№ 5 - 4457 ск 15
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_4

суддів - ОСОБА_5., ОСОБА_6

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року та на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 28 квітня 2015 року щодо нього,

В С Т АН О В И Л А:

Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останній раз - 02 листопада 2012 року вироком Сихівського районного суду м. Львова за ч. 3 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і, за цією нормою кримінального закону, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він будучи неодноразово судимим, 03 жовтня 2014 року, близько 01 години 30 хвилин, знаходячись на території дачного кооперативу «Залісся» на х. Залісся с. Шпильчина Перемишлянського району Львівської області, шляхом розбиття вікна, таємно проник всередину будинку та викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_2 на загальну суму 6479 гривень 55 копійок.

Крім того, ОСОБА_1, близько 00 годин 30 хвилин, того ж дня, за тією ж адресою, шляхом розбиття вікна, таємно проник всередину будинку ОСОБА_3 та викрав майно потерпілого ОСОБА_3 на загальну суму 2052 гривні 20 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 28 квітня 2015 року вказаний вирок суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

В касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає, що судами не враховано того, що він позитивно характеризується за місцем проживання і попереднього місця відбування покарання; повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду; має двох дітей, один з яких неповнолітній; наявність пом'якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, з огляду на що у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_1 суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, особу винного, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, його позитивну характеристику за місцем проживання та попереднього ув'язнення, а також те, що він відшкодував заподіяну шкоду потерпілим. Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнав - щире каяття та активне сприяння встановленню обставин по справі. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, доводи засудженого про неврахування судом пом'якшуючих обставин є безпідставними.

Щодо твердження засудженого про наявність підстав для застосування судом касаційної інстанції ст. 69 КК України, то воно також не може визнаватися обґрунтованим.

За змістом диспозиції ст.69 КК України призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено законом, можливе за умови, що пом'якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при цьому враховується також дані про особу винного.

В касаційній скарзі засудженим не наведено жодної обставини, яка б істотно знижувала ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів.

Враховуючи це та особу винного, який має непогашені і не зняті, в установленому законом порядку, судимості за вчинення умисних корисливих злочинів і знову вчинив аналогічні, колегія суддів не вбачає підстав для призначення більш м'якого покарання, ніж передбачене законом, як про те просить в касаційній скарзі засуджений.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року та на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 28 квітня 2015 року - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6