурора Донецької області на вирок
Петровського районного суду м. Донецька від 18 листопада 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судиму,

засуджено за ч.2
ст.307 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням, і встановлено іспитовий
строк 2 роки та передбачені ст.76 КК України обмеження.

Цим же вироком засуджено також ОСОБА_2, яка вирок в
касаційному порядку не оскаржила та щодо неї не надійшло касаційне подання
прокурора.

За вироком
суду ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона, у липні 2005 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1,
зібрала дикорослі рослини маку, висушила та подрібнила його на мілкі частини,
виготовивши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб-макову солому,
яку зберігала за місцем свого проживання.

27 липня 2005
року, близько 5-ої години, ОСОБА_1 за
місцем свого проживання збула ОСОБА_2 за 100 грн. частину макової соломи, а
іншу частину продовжувала зберігати.

3 серпня 2005
року, близько 18-ої години 30 хвилин, під час обшуку за місцем проживання
ОСОБА_1 працівники міліції виявили та вилучили макову солому, вагою у висушеному вигляді 1664 гр., а також в
невисушеному вигляді вагою 287 гр.

В апеляційному
порядку справа не розглядалась.

У касаційному поданні прокурор порушує
питання про скасування вироку щодо ОСОБА_1 та направлення справи на новий
судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону
та невідповідність призначеного
засудженій покарання тяжкості злочину внаслідок його м`якості. Вказує на те,
що у діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака вчинення злочину - повторність,
а також суд неправильно вказав у вироку цю обставину як таку, що обтяжує покарання. Стверджує про те, що у
діях ОСОБА_1 є кваліфікуюча ознака придбання, виготовлення та зберігання з
метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу-макової соломи у великому
розмірі, оскільки у ОСОБА_1 під час обшуку виявлено макову солому, вагою в сухому
вигляді 1 664 гр., що становить великий розмір. Зазначає також, що ОСОБА_1
незаконно виробила особливо небезпечний наркотичний засіб-макову солому, а не
виготовила її, наводячи відповідні доводи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
на підтримання касаційного подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає
частковому задоволенню.

Як видно зі змісту вироку, в його
описовій частині місцевий суд зазначив кількість вилученої у ОСОБА_1 під час
обшуку макової соломи у висушеному вигляді (1664 гр), що становить великий
розмір та правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.307 КК України, з урахуванням
цієї кваліфікуючої ознаки. Тому, не зазначення судом у вироку цієї
кваліфікуючої ознаки, про що йдеться у поданні прокурора, не може служити
підставою для його скасування.

Органом досудового слідства ОСОБА_1
пред`явлено обвинувачення у придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту
та збуті особливо небезпечного наркотичного засобу. А місцевий суд, відповідно
до вимог ч.1 ст.275 КПК України, розглянув справу в межах пред`явленого їй
обвинувачення. За таких обставин посилання у поданні прокурора на те, що у діях
ОСОБА_1 вбачається така кваліфікуюча ознака вчиненого злочину (ч.2 ст.307 КК
України) як виробництво, а не виготовлення особливо небезпечного наркотичного
засобу-макової соломи, також не може бути підставою для скасування вироку. При
цьому колегія суддів виходить також з того, що вказана обставина не впливає на
правильність кваліфікації злочинних дій ОСОБА_1

Що стосується призначеного ОСОБА_1
покарання, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст.65 КК України.
Місцевий суд врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані
про особу винної, яка вперше притягується до кримінальної справи, повністю
визнала свою винуватість та щиро
розкаялась у скоєному, і дійшов вірного висновку про можливість застосування до
неї ст.75 КК України. Тому, підстав для скасування вироку за м`якістю призначеного
покарання, про що йдеться у касаційному поданні, також немає. При цьому колегія суддів враховує
також те, що прокурор, який брав участь у розгляді справи
місцевим судом, також вважав за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 ст.75 КК
України.

Разом з тим,
суд безпідставно, кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.307 КК України, поряд з
іншими кваліфікуючими ознаками, вказав також таку ознаку як “повторність”.

Відповідно до вимог с. 32 КК України
повторністю злочинів визнається вчинення двох чи більше злочинів, передбачених
тією ж статтею або частиною статті Особливої частини цього кодексу.

А як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів в сфері
обігу наркотичних засобів не притягувалась, їй у даній справі іншого обвинувачення
за аналогічні злочинні діяння не пред'явлено. Отже,
мова про повторність не може йти, тобто кваліфікуюча ознака
“повторність” у її діях відсутня. Також, призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд
безпідставно врахував повторність як обставину, яка обтяжує покарання.

За таких обставин, подання прокурора у
цій частині слід задовольнити: вирок районного суду у зв`язку з неправильним
застосуванням кримінального закону змінити і виключити з нього кваліфікуючу
ознаку вчиненого ОСОБА_1 злочину
“повторність” та вказівку про обтяжуючу покарання обставину повторність.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

касаційне подання
заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Вирок Петровського районного суду м.
Донецька від 18 листопада 2005 року щодо ОСОБА_1 змінити: виключити з
нього кваліфікуючу ознаку вчиненого нею злочину “повторність” і посилання на цю
ознаку як обтяжуючу покарання обставину.

С у д д і:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Пошва Б.М.