Справа №560/493/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року
Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.
21 січня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сарни Рівненської області, погодився на пропозицію свого знайомого ОСОБА_6 незаконно сприяти останньому переправитися через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску на територію Республіки Білорусь, за винагороду у вигляді 200 (двохсот) гривень. З цією метою, вранці 23 січня 2015 року ОСОБА_5 прибув додому до ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де порадив ОСОБА_6 оптимальний маршрут слідування з м. Сарни до державного кордону України з Республікою Білорусь та отримав авансом від останнього 200 (двісті) гривень, а саме дві купюри номіналом 100 (сто) гривень кожна: серії МИ №7214895 та серії ЗИ №9404161. Того ж дня в обідню пору, ОСОБА_5 направився з ОСОБА_6 на маршрутному таксі в м. Дубровиця Рівненської області, де за порадою ОСОБА_5 пересіли в інше маршрутне таксі, прослідувавши до пункту пропуску "Городище". ОСОБА_5 порадив ОСОБА_6 вийти з маршрутного таксі на праву обочину автомобільної дороги Р-05 "Городище-Старокостянтинів" на відстані біля 100 метрів від пункту пропуску "Городище". Після чого біля 19:00 год. 23.01.2015 року, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_6 перейти на ліву стороку вказаної автомобільної дороги і йти за ним по стежці через лісисту ділянку місцевості для незаконного перетину державного кордону України поза пунктом пропуску "Городище". Виконуючи вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в пішому порядку прослідував за останнім до державного кордону України поблизу інформаційного попереджувального знаку "Увага державний кордон України, прохід заборонено №646". ОСОБА_5 вказав безпосередньо ОСОБА_6 на лінію державного кордону, після чого останній біля 20:00 год. 23.01.2015 року перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Білорусь, забрав пакет і повернувся назад на територію України до ОСОБА_5 23 січня 2015 року близько 20:15 год. в лісистій ділянці місцевості, розташованій на відстані близько 400 метрів від пункту пропуску "Городище", на відстані близько 50 метрів на південь від державного кордону України з Республікою Білорусь, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані прикордонним нарядом ВПС "Дубровиця" ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років із конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та нші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, є покаранням, із застосуванням ст. 69 КК України та відповідає вимогам КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, які виразилися у незаконному переправленні осіб через державний кордон України вчинені з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України, а тому суд його дії кваліфікує за ч.3 ст. 332 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 393-395, 475
Затвердити угоду від 14 квітня 2015 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за якою призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14 квітня 2015 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.
Речові докази: 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) гривень кожна (серії МИ №7214895 та серії ЗИ №9404161) - конфіскувати в дохід держави.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1