Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3670/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2015 Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №1-кп/758/249/15, яке надійшло від прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_3 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Корнин Попільнянського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, працюючого адміністратором у парку розваг, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 20.01.2015 приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21083» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в правій смузі проїзної частини вулиці Стеценка, зі сторони вулиці Туполєва в напрямку вулиці Газопроводної в місті Києві, де проїзна частина має дві смуги руху в попутному напрямку.
Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого приблизно навпроти будівлі №25 по вулиці Стеценка, та позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 - «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України.
В цей час, перед вказаним пішохідним переходом в лівій смузі руху розпочав зупинятись та повністю зупинився автомобіль «ЗАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , який зупинився з метою надання переваги в русі пішоходам. Вказаний пішохідний перехід це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати вищевказані негативні фактори, а також можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.
Наближаючись до вказаного пішохідного переходу, ОСОБА_4 , будучи не уважним до змін на проїзній частині, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, не зупинився перед пішохідним переходом, в результаті чого грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме не виконав вимог:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 (б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.2.9 (а): водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
- п. 12.1: Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- п.18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразились в тому, що він, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21083» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вищевказаній проїзній частині, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу та автомобіля «ЗАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зупинився перед пішохідним переходом та який інформував його про небезпеку на пішохідному переході, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам. Внаслідок чого керованим автомобілем скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які розпочинала переходити проїзну частину по пішохідному переходу, справа наліво відносно його руху.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 342/Е від 23.02.2015 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: «закрита травма лівого стегна у вигляді уламкового перелому діафізу лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. вказана закрита травма лівого стегна за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу».
А також в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 343/Е від 23.02.2015 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: «закрита травма лівої нижньої кінцівки у вигляді переломів міжвиросткового підвищення великогомілкової кістки, латеральної кісточки малогомілкової кістки, крововиливу в порожнину лівого колінного суглобу (до 60 мл геморагічного ексудату). Морфологічні властивості виявлених переломів дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток так і відновлення функції лівої нижньої кінцівки, буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказана закрита травма лівої нижньої кінцівки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу».
Порушення вимог п.п. 2.9(а), 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро покаявся та показав що дійсно 20.01.2015 р. приблизно о 15 годині 30 хвилин він перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння керував технічно-справним автомобілем «ВАЗ-21083» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався на ньому в правій смузі проїзної частини вулиці Стеценка, зі сторони вулиці Туполєва в напрямку вулиці Газопроводної в місці Києві, де проїзна частина має дві смуги руху в попутному напрямку. Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого приблизно навпроти будівлі №25 по вулиці Стеценка, та позначеного інформаційними дорожніми знаками. У подальшому він, порушуючи ПДР України скоїв наїзд на двох пішоходів, які переходили вулицю по вищевказаному пішохідному переході, які від цього зазнали тілесних ушкоджень. Має намір відшкодовувати їм заподіяну матеріальну шкоду у повному обсязі.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_4 , цими своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює, одружений, має малолітню дитину на утроиманні, та обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 основне покарання у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч.1 ст. 286 КК України, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_4 та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який щиро покаявся та запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти інших кримінальних правопорушень, працює, одружений, має малолітню дитину на утриманні, раніше не судимий, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про необхідність призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд ураховує, характер порушень правил дорожнього руху України, вчинених ОСОБА_4 , зокрема, керування транспортним засобом у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, а також наслідки від цих порушень, заподіяння двом особам середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а тому на думку суду виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування зазначеного додаткового покарання є неможливим, і призначити його необхідно у максимально визначених межах, передбачених санкцією ч.1 ст.286 КК України.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до п.п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 614 грн. 40 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

СуддяОСОБА_1