Справа № 204/1180/15-к
Провадження № 1-кп/204/137/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000217 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27 січня 2015 року, приблизно о 16.10 годині, ОСОБА_6 , знаходячись на ринку, розташованому на перехресті вул. Новокримської та вул. Титова у м. Дніпропетровську, побачив припаркований автомобіль «ВАЗ-2104», державний номер НОМЕР_1 , в салоні якого між водійським та пасажирським сидіннями знаходилася жіноча сумка. Далі ОСОБА_6 , перебуваючи в зазначеному місці та у зазначений час, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу через незаперті дверцята вказаного автомобіля таємно викрав з салону автомобіля «ВАЗ-2104», державний номер НОМЕР_1 , чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: жіночу сумку, залишкова вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 112/38 від 09 лютого 2015 року складає 49 гривень, в якій знаходився мобільний телефон «Sony Ericson-580», ІМЕІ: НОМЕР_2 , залишкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 112/38 від 09 лютого 2015 року складає 260 гривень, а всього на загальну суму 309 гривень.

Після цього ОСОБА_6 , намагаючись залишити місце злочину, був помічений перехожими, як особа, що вчинила кримінальне правопорушення, та, усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними, з метою реалізації умислу на відкрите викрадення чужого майна, що виник у нього раптово, тримаючи у руках вищевказану жіночу сумку з мобільним телефоном, став тікати з місця злочину по вул. Новокримській у напрямку вул. Титова у м. Дніпропетровську.

Однак ОСОБА_6 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу на відкрите викрадення чужого майна до кінця, не отримав можливості розпорядитися майном, що належить потерпілій ОСОБА_4 , з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий свідками вчиненого ним кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

18 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, яка скріплена підписами сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Згідно вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо:
- правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України;

- істотних для розглядуваного кримінального провадження обставин;
- розміру шкоди, завданої злочином;
- призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді громадських робіт на строк 140 годин.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, суд виходить з наступного:
Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 від 18 лютого 2015 року відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, роз`яснені та зрозумілі сторонам. Укладення угоди сторонами є добровільним. ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просили суд постановити вирок, яким затвердити угоду між ними. Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 належить стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме: 393,12 гривень - за проведення судово-товарознавчої експертизи 112/38 від 09 лютого 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 376, 474, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_6 від 18 лютого 2015 року, укладену у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме 393 (триста дев`яноста три) гривні 12 (дванадцять) копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи № 112/38 від 09 лютого 2015 року на користь держави (УДКСУ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р 0007 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, ).

Речові докази жіночу сумку та мобільний телефон «Sony Ericson-580», ІМЕІ: НОМЕР_2 , що знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_4 , - залишити законному власнику ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1