Справа № 466/6950/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України,
установив:

Обвинувачений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час суперечки із своєю дружиною ОСОБА_5 , яка в подальшому переросла в словесний конфлікт, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 удар правою ногою в ділянку куприка, заподіявши потерпілій синяк куприкової ділянки. Вказане ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Крім цього, ОСОБА_9 11 вересня 2014 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи на сходовій площадці, яка знаходиться між другим та третім поверхами будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки чотири удари в ділянки обличчя, голови та грудей своєї дружини ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останній наступні тілесні ушкодження: перелом дуги виличної кістки зліва, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я потерпілої; струс головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; садно в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, синці на повіках лівого ока, в лівій скронево-привушній ділянці, в лівій ключичній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Крім цього, ОСОБА_9 11 вересня 2014 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи на сходовій площадці, яка знаходиться між другим та третім поверхами будинку АДРЕСА_3 , під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, повторно, наніс своїй дочці ОСОБА_6 , яка намагалась припинити побиття ОСОБА_5 , два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив ОСОБА_6 синець у правій вилично-щічній ділянці, який відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що дійсно 10 вересня 2014 року, він перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час суперечки із своєю дружиною ОСОБА_5 , яка в подальшому переросла в словесний конфлікт, наніс ОСОБА_5 удар правою ногою в ділянку куприка, заподіявши потерпілій синяк куприкової ділянки. Крім того, він 11 вересня 2014 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи на сходовій площадці, яка знаходиться між другим та третім поверхами будинку АДРЕСА_3 , наніс кулаком правої руки чотири удари в ділянки обличчя, голови та грудей своєї дружини ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив тілесні ушкодження, такі як: перелом дуги виличної кістки зліва, струс головного мозку, садно в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови, синці на повіках лівого ока, в лівій скронево-привушній ділянці та в лівій ключичній ділянці. Окрім цього, він, ОСОБА_9 11 вересня 2014 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи на сходовій площадці, яка знаходиться між другим та третім поверхами будинку АДРЕСА_3 , під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , повторно, наніс своїй дочці ОСОБА_6 , яка намагалась припинити побиття ОСОБА_5 , два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив ОСОБА_6 синець у правій вилично-щічній ділянці. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002979 від 12.09.2014 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження та умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненених ним злочинів, їх наслідки, особу винуватого, який раніше несудимий, характеристику з місця проживання, щире каяття є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину повторно, вважає, що покарання слід обрати в межах санкцій статтей за якими кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 10000 грн. та потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 1102,20 грн. та 20000 грн. моральної шкоди суд виходить з наступного.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, суд вважає, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають право на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, оскільки судом встановлено, що їм в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 було заподіяно моральну та матеріальну шкоду.

Між тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як слідує з роз`яснюючих положень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (з наступними змінами), вчасності, враховується стан здоров`я потерпілого, характер та тривалість страждань, наслідки тілесних ушкоджень, суттєвість вимушених змін у його життєвих та виробничих відносинах та інше. При цьому необхідно виходити з основ розумності, зваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує душевні страждання, які отримала ОСОБА_6 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , що негативно вплинуло на стан здоров`я потерпілої та її загальне самопочуття, призвело до порушення спокою, та потребувало додаткових зусиль для організації особистого життя та життя у суспільстві.

З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Щодо вимоги потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, то така на думку суду підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує душевні страждання, які отримала ОСОБА_5 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , що негативно вплинуло на стан здоров`я потерпілої та її загальне самопочуття, призвело до порушення спокою та потребувало додаткових зусиль для організації особистого життя та життя у суспільстві.

З урахуванням викладеного, суд вважає розумним та справедливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_5 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 1102,20 грн., які використані потерпілою на лікування в Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова за власні кошти та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 122 КК України - 2 ( два) роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 125 КК України 200 (двісті) годин громадських робіт.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути із засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути із засудженого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1102 (одну тисячу сто дві) гривень 20 копійок та у рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1