Справа № 1-182/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Луцьк 14
березня 2007 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді

Каліновської B.C.

за участю секретаря Лунь О.В.

прокурора Ткачука М.М.

та потерпілого ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу про

обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уроженця м. Рівне,
гр. України, освіта
неповна середня,

неодруженого, непрацюючого,
судимого Рівненським міським судом:

24 червня 1999 року за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 42 КК
України (в ред. 1960р.)
на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 16 листопада 2000
року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 17 днів;

· 24
грудня 2001 року за ст.ст. 140 ч.2, 141 ч.3, 141 ч.2, 43 КК України ( в ред. 1960 р.) на 5 років 6
місяців позбавлення волі;

· 27
серпня 2003 року за ст.ст. 140 ч.2, 42 ч.3, 43 КК України ( в ред. 1960р.)на 5
років 7 місяців позбавлення волі; ухвалою Рівненського апеляційного суду вирок
суду змінено - строк покарання зменшено до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
ухвалою Сарненського районного суду від 21 березня 2005 року невідбута частина
покарання замінена на 1 рік 9 місяців 5 днів обмеження волі; звільнений 04
серпня 2006 року умовно-достроково на З місяці 8 днів, мешканця м. Луцьк ,
АДРЕСА_1,-

·
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2., будучи судимим за
вчинення корисливих злочинів, за які судимість не знята і не погашена, на шлях
виправлення не став, а знову вчинив аналогічний злочин.

Так, він, 08 листопада 2006 року, приблизно в 14 год., переслідуючи
корисливу зацікавленість, знаходячись в будинку гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 Луцького
району, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільні телефони:,, Моторола", вартістю 166
грн. 83 коп. та „ Саджем", вартістю 165 грн. 83 коп., фотоапарат „
Уфо" ME 1091, вартістю 88 грн. 30 коп. та гроші в сумі 200 грн.,
чим спричинив гр. ОСОБА_1. матеріальну шкоду на загальну суму 620 грн. 79 коп.

В судовому засіданні підсудний свою
вину у вчиненому визнав частково.

Вина підсудного
в інкримінованому йому діянні повністю підтверджується зібраними і дослідженими
в судовому засіданні доказами.

Підсудний
показав, що він дійсно 08 листопада 2006 року в 12 год. разом з своєю
знайомою ОСОБА_4 приїхав в АДРЕСА_2
Луцького району до своєї баби- ОСОБА_3 Оскільки грошей в нього не було,
просив в баби гроші на дорогу, але вона відмовила. Скориставшись неуважністю
останньої з прихожої викрав два мобільних телефони і фотоапарат. В 14 год. поїхали в
АДРЕСА_3 Рівненської області. Викрадені фотоапарат віддав в заставу, а телефони
-працівникам міліції.

Потерпілий
ОСОБА_1 ствердив факт крадіжки з будинку його бабусі-ОСОБА_3, належного йому
майна, а саме: 2-х мобільних телефонів, фотоапарату та грошей в сумі 200 грн.
Загальна сума спричинених збитків становить 620 грн.79 коп. Крім того, пояснив,
що приїхавши на обід він побачив в будинку підсудного з його подругою.
Прийшовши у ввечері з роботи, не звернув увагу на пропажу майна, а на другий
день хотів зателефонувати і виявив зникнення належних йому двох мобільних
телефонів, фотоапарата, які знаходились на стелажах в прихожій , а також 200
грн., , які були в шкафу
в спальній кімнаті під білизною. Із слів баби йому відомо, що підсудний в
будинку був протягом 4-х годин і вільно пересувався по ньому. Викрадені
телефони йому на даний час повернуті.

Свідки в стадії
досудового слідства ОСОБА_3. ( а.с. 29) і ОСОБА_4. ( а.с. 10) підтвердили ту
обставину , що підсудний і Завала дійсно перебували в будинку ОСОБА_3 . Остання
також показала, що із слів потерпілого , на другий день після відвідування, їй
відомо про зникнення з будинку двох мобільних телефонів, фотоапарата і 200
гривень. Вона виходила з кімнати в якій підсудний залишався сам. Нікого в
будинку, крім підсудного і ОСОБА_4. в цей день не було.

Факт крадіжки
майна в т.ч. грошей , належних потерпілому, з будинку ОСОБА_3 підтверджується
також показами свідка ОСОБА_4. в стадії досудового слідства ( а.с. 10)про те,
що як приїхали додому підсудний їй розповів, що він викрав з будинку ОСОБА_3
два мобільних телефони, фотоапарат і гроші, суму не називав. Коли з бабою вона
була на кухні, то в кімнаті протягом 5-10 хв. залишався сам підсудний.

Вина підсудного
в інкримінованому йому діянні підтверджується і іншими доказами по справі,
зокрема:

-протоколом вилучення ( а.с. 5) в
підсудного ОСОБА_2. двох мобільних телефонів, викрадених ним в потерпілого та
протоколом їх огляду в якості речових доказів (а.с. 26);

- довідкою про вартість мобільних телефонів „
Моторола",„8АСЕМ" та товарним чеком на фотоапарат „ УФО ME
1091", викрадених підсудним в потерпілого ( відповідно а.с.42, 43);

Суд не бере до уваги покази
підсудного про те, що він не викрадав гроші в сумі 200 грн., оскільки вони
спростовуються вищезазначеними доказами по справі. Крім того, в стадії
досудового слідства (а.с. 16, 23, 47) підсудний визнав цей факт, що викрав з
будинку ОСОБА_3 200 гривень

і суд
бере дані покази до уваги, оскільки вони послідовні, детальні і підтверджуються
доказами по справі. При таких обставинах покази підсудного в судовому засіданні
про те, що він визнавальні покази давав під психологічним тиском працівників
міліції, суд вважає надуманими , оскільки вони , крім того, нічим не
підтверджуються і до уваги їх не бере.

На думку суду підсудний вищезазначені покази дав з метою зменшити міру
своєї відповідальності за вчинене.

Оцінюючи всі
зібрані і досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2. вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України,
оскільки він умисно таємно викрав чуже майно, повторно.

Обираючи вид і міру покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості
та особу підсудного.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2. був раніше неодноразово судимий за вчинення
корисливих злочинів, за які судимість не знята і не погашена, відбував
покарання реально, але належних висновків з цього не зробив і знову вчинив
аналогічний злочин, не працює, задовільно характеризується суд приходить до
висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції
від суспільства. Тому йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 185
ч.2 КК України -позбавлення волі.

Речові
докази, згідно ст. 81 КПК України: мобільні телефони „

Моторола", „SACEM" залишити за
належністю володільцю - потерпілому ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд ,-

Засудив: ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та
призначити йому покарання - 3( три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2. рахувати з 14 березня 2007
року, зарахувавши в зазначений строк період його затримання та перебування під
вартою з 18 листопада 2006 року по 14 березня 2007 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили
засудженому залишити попередній - тримання під вартою.

Речові докази: мобільні телефони „ Моторола",
„8АОЕМ" залишити за належністю володільцю - потерпілому ОСОБА_1.

Вирок суду може бути оскаржений до
апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляції через Луцький міськрайонний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2. в
зазначений строк з дня отримання копії вироку.