Справа № 559/3972/13-к
Номер провадження 1-кс/559/324/2013
УХВАЛА

"16" грудня 2013 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя Юзьвяк Б. Г.

при секретарі Свирида М.І.,

за участю: адвоката ОСОБА_1 (представник потерпілої), слідчого Стецюка І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Дубенського МВ УМВС Українив Рівненській області майора міліції ОСОБА_3 від 13.11.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обгрунтовує скаргу наступним.

26 лютого 2012 року в місті Дубно загинула дочка ОСОБА_2 від першого шлюбу - ОСОБА_4. Її смерть настала внаслідок падіння до каналізаційного колодязя (септика), який всупереч встановленим вимогам не був закритий відповідним люком, а отвір в землі не було жодним чином огороджено. Це сталося внаслідок того, що відповідний колодязь (септик) не перебуває на балансі жодного підприємства, установи чи організації, а також не має статусу безхозного майна і за ним фактично ніхто не дивиться. Водночас фактично автономна каналізація і септик, який є її частиною використовується Дубенською автостанцією. Адже саме з її території до нього потрапляють стічні води.

У 2012 році, коли дослідчу перевірку по факту загибелі дочки скаржниці проводила прокуратура, кримінальну справу не було відкрито. З цих підстав представник потерпілої адвокат ОСОБА_1 оскаржував постанову про відмову у відкритті кримінального провадження.

За постановою Дубенського міськрайонного суду від 13.11.2012 року було скасовано постанову старшого слідчого Дубенськогої міжрайонної прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи від 04.07.2012 року а матеріали повернуто в Дубенську міжрайонну прокуратуру для проведення додаткової перевірки.

Оскільки в листопаді 2012 р. набув чинності новий Кримінальний процесуальний кодекс України і слідство по таких справах було передано слідчим МВС, то 29 листопада 2012 р. було розпочато розслідування, внесене відповідного числа до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057.

В період розслідування представник скаржниці, адвокат ОСОБА_1 ініціював слідчі дії, подаючи про це відповідні клопотання (клопотання від 05.02.2013 р. та 22.11.2013 p.). Крім того, він сам здійснював збір доказів та зібрану інформацію долучив до матеріалів кримінального провадження №0000057 (клопотання від 17.06.2013p.).

10 грудня 2013 року представник скаржниці адвокат ОСОБА_1 на пошті отримав лист, надісланий йому старшим слідчим СВ Дубенського MB УМВС України в Рівненській області. В цьому листі (конверті) містився супровідний лист, датований 13.11.2013 р. №55/10-12391, та постанова про закриття кримінального провадження від 13.11.2013 р.

Як вбачається із поштового конверта, копія якого додається до цієї скарги у якості додатку, супровідний лист №55/10-12391 від 13.11.2013 р. разом із постановою від 13.11.2013 р. було здано на пошту для відправки лише 05.12.2013 р. Це чітко видно із відбитку поштового календарного штемпеля на поштовому конверті в якому надійшли відповідні документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 нього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Навіть, якщо припустити, що 05.12.2013 р. адвокат міг отримати на пошті постанову про закриття кримінального провадження, то все ж 10-денний строк на її оскарження ще не минув. Оскільки ця скарга подається сьогодні 13 грудня 2013 p., то строк на оскарження завершиться 15.12.2013 р.

Таким чином, ця скарга подасться до суду вчасно і з дотриманням строку, визначеного ч. 1 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Із постановою старшого слідчого СВ Дубенського MB УМВС України в Рівненській області від 13.11.2013 р. про закриття кримінального провадження, внесеного 29.11.2012 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 скаржниця не погоджуєся та вважає, що вона має бути скасована із огляду на таке:

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 13.11.2013 року підставою для прийняття слідчим такого рішення (постанови про закриття) стало те, що відсутня подія кримінального правопорушення. При цьому слідчий виходив із того, що під час кримінального провадження встановлена відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Однак, із вищевказаним рішенням слідчого і висновками на основі якого воно було прийняте скаржниця не погоджується.

По-перше, всупереч допущеним під час дослідчої перевірки недолікам, на які звертали увагу (вказували на необхідність їх усунення) в своїх ухвалі від 04.10.2012 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області та постанові від 13.11.2012 р. Дубенський міськрайонний суд, слідство після повернення справи на дорозслідування у процесі розслідування кримінального провадження №0000057 такі недоліки не було усунуто.

Так, у своїй ухвалі від 04.10.2012 р. суд апеляційної інстанції зробив висновок, що: «...сама по собі смерть потерпілої ОСОБА_4 є підставою для порушення кримінальної справи та подальшого досудового розслідування. Також не встановлено хто ж саме винен в тому, то відповідний септик не перебуває на жодному балансі і ніхто не відповідає за його огляд і підтримку в належному стані. Чому саме септик знаходячись на території автовокзалу м. Дубно не перебуває в них на балансі тоді, як фактично вони його використовують. Таким чином, органом досудового слідства та судом неповно досліджені обставини справи, які могли б істотно вплинути на висновок щодо доведеності вини начальника автостанції Дубно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину...».

А Дубенський міськрайонний суд в постанові від 13 листопада 2012 року по справі №1705/3262/2012 зазначив, що: «... при вирішенні питання про наявність чи відсутність складу злочину слідчий мав би з'ясувати чому каналізаційний люк не стоїть на балансі жодної організації, ким використовуються ці каналізаційні комунікації, у кого б вони мали стояти на балансі, хто б мав здійснювати за ними нагляд та відповідати за їх безпечну експлуатацію і наскільки винні особи, що відповідають за це у смерті ОСОБА_4 Ці питання при проведенні дослідчої перевірки слідчим не з'ясовано, а тому на думку суду постанову про відмову в порушенні кримінальної справи винесено передчасно, без всебічного з'ясування та оцінки питань, що належало б з'ясувати».

Варто відзначити, що саме згідно із вищевказаною постановою Дубенського міськрайонного суду матеріали по факту загибелі дівчини й були повернуті на новий розгляд і в подальшому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0000057).

Як видно зі змісту мотивувальної частини постанови слідчого, яка оскаржується, слідчим під час проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000057 не було з'ясовано (не отримано відповіді):

1)чому каналізаційний люк (каналізація та септик, який є складовою такої каналізації) на балансі жодної організації не стоїть;

2)хто ж саме винен в тому, що відповідний каналізаційний люк (каналізація та септик, який є складовою такої каналізації) не перебуває на жодному балансі;

3)ким використовуються каналізаційні комунікації (каналізація та септик, який є складовою такої каналізації);

4)у кого б на балансі мали стояти каналізаційні комунікації (каналізація та септик, який є складовою такої каналізації);

5)хто б мав здійснювати за каналізаційними комунікаціями (каналізацією та септиком, який є складовою такої каналізації) нагляд та відповідати за їх безпечну експлуатацію;

5)наскільки винні особи, що відповідають за нагляд за каналізаційними комунікаціями (каналізацією та септиком, який є складовою такої каналізації) у смерті ОСОБА_4

Таким чином, всупереч вказівкам (висновкам судів першої та апеляційної інстанцій) слідчим не з'ясовано всі ті питання, з'ясування яких було і є необхідним для проведення належного ефективного розслідування. Це свідчить про те, що постанова про закриття кримінального провадження від 13.11.2013 р. є передчасною і безпідставною;

По-друге, постанова від 13.11.2013 р. про закриття кримінального провадження грунтується виключно на суперечливих і сумнівних свідченнях.

Зокрема, ОСОБА_5 дав свідчення (вказано на це на арк. 3 оскаржуваної постанови) про те, що: «Виявивши відсутність вказаного люку він накрив горловину септику металевим листом, щоб її закрити». А ПП ОСОБА_6 дав свідчення (вказано на це на арк. 3 оскаржуваної постанови) про те, що: «Спочатку горловина септику закривалася металевим люком, про те він зник, але коли саме він не знає. В подальшому вказана горловина септику стала бути накрита простим куском металу, який повністю накривав горловину. 24 лютого 2012 року, він був біля вказаного місця та бачив, що металевий лист, який закрив горловину септику був на своєму місці».

Водночас вищевказані свідчення є сумнівними та не підтвердженими жодними доказами. Так, ОСОБА_5 вигідно було сказати (для того, щоб вигородити себе і уберегти від кримінальної відповідальності), що він накрив горловину септику металевим листом.

В свою чергу ПП ОСОБА_6, будучи в дружніх відносинах із ОСОБА_5 чи в боргу перед останнім (цю обставину підтверджує те, що на арк. 2 оскаржуваної постанови вказано: «Проте під час встановлення вказаного контейнеру, останній /Томко/ його частково встановив на землях, які були у постійному користуванні автостанціїм. Дубно. На той час ОСОБА_5 на підставі усної домовленості дозволив йому це зробити»), підтвердив факти накриття ним горловини септику металевим листом.

Однак жодними іншими доказами факт як того, що люк (горловина септика) був накритий металевим листом станом на 24.02.2012 p., крім свідчень ОСОБА_6 не підтверджується.

Разом із тим, додатково невідповідність вищевказаних свідчень реальним обставинам справи і неможливість взагалі довіряти свідченням ОСОБА_7 підтверджує те, що ще під час дослідчої перевірки у 2012 р. ПП Томко вказував, що 24.02.2012 р. він викликав працівників міліції і вони бачили, що септик був накритий металевою бляхою. Однак, під час огляду в судовому засіданні в суді першої інстанції 21 серпня 2012 року оригіналу Журналу в якому Дубенським міським відділом УМВС України в Рівненській області фіксуються звернення до відповідного відділку (журнал приніс для огляду заст. начальника відділку) було виявлено, що в період із 23 по 27 лютого включно жодних звернень до відповідного відділку міліції від гр. ОСОБА_6 не надходило. Натомість надходило повідомлення про смерть ОСОБА_4 27.02.2012 року. І хоча тоді свідченням ПП ОСОБА_7 (про виклик міліціонерів) суд не придав жодного значення, але слідчий під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000057 мав би з'ясувати дане питання і, якщо свідчення було правдивим та міліціонери викликалися, то мав би допитати міліціонерів, які виїздили на виклик; якщо ж свідчення ПП ОСОБА_7 було не правдивим (про виклик ним 24.02.2013 р. міліції), то слідчий мав би відкрити окреме кримінальне провадження по факту надання неправдивих свідчень. Але нічого із вказаного слідчим теж не було зроблено;

По-третє, слідчий не з'ясував із якої такої причини та по чиїй вині:

- чи повідомляли підприємства, установи, організації, або їх посадові особи (якщо так, то коли і в який спосіб, а також де та яким чином це зафіксовано) про наявність поруч із автостанцією міста Дубно безхазяйного септика у відповідні фінансові органи або ж органи міліції;

- чи проводили фінансові органи (якщо так, то коли і які саме органи це робили) перевірку по факту виявлення безхазяйного майна, а також чи складали вони відповідний акт опису майна з попередньою його оцінкою;

- чи септик до якого впала і там загинула ОСОБА_4 брався на облік й перебував на обліку як безхазяйне майно (якщо так, то ким і коли, а також в яких документах це зафіксовано);

- чи оформлялася передача септика до якого впала і там загинула ОСОБА_4 на зберігання (якщо так, то коли і ким оформлялись такі документи, а також кому саме він передавався на зберігання)-,

- чи розглядалося, приймалося або в інший спосіб оформлялося рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради чи іншого органу (якщо так, то коли і ким, яким документом це передбачено) про визнання септика до якого впала і там загинула ОСОБА_4 безхазяйним майном;

- чи переходив септик до якого впала і там загинула ОСОБА_4 у власність держави або територіальної громади м. Дубно в особі будь-яких підприємств, установ, організацій.

Водночас, чинне впродовж останніх двадцяти років законодавство передбачає, що про виявлення безхазяйного майна про це мають повідомлятися компетентні органи, таке майно має описуватися, оцінюватися, братися як безхазяйне на облік, передаватися на зберігання і в подальшому - у власність держави або територіальної громади (в залежності від часу вирішення цього питання - в період дії Цивільного кодексу УРСР до 31.12.2003 р. чи Цивільного кодексу України із 01.01.2004p.).

Тож, в разі невиявлення винного у тому, що септик не перебував на жодному балансі і за нього ніхто не відповідав, слідчий мав би знайти винних в такі безвідповідальності та халатності вже щодо них проводити розслідування. Оскільки саме відповідна чиясь недбалість і опосередковано призвела до загибелі ОСОБА_4;

По-четверте, невстановлення винних в загибелі дочки скаржниці, ОСОБА_4 вказує на проведення неефективного розслідування. Бо слідчий не спробував знайти винних, а формально підійшов до розслідування, намагаючись лише вигородити від притягнення до відповідальності ОСОБА_5 та посадовців виконавчого комітету Дубенської міської ради Це суперечить ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку Україна ратифікувала в 1997 році.

Так ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право кожного на життя охороняється законом. Ст. 2 вказаної Конвенції на органи влади покладає не лише негативний обов'язок (утримуватись від позбавлення особи життя), але й позитивний. Його суть полягає в тому, що держава повинна створити необхідні правові умови для захисту життя, у тому числі шляхом прийняття відповідного законодавства.

В ситуації ж із падінням ОСОБА_4 до септика (каналізації) було законодавство, яке передбачало не лише обов'язок забезпечення перебування виробничих будівель і споруд (септика) в процесі експлуатації, а також у період її тимчасового припинення під систематичним спостереженням інженерно-технічних працівників, відповідальних за збереження цих об'єктів (підп. 2.1 п. 2 Положення про безпеку та надійну експлуатацію виробничих будівель та споруд, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України і Держнаглядохоронпраці України від 27.11.97 N 32/288 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 424/2864 від 06.07.1998 року), але й обов'язок органів місцевого самоврядування взяти таке майно на облік як безхазяйне, передати його на зберігання і в подальшому у власність - визначити відповідальних за здійснення систематичного спостереження за цим об'єктом (септиком) (ст. п. п. 42, 44, 51 ст. 26, ст. ЗО Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні», cm. 137 Цивільного кодексу Української РСР, cm. 335 Цивільного кодексу України та ст. ст. 140, 142, 143 Конституції України). Однак через бездіяльність невідомих осіб цього не було зроблено, що і призвело до раптового падіння у відкритий отвір септика ОСОБА_4, де вона загинула.

Крім того, ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на ефективне розслідування обставин смерті, а саме встановлення винних. Зокрема, це випливає з рішень Європейського суду з прав людини в справі Gongadze v. Ukraine (Гонгадзе проти України (п. 176), а саме: «...Розслідування повинно також бути ефективним у тому розумінні, що воно має бути здатне привести до визначення питання чи використана сила у таких справах була або не була виправдана за тих обставин (див. вищевказане рішення у справі «Кауа v. Turkey », п. 87) та встановлення і покарання відповідальних осіб (див, вищевказане рішення у справі «Ogur v. Turkey », п. 88)»;

По-п'яте, зазначення слідчим у оскаржуваній постанові про відсутність події кримінального правопорушення є безпідставним. Адже ще в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області від 04.10.2012 р. встановлено, що «сама по собі смерть потерпілої ОСОБА_4 є підставою для порушення кримінальної справи та подальшого досудового розслідування». Тобто сама по собі смерть ОСОБА_4 внаслідок падіння до септика вказує на наявність факту - події кримінального правопорушення. Про наявність порушення (бездіяльності) свідчить і неперебування такого септика, куди впала дівчина, на жодному балансі, в той час коли аналогічні септики каналізації (каналізація) в сусідніх районних центрах Радивилів і Млинів передані й перебувають на балансі відповідних автостанцій.

Скаржниця вважає, що за смерть моєї дочки ОСОБА_4 винні особи (винні в тому, що: 1) був відсутній люк і місце відкритого доступу не було огородженим; 2) дана каналізація ні ким не обслуговується і не перевіряться, не перебуває на жодному балансі (не була взята на облік як безхазяйне майно і не передана на зберігання, не передана нікому у власність) мають понести відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 306, п. 1 ч. 2 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України, - скаржниця просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Дубенського MB УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_3 від 13.11.2013 р. про закриття кримінального провадження, внесеного 29.11.2012 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057, а матеріали кримінального провадження №0000057 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань в Дубенському MB УМВС України в Рівненській області та направити для проведення досудового слідства.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 підтримав скаргу з викладених у ній підстав.

Слідчий висловив думку, що скарга є безпідставною, перевірка слідчим проведена повно та всесторонньо, а таму немає підстав для скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Вислухавши доводи представника скаржника, думку слідчого, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що скарга є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

Суд погоджується з доводами адвоката, що предсталяє інтетеси ОСОБА_2, яка є матір'ю загиблої ОСОБА_4

В данному випадку мають місце тяжкі наслідки, такі як смерть ОСОБА_4 Тому при вирішенні питання про наявність чи відсутність складу злочину слідчий мав би з'ясувати чому каналізаційний люк не стоїть на балансі жодної організації, ким використовуються ці каналізаційні комунікації, у кого вони б мали стояти на балансі, хто б мав здійснювати за ними нагляд та відповідати за їх безпечну експлуатацію і наскільки винні особи, що відповідають за це у смерті ОСОБА_4

Сама по собі смерть потерпілої ОСОБА_4 є підставою для порушення кримінальної справи та подальшого досудового розслідування.

Можна погодитись з доводами представника потерпілої, щодо того, що ті обставини, що на території підприємства був відсутній люк що закривав септик, і місце відкритого доступу не було огородженим, дана каналізація ні ким не обслуговується і не перевіряється, не перебуває на жодному балансі (не була взята на облік як безхазяйне майно і не передана на зберігання, не передана нікому у власність) може бути опосередковано пов'язано з наслідками, що наступили у вигляді смерті ОСОБА_4

В постанові слідчого не надано відповіді на ці питання що ставились в ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 04.10.2012 року, так і у постанові Дубенського міськрайонного суду від 13.11.2012 року, а також і на ті питання що піднімає потерпіла, а тому постанова слічого про закриття кримінального провадження є передчасною, і такою що винесена передчасно, без всебічного з'ясування та оцінки питань, що належало б з'ясувати.

Керуючись ст.303-307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ Дубенського МВ УМВС Українив Рівненській області майора міліції ОСОБА_3 від 13.11.2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057, задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Дубенського MB УМВС України в Рівненській області майора міліції ОСОБА_3 від 13.11.2013 р. про закриття кримінального провадження, внесеного 29.11.2012 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057, а матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: