Справа № 1 -49/2007 року
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді БОДНАРУК М.Ф.

при секретарі ГРОМ
Л.В.

з участю прокурора НАГІРНЯК Б.М.

та адвокатів ОСОБА_2., ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Ямпіль

кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця та жителя с.
Тростянець, Ямпільського району, Вінницької області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше
не судимого, в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Підсудній ОСОБА_1. маючи намір на неодноразове вимагання коштів та майна у
потерпілого неповнолітнього ОСОБА_4. 01
квітня 2006 року
шляхом погрози насильством заволодів в останнього грішми в сумі 100 доларів США, що еквівалентно 505 гривням.
Продовжуючи свій злочинний намір підсудній 11 липня 2006
року, залякуючи потерпілого, вимагав гроші в сумі 300 доларів США, що еквівалентно 1515 гривням, які
отримав від останнього 12
липня 2006 року. 28 липня 2006 року підсудній
погрожуючи розправою потерпілому ОСОБА_4. заволодів грішми в сумі 200 доларів США, що еквівалентно 1010 гривень. 06 серпня 2006 року підсудний
ОСОБА_1. повторно шляхом вимагання грошей у ОСОБА_4. заволодів 300 доларів США, що еквівалентно 1515 грн. 26

2

серпня 2006 року продовжуючи
скоювати злочинні дії, погрожуючи насильством вимагав

в ОСОБА_4. гроші в сумі 300 доларів США,
однак оскільки в останнього не було коштів,

він 27
серпня 2006 року
передав підсудному ОСОБА_1. мобільний телефон «Соні

Еріксон W 800і» вартістю 1100
гривень. 04 вересня 2006 року продовжуючи
злочинний

намір підсудний ОСОБА_1. під погрозою того, що розповість
батькові ОСОБА_4. про те,

що він брав у нього без дозволу
гроші з сейфу та купував за ці гроші телефони своїм

друзям, продовжував вимагати гроші в останнього, а
оскільки в того коштів не було, то 07

вересня 2006
року підсудній заволодів мобільним телефоном «Нокія 6230І» вартістю 1000

гривень, належного ОСОБА_4. В загальному за цей період
часу підсудний ОСОБА_1.

шляхом
вимагання вчиненого
повторно, під погрозою насильства та розголошення

відомостей про потерпілого, заволодів грішми в сумі 4545 грн. та
мобільними телефонами

на суму 2100
гривень, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6645

гривень.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину в скоєному ним злочині визнав
частково і суду пояснив, що приходив до ОСОБА_4., по-скільки йому потрібні були
гроші, останній не заперечував. Спочатку гроші в нього позичав, а потім брав в
рахунок того, що за ці гроші мав купити ОСОБА_4. мобільні телефони. Гроші
ОСОБА_4. давав добровільно, гроші він в нього не вимагав, однак розписки теж не
давав. Коли приїжджав повторно за грошима і не привозив мобільні телефони, то
обіцяв, що наступного разу привезе, і знову брав гроші. Повертати гроші наміру
не було.

Крім того, вина
підсудного повністю встановлена в судовому засіданні показами потерпілого,
законного представника потерпілого, свідків, заявою (а.с.З), довідкою (а.с.14),
довідками вартості (а.с.15), рапортом (а.с.61), іншими матеріалами кримінальної
справи.

Так, із показів
потерпілого ОСОБА_4. встановлено, що підсудний ОСОБА_1. вимагав у
нього гроші декілька раз,
при цьому погрожував
фізичною розправою,

з

приїжджав з невідомими хлопцями на автомобілях, коли
батьків не було вдома. Також в кінці серпня та на початку вересня забрав два
мобільні телефони, під погрозою того, що все розповість батькові.

Із показів законного представника
потерпілого ОСОБА_4 . встановлено, що йому з дружиною не було відомо, що син
знаходиться під психологічним тиском. Вони помічали зміни в його поведінці.
Поведінка сина дуже серйозно змінилася. З ОСОБА_1розмовляла його дружина,
старший син, пропонували залишити сина в спокої. Казали, якщо дасть сину
спокій, то вони не будуть звертатись до міліції, і пробачать йому все. Не
хотіли ламати підсудному життя, не хотіли, щоб його притягували до
відповідальності, по-скільки він дуже молода людина. Але коли він знову почав
вимагати гроші в сина, коли син перебував на навчанні в селі Пороги
Ямпільського району Вінницької області, що син змушений був понад Дністер
тікати в місто Ямпіль, а звідти добиратись додому, вони змушені були звернутись
до правоохоронних органів. Як розповідав син, ОСОБА_1 приїжджав на червоному
автомобілю з Назаром з міста
Ямпіль, та й з іншими хлопцями, так би мовити залякував сина.

Із показів
свідка ОСОБА_5. встановлено, що він був два рази присутній, як підсудний
ОСОБА_1. вимагав гроші у ОСОБА_4. Другий раз ОСОБА_1приїжджав з хлопцями на
червоній машині.

Із показів
свідка ОСОБА_6. встановлено, що зі слів ОСОБА_4. підсудний ОСОБА_1 вимагав
у нього гроші. Йому ж особисто ОСОБА_1повідомляв, що йому потрібно
позичити гроші в ОСОБА_4. Один раз він по дорученню ОСОБА_4. передавав
мобільний телефон ОСОБА_1.

Із показів
свідка ОСОБА_7встановлено, що коли вони були на навчанні в с.Пороги
Ямпільського району, то підсудний ОСОБА_1. десь біля півтори години чекав на
ОСОБА_4., коли ж ОСОБА_8. вийшов то вони між собою розмовляли, після чого
ОСОБА_8. повідомив, що у нього вимагав підсудний гроші.

4

Із
показів свідка ОСОБА_9.
даних ним на
досудовому слідстві (а.с.54)

встановлено, що 28
серпня 2006 року він
купив у громадянина ОСОБА_1. мобільний

телефон моделі
«Соні Еріксон W 800і» за 750
гривень. Також 04 вересня 2006 року він

знову купив у ОСОБА_1. мобільний телефон «Нокіа 62301» за 750 гривень. Через
деякий

час дані мобільні телефони продав
невідомим особам, де вони знаходяться в даний час

йому невідомо.

Оцінюючи всі
зібрані докази в їх сокупності, суд знаходить вину підсудного встановленою, а
його дії кваліфікує по ч.2 ст.189 КК України, оскільки він скоїв вимагання,
тобто вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та
погрозою розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці,
вчинене повторно.

Враховуючи ту
обставину, що протиправні злочинні дії підсудного в повному об'ємі охоплюються
кваліфікацією по ч.2 ст.189 КК України, а тому кваліфікація його дій ще і по
ч.І ст.189 КК України являється лишню, а тому її із обвинувачення необхідно
виключити.

При призначенні
підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєного, так і особу підсудного, що він вперше притягується до
кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання,
усвідомив свою вину, розкаявся в скоєнні, дані обставини суд відносить до
пом'якшуючих вину обставин.

З врахуванням
вище викладеного, а також того, що підсудній раніше не притягувався до кримінальної
відповідальності, суд рахує, що підсудній може бути виправлений та
перевихований без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним вибрати
йому покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, із
звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

5

Обсудивши цивільні позови, суд вважає, що
цивільний позов в
частині

відшкодування
матеріальних збитків підлягає
задоволенню в повному
об'ємі і з

врахуванням часткового відшкодування матеріальних
збитків, а цивільних позов про

відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
суд вважає за
необхідне задоволити

частково на суму 1500
гривень, з врахуванням того, що підсудній довгий час займався

вимаганням
грошей у неповнолітньої особи,
на прохання законний
представників

неповнолітнього потерпілого не реагував, а продовжував
займатись вимагання коштів, що

вплинуло на взаємини в даній сім»ї.

Керуючись ст..323,324
КПК України, суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним та засудити по ч.2 ст.189 КК України до чотирьох років шести місяців
позбавлення волі.

На підставі
ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в три роки.

На підставі
ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, а також кожної третьої суботи з'являтись
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу засудженому до вступу вироку в законну силу -залишити
попередню - підписку
про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 4877
гривень 50 копійок
матеріальних збитків та 1500
гривень моральної шкоди, а всього 6377
гривень 50 копійок.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з
часу його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ