1Справа № 335/5237/15-к 1-кп/335/355/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12серпня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевский районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка Вільнянського району, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середню загальну освіту, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого:

у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03 травня 2015 року, приблизно о 13 год. 43 хв., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні ломбарду «Капітал», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 190, побачив на полиці мобільний телефон «Samsung Gt-S5282», вартість якого згідно висновку експерта № 1039 від 21.05.2015 року, становить 600 грн., після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом присвоєння знайденого, скориставшись тим, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав вказаний мобільний телефон що належав ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив, що дійсно 03.05.2015 року він зайшов до Ломбарду «Капітал», який знаходиться у м. Запоріжжі на зупинці транспорту Сталеварів з метою закласти свій телефон та отримати кошти. У приміщенні ломбарду на полиці біля віконця він побачив телефон, який йому не належав. Передавши у заклад свій телефон, він впевнився що за телефоном, який лежав на полиці, ніхто не повернувся, взяв його та пішов додому. Працівникам ломбарду про те, що він знайшов телефон не повідомляв. Власника телефону він не встановлював та до моменту, як прийшли працівники міліції не мав наміру його повертати. Продати телефон він не бажав, а мав намір ним особисто користуватися, оскільки в той момент свій телефон він заклав у ломбард, а іншого телефону він не мав. На момент коли він взяв телефон він не розумів, що ці дії є злочином.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи показання обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, які закон відносить до злочинів середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини та усунення заподіяної шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, як він зазначив у судовому засіданні на даний час працює у Фірмі «Залізний рух», суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в межах санкції даної статті, оскільки дане покарання на думку суду цілком відповідає тяжкості та обставинам вчиненого злочину, особі обвинуваченого, і буде необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся, оскільки матеріальна шкода, спричинена неправомірними діями обвинуваченого була відшкодована шляхом повернення майна.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 376, 377 КПК України, суд, -

-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:
-DVD-R диск з відеозаписом з відео камери, що розташована у приміщенні ломбарду «Капітал» за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 190 - долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон «Samsung GT S5282», та сім-карту оператора мобільного зв`язку «МТС» з номером НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1