1Справа № 335/3671/15-к 1-кп/335/277/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в порядку статті 89 КК України не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

22 жовтня 2014 р. приблизно о 20:00 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою між собою, перебуваючи на ділянці місцевості, яка розташована на відстані 50 метрів від Палацу спорту «Юність» біля будинку № 66 по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя, заздалегідь домовившись між собою, розподілили між собою такі ролі: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 будуть наносити тілесні ушкодження та фізично утримувати потерпілого, після чого заволодіють його майном, а ОСОБА_4 в цей час буде надавати усні вказівки та керувати діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо відкритого викрадення майна потерпілого.

Досягнувши домовленості, ОСОБА_5 зустрівся з потерпілим ОСОБА_7 та почав з ним спілкуватись, після чого запропонував потерпілому прогулятися в напрямку ТЦ «Амстор», що розташований по вулиці Перемоги, 64 у місті Запоріжжя, на що потерпілий погодився. Під час руху по тротуару біля проїзної частини по вулиці Перемоги у місті Запоріжжя до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під`їхав автомобіль марки «OPEL Cadet» без номерних знаків, з якого вибігли ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які почали безпричинно наносити удари кулаками в області обличчя та тулуба потерпілого ОСОБА_7 , від яких потерпілий почав закриватися руками. В цей час, ОСОБА_5 кілька разів вдарив кулаком руки в область потилиці потерпілого ОСОБА_7 , після чого, застосовуючи фізичну силу, заштовхав останнього на заднє сидіння автомобіля марки «OPEL Cadet» без номерних знаків, а сам також сів на заднє сидіння ліворуч від потерпілого, та почав його фізично утримувати руками, не даючи можливості вийти з автомобіля. Скориставшись тим, що ОСОБА_5 фізично утримує потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 сів на заднє сидіння праворуч від потерпілого та також почав його фізично утримувати руками, не даючи можливості вийти з автомобіля. ОСОБА_4 сів на переднє водійське сидіння у вказаному автомобілі та, перебуваючи у салоні автомобіля, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, надав усну вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обшукати особисті речі потерпілого ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_6 продовжив фізично утримувати руками потерпілого, не даючи можливості вийти з автомобіля, а ОСОБА_5 в цей час вихопив з рук потерпілого ОСОБА_7 барсетку чорного кольору вартістю 58,34 гривень, в якій знаходилось: шкіряне портмоне чорного кольору вартістю 406,35 гривень, мобільний телефон в корпусі сірого кольору китайського виробництва «Е71» вартістю 358,63 гривень, мобільний телефон в корпусі золотистого кольору китайського виробництва «Nokia 6700» вартістю 257,20 гривень, мобільний телефон в корпусі білого кольору «Samsung GT-E1282T» вартістю 234,50 гривень, мобільний телефон в корпусі білого кольору «Samsung GT-S6802» вартістю 795,90 гривень, на загальну суму 2 110,92 гривень.

Довівши свій злочинний умисел до кінця та відкрито заволодівши майном потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «OPEL Cadet» без номерних знаків, в якому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжували фізично утримувати потерпілого, приїхали на автомобільну стоянку, розташовану по вулиці Верхній у місті Запоріжжя, де ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , застосовуючи фізичну силу, виштовхали із салону вказаного автомобіля потерпілого ОСОБА_7 , після чого самі вийшли з салону автомобіля та спільно з ОСОБА_4 повалили на землю потерпілого ОСОБА_7 та почали наносити йому удари кулаками і ногами в області обличчя та тулуба потерпілого. Закінчивши спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернулись до автомобіля та зникли з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном на загальну суму 2 110,92 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, та дослідженням даних про особи обвинувачених.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше в порядку статті 89 КК України не засуджений, за місцем мешкання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ ОКПЛ та в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» на даний час не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. На підставі ч. 4 ст. 67 КК України суд не приймає в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки це є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ ОКПЛ та в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» на даний час не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. На підставі ч. 4 ст. 67 КК України суд не приймає в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки це є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків тяжких наслідків не настало, матеріальна шкода потерпілому відшкодована у повному обсязі. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ ОКПЛ та в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» на даний час не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. На підставі ч. 4 ст. 67 КК України суд не приймає в якості обставини, що обтяжує покарання, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, яка зазначена в обвинувальному акті, оскільки це є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Як передбачає ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому слід зазначити, що дане положення законодавства не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки витрати на залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження не містять документального підтвердження витрат держави на проведення експертизи, підстави для стягнення з обвинувачених судових витрат на проведення експертизи на час ухвалення вироку відсутні.

Речові докази під час розгляду кримінального провадження суду не надавались, тому відсутні підстави, встановлені статтею 100 КПК України, для вирішення питання про долю речових доказів.
Оскільки прокурором та іншими учасниками під час підготовчого провадження та судового розгляду не заявлялось клопотань щодо обрання, зміни чи продовження запобіжних заходів відносно обвинувачених, в силу статті 315 КПК України вони вважаються продовженими. Тому, запобіжні заходи відносно обвинувачених у вигляді особистого зобов`язання, обрані слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 3 квітня 2015 р. на строк до 3 червня 2015 р. слід вважати продовженими до набрання вироком суду законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1