АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 182/9/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/451/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0003568 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, проживає у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Учасники судового провадження :
Прокурор - ОСОБА_7
Обвинувачений - ОСОБА_6 .
Потерпілий - ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду від 28.05.2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки. Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки, якщо він не вчинить нового злочину, та не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку в 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_6 в період іспитового строку не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 30.08.2014 року приблизно о 00 год 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-2105, д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , рухався по автодорозі Т0436 з боку автодороги Кіровоград-Запоріжжя у бік с. Капулівка Нікопольського району Дніпропетровської області, де на 206 км. + 5 метрів, порушуючи вимоги п. 1.3., п. 10.1. ПДР України, не проявивши належної уваги та обережності, не вживши заходів до своєчасного зниження швидкості, не маючи ніяких перешкод технічного характеру, частково виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя, після чого, втративши контроль над керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху та на ліве узбіччя, де допустив перекидання транспортного засобу. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримав травми, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_6 були кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, з чим погодився суд в оскаржуваному вироку.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, у той же час зазначає, що призначена судом міра покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Так, судом не було враховано, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, внаслідок його дій потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно низку важких травм, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що свідчить про несправедливість призначеного обвинуваченому покарання за м`якістю.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження надані не були.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого та потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку з чим згідно ст. 404 КПК України законність і обґрунтованість вироку в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Що стосується доводів прокурора про несправедливість призначеного обвинуваченому покарання внаслідок м`якості, то вони не є достатньо обґрунтованими.
Вирішуючи зазначене питання, суд першої інстанції з дотриманням вимог закону взяв до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а саме те, що вчинене кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, втім має неумисний характер; відсутність обставин, що обтяжують покарання; обставини, що пом`якшують покарання та позитивно характеризують особу обвинуваченого, - те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому, який під час досудового слідства порушував питання про закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого у зв`язку з відсутністю претензій до нього (т. 2 а.с. 35, 36), а під час апеляційного розгляду проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Проаналізувавши ці та інші обставини у сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість досягнення мети кримінального судочинства щодо обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.
З таким висновком колегія суддів погоджується, оскільки він є правильним та грунтується на вищенаведених обставинах, що були судом досліджені та вірно оцінені, а призначене обвинуваченому покарання є справедливим за видом та розміром, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Обставини, зазначені прокурором в апеляційній скарзі, а саме те, що обвинуваченим вчинений тяжкий злочин, наслідком якого було заподіяння важких травм потерпілому, суду були відомі та належною мірою прийняті до уваги при ухваленні оскаржуваного вироку. При цьому, враховуючи всі обставини справи у сукупності, суд першої інстанції не визнав їх достатньою підставою для призначення обвинуваченому покарання більш суворого, ніж було призначене фактично. З таким висновком колегія суддів погоджується і не знаходить достатніх підстав для посилення у зв`язку даною обставиною призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.
З урахуванням наведеного апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року у кримінальному провадженні №0003568 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4