№
ПОСТАНОВА

23 червня
2008 року суддя
Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про порушення кримінальної справи ,-

В С Т А Н О В И В :

20.06.2008 року в Печерський
районний суд м. Києва надійшла зава
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якій просять суд порушити кримінальну справу за ст.ст. 356, 364,365,367,183 КК України проти
Ради Судів України та притягнути до кримінальної відповідальності керівників та
державних чиновників Ради Судів України за
ст.ст. 364,365, 367, 183 КК
України.

Відповідно до частини першої ст. 27 КПК України справи про злочини, передбачені статтею
125, частиною 1 статті 126 КК України, а також справи про злочини, передбачені
ст. 356 КК України щодо дій, якими
заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян, порушуються
не інакше, як за скаргою потерпілого,
кому і належить в такому разі право
підтримувати обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 251
КПК України скарга потерпілого повинна
відповідати вимогам, які цим Кодексом встановлені щодо обвинувального висновку
( статті 223 і 224 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 223 КПК
України обвинувальний висновок
складається з описової і резолютивної частини.
В описовій частині зазначаються:
обставини справи як їх встановлено на попередньому слідстві, місце, час,
способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також
докази, які зібрані по справі і відомості про потерпілого , і т. і.. В
резолютивній частині наводяться відомості про особу обвинуваченого, коротко
викладається суть пред'явленого обвинувачення з зазначенням статті
кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Відповідно до ст. 224 КПК
України до обвинувального висновку додається список осіб, що підлягають виклику
в судове засідання, з зазначенням їх адреси.

Подана скарга
не відповідає вимогам , які встановлені що до обвинувального висновку у
відповідності до ст. ст. 223, 224 КПК України .

Відповідно до ч.2 ст. 251
КПК України суддя, одержавши від потерпілого скаргу з проханням порушити
кримінальну справу, приймає одне із рішень, в тому числі залишає скаргу без
розгляду, якщо вона не відповідає
вимогам, зазначеним у частині першої цієї статті, та повертає її особі,
яка подала скаргу.

Виходячи з того, що скарга
не відповідає вимогам ст.ст. 223-224 КПК України, а відповідно до ст.94 КПК
України , справа може бути порушена
тільки в тих випадках, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину,
подану скаргу необхідно
повернути.

Окрім того відповідно до
ст. 27 КПК України , порушення кримінальної справи , за статтями вказаними
заявниками в скарзі (ст.ст.356, 364,
365, 367,183 КК України) , не відноситься до компетенції суду.

У справах про злочини,
передбачені ст.ст. 356,364,365,36, 183
КК України та досудове слідство проводиться слідчими органами
визначеними відповідно до ст. 112 КПК України.

На підставі викладеного
та керуючись ст. 251 КПК
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про порушення кримінальної
справи за ст.ст. 356, 364,365,367, 183
КК України проти Ради Судів України та
притягнення до кримінальної відповідальності керівників та державних чиновників
Ради Судів України за ст.ст. 364,365,367,183 КК України - залишити без
розгляду та повернути заявнику .

Постанова оскарженню не
підлягає.

Суддя :