Справа № 11 - 576 2007 року Головуючий
Категорія 115 ч. 1 КК України Зінченко А.В.
Доповідач: Гладій С.В.
УХВАЛА

Іменем
України

2007 року травня місяця 18 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гладія
С.В.

суддів Лісіченко
Л.М., Томилка В.П.

з участю прокурора Адамець
A.M.

потерпілих ОСОБА_2.,
ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією
засудженоїОСОБА_1. на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від
30 січня 2007 року.

Цим вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженка с. Перекалля Зарічненського району Рівненської області, українка, громадянка України,
освіта середня, працююча формувальником ковбасних виробів ТОВ "Глобинський
м'ясокомбінат", зареєстрована в АДРЕСА_1, проживаюча в с. Іванове
Селище Глобинського району, раніше не судима, -

засуджена за ст. 115 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі.

Стягнуто зОСОБА_1. на користь потерпілої ОСОБА_2. 2979 грн. 26 коп.
матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, на користь представника
потерпілогоОСОБА_3 25000 грн. моральної шкоди, на користь НДЕКЦ УМВС України в
Полтавській області 188 грн. 31 коп. судових витрат за проведення
криміналістичної експертизи.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вирокуОСОБА_1. визнана винною та засуджена за те, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, в будинку чоловіка ОСОБА_4 в с Іванове Селище Глобинського району
Полтавської області, під час сварки з ним на грунті неприязних стосунків

2

із-за
його подружньої зради, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння
та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, але байдуже ставлячись до них,
умисно взяла столовий ніж та нанесла один удар ножем в область серця та легенів
потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_4. помер того ж дня о 21 год. 05 хв. в
реанімаційному відділенні Глобинської ЦРЛ.

Смерть ОСОБА_4., згідно висновку судово-медичної експертизи № 106-А від
20.06.2006 року, настала в результаті сліпої проникаючої колото-різаної рани
грудної клітини з пошкодженням серця та лівої легені, ускладнених масивним
крововиливом.

В апеляції засудженаОСОБА_1. одночасно вказує про скасування вироку суду з
направленням справи на додаткове розслідування із-за однобічності і
необ'єктивності досудового слідства та про перекваліфікацію її дій на ст. 124
КК України, оскільки умислу на позбавлення життя потерпілого не мала, а лише захищалась
від ударів чоловіка, який постійно принижував і зраджував її. Також просила
зменшити розмір стягнення судом моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, засудженуОСОБА_1. на підтримку апеляції та в
останньому слові, думку прокурора Адамець A.M. про безпідставність
апеляції, та потерпілих, які просили залишити вирок суду без змін, перевіривши
доводи апеляції та матеріали кримінальної справи, колегія суддів апеляційного
суду не знаходить підстав для задоволення апеляції, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність виниОСОБА_1. в умисному протиправному
позбавленні життя ОСОБА_4обґрунтований сукупністю досліджених в судовому
засіданні та наведених у вироку доказів.

Так, неодноразово допитана в ході досудового слідства засудженаОСОБА_1., в
тім числі і на відтворенні обставин та обстановки подій із застосуванням
відеозапису, пояснювала, щоІНФОРМАЦІЯ_2 року із-за подружньої зради в них з
чоловіком по місцю проживання виник конфлікт, в ході якого останній виказував
на її адресу образи та заподіяв тілесні ушкодження. У відповідь вона вибігла на
кухню, де взяла ніж і, повернувшись в кімнату, почала на підвищених тонах
виказувати чоловіку претензії з приводу його поведінки та погрожувати ножем, на
що він провокуючи її став говорити: "вдар мене". Це вивело її з
рівноваги і вона нанесла йому удар ножем (а.с 20-21, 64-71, 82-84, 166-169,
266-273).

За таких обставин, коли судом встановлено, щоОСОБА_1. умисно заподіяла
ОСОБА_4. ножове поранення під час суперечки, на грунті особистих неприязних
стосунків, викликаних подружньою зрадою чоловіка, суд прийшов до переконливого
висновку про те, що під час заподіяння ножового пораненняОСОБА_1. не перебувала
в стані необхідної оборони.

3

На користь цього висновку суду свідчать безпосередньо показання засудженої,
що коли вона повернулась в кімнату з ножем, вона намагалась насамперед
припинити образи на її адресу зі сторони потерпілого, викликані його поведінкою
в їх сумісному житті, а не посягання на її життя чи здоров'я, що
супроводжувалось її словами: "скільки я буду терпіти зради", "в
мене вже здають нерви", "мені втрачати нічого" (а.с. 21; 65, 83,
168)

Це ж вбачається із свідчень ОСОБА_5., яка приїхавши до місця
проживанняОСОБА_1. та заставши її з ножем в руках, а ОСОБА_4. з ножовим
пораненням, чула від засудженої: " я ж говорила Андрію, що не потрібно зі
мною гратись" (а.с. 72, 156-157, 296-297).

А тому суд вірно кваліфікував діїОСОБА_1. за ст. 115 ч. 1 КК України,
оскільки вона усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер нанесення потерпілому
умисного ножового поранення в область серця та передбачаючи
суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, хоча не бажала настання смерті
потерпілого, але свідомо допускала її настання, тобто вчинила умисне вбивство
ОСОБА_4 з непрямим умислом.

Підстав для перекваліфікації дійОСОБА_1. на ст.ст. 118, 124 КК України по
справі не встановлено.

Не вбачає колегія суддів апеляційної інстанції і підстав для
перекваліфікації дійОСОБА_1. на ст.ст. 116 КК України, оскільки образи, які
виказував потерпілий на її адресу, носили не тяжкий, а побутовий характер.

На користь цього свідчать і висновки комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи №359 від 25.05.2006 року та додаткової
судово-психологічної експертизд №4 від 12.10.2006 року, згідно якихОСОБА_1. в
момент вчинення інкримінованого їй протиправного діяння не знаходилась в стані
фізіологічного афекту або в іншому стані, який міг суттєво вплинути на її
свідомість і діяльність (а.с. 100-104, 206-210).

В зв'язку з чим, доводи засудженої в апеляції про однобічність та
необ'єктивність досудового слідства та неправильність кваліфікації її дій не
заслуговують на увагу.

Відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначенеОСОБА_1. покарання, яке
обране як з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, так і даних про
особу винної, її каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивних характеристик з
місця роботи і проживання, а також з урахуванням обтяжуючої обставини -
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, а тому підстав для пом'якшення
покаранняОСОБА_1. не вбачається.

4

ЗнайшовшиОСОБА_1. винною у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4., суд
мотивовано задовольнив і заявлені по справі цивільні позови, в тім числі і в
частині відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди.

А тому апеляція засудженої і в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України,
колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1залишити без задоволення, а вирок Глобинського
районного суду Полтавської області від 30 січня 2007 року відносно неї - без
змін.