Апеляційний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Драного О.П.,

суддів Лещенка Р.М. і ОСОБА_1,

за участю прокурора Замороза О.Р.,

засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію засудженого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 червня 2010 року, якою подання Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департамента України з питань виконання покарань в Кіровоградській області про скасування іспитового строку щодо засудженого

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, засудженого 28.04.2009 року вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ст.ст. 185 ч.3, 75,104 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

задоволено і його направлено для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2009 року ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України йому встановлено іспитовий строк на 2 роки і на підставі ст.76 КК України зобовязано періодично зявлятись до кримінально-виконавчої системи на реєстрацію.

Згідно подання Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 13.05.2010 року, матеріали справи щодо ОСОБА_2 у порядку ст. 78 ч. 2 КК України направлено до місцевого суду для вирішення питання про скасування засудженому іспитового строку та направлення його у місця позбавлення волі.

У поданні зазначено, що ОСОБА_2 з 17.08.2009 року перебував на обліку в КВІ Ленінського району, де йому було розяснено права та обовязки та встановлено дні реєстрації. Проте під час випробувального терміну він не став на шлях виправлення і 1.09.2009 року, а потім 3.11.2009 року не зявився на реєстрацію без поважних причин, про що йому винесено два попередження. 5.01.2010 року засуджений надав до інспекції пояснення, що допустив ще 6 пропусків реєстрації без поважних причин і був викликаний через батьків до інспекції, де повторно ознайомлений з правилами та умовами відбування покарання та попереджений про те, що в разі ще одного такого порушення справу буде направлено до суду для скасування іспитового терміну. Проте він допустив чергове порушення і тому 26.02.2010 року за неявку на реєстрацію інспекція направила до Ленінського РВ УМВС подання про привід засудженого. 2.03.2010 року засуджений прибув до інспекції і надав пояснення, що допустив неявку на реєстрацію через те, що неофіційно працює, проте відповідну довідку не надав і інспекцію з цього приводу не попереджав. 16 березня 2010 року засудженому запропоновано в інспекції направлення для офіційного працевлаштування від якого він відмовився. Після цього з 23.03.2010 року допустив ще 7 пропусків реєстрації без поважних причин. Крім того 2.04.2010 року засудженого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 178-1 КУпАП і йому винесено попередження.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 червня 2010 року скасовано звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком і направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання строком на 3 роки з посиланням на те, що ОСОБА_2 ухиляється від відбування покарання та не став на шлях виправлення.

У поданій на дану постанову суду апеляції, засуджений ОСОБА_2 просить її скасувати вказуючи на те, що вона є незаконною, через неповне та однобічне судове слідство по його справі та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки судом взято до уваги лише обставини викладені у поданні інспекції та не враховано його усні та письмові пояснення, з приводу того, що з червня 2009 року і до моменту його взяття під варту, тобто до 7.06.2010 року він фактично працював у приватного підприємця ОСОБА_4, але не офіційно, а тому і не міг надати інспектору КВІ відповідних підтверджуючих документів. Проте вказана робота для нього була єдиною можливістю виконувати вирок суду від 28.04.2009 року, за яким він зобовязаний відшкодувати потерпілим матеріальну та моральну шкоду, а також утримувати хвору матір та бабусю, ІНФОРМАЦІЯ_4 з якою він проживає і яка потребує постійного догляду. Також вказує і на те, що судом не досліджувались обставини притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 178-1 КУпАП, оскільки така стаття відсутня в КУпАП. Також вказує і на те, що в матеріалах справи відсутні дані характеризуючі його особу і не враховано, що він постійно працював, а тому не мав реальної можливості виконувати покладені на нього в інспекції обовязки, так як інакше за порушення трудової дисципліни він міг втратити роботу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність залишення апеляції засудженого без задоволення, а постанови суду без зміни, пояснення засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляцію засудженого, перевіривши представлені матеріали справи та доводи апеляції колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів особової справи (а.с.18-20) 17.08.2009 року від засудженого відібрана підписка, якою розяснено йому покладені на нього обовязки періодично зявлятися до інспекції на профілактичну бесіду 1,2,3 та 4 вівторок кожного місяця, а також попереджено про наслідки невиконання покладених на нього обовязків або систематичного порушення громадського порядку.

Згідно характеристики від 17.08.2009 року засуджений по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.23). Згідно довідки від дільничного інспектора (а.с.34) Анісімов Р.В. перевірявся за місцем проживання та з 20 серпня 2008 року поставлений на облік, і попереджений про відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень та повторного злочину. За неявку на реєстрацію, засудженому 8.09.2009 року, 10.10.2009 року, 5.01.2010 року, 2.03.2010 року винесено попередження і повторно розяснено правила та умовами відбування покарання (а.с.28,42,46,52). Проте як вбачається з пояснень засудженого він допустив неявку до інспекції у призначені дні, через те що неофіційно працює у приватного підприємця ОСОБА_4 і був у відрядженнях та працював за межами міста (а.с.29,43,45,51). Після цього було направлено подання до Ленінського ВМ УМВС від 26.02.2010 року про здійснення приводу ОСОБА_2 на 9.03.2010 року (а.с.55), проте 2.03.2010 року він зявився до інспекції самостійно і надав письмові пояснення про те, що він у призначені дні не міг зявитися до інспекції через те, що неофіційно працює і був у відрядженні по роботі в м. Севастополі, але підтверджуючих документів про це у нього не має, за що йому повторно винесено попередження (а.с.51). Тобто за вказаних вище обставин, є передчасним висновок суду про систематичне порушення засудженим правил та умов відбування покарання без поважних причин.

У наданих до суду матеріалах справи є лише повідомлення адмінпрактики від 13.05.2010 року (а.с.59), з якого вбачається, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності і 2.04.2010 року за ст. 178-1 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, проте сама постанова про накладення вказаного стягнення в матеріалах справи відсутня.

Крім того, ні інспектором КВІ, ні судом при розгляді даного подання не перевірено доводи засудженого ОСОБА_2 про те, що він з червня 2009 року постійно працював у приватного підприємця ОСОБА_4 і зароблені гроші виплачував на погашення заподіяної шкоди потерпілим, про що він неодноразово заявляв у своїх поясненнях інспектору (а.с.29,43,45,51), які є в матеріалах особової справи і які обєктивно не можуть бути доказом умисного порушення засудженим умов відбування випробувального терміну.

Більше того, як вбачається з матеріалів наданих у суді апеляційної інстанції захисником засудженого адвокатом ОСОБА_3 засуджений ОСОБА_2 з червня 2009 року по червень 2010 року працював у ТОВ «Кримський» на виготовленні шлакоблоку і по місцю роботи характеризується позитивно, проте вказані обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції, а тому і не враховані при винесенні рішення по даній справі.

Відповідно до вимог ст. 78 ч.2 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання у тому разі, якщо він не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

За вказаних вище обставин, районний суд передчасно дійшов висновку про те, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення і без поважних причин ухиляється від відбування покарання, оскільки він систематично не виконує покладені на нього обовязки і вчинив правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що зазначені висновки районного суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що при розгляді даної справи судом першої інстанції допущена односторонність та суттєва неповнота судового слідства.

За таких обставин справи колегія суддів вважає, що апеляцію засудженого необхідно задовольнити, постанову районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 червня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд.

Засудженого ОСОБА_2 звільнити з - під варти негайно.

С У Д Д І :