Справа № 675/324/15-к
Провадження № 1-кп/675/24/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000043 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріпки Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, учня 34-ї групи Плужненського професійного аграрного ліцею, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 22 серпня 2014 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 69, 75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Ізяславським районним судом Хмельницької області: 01 лютого 2010 року за ст.ст. 185 ч. 3, 75, 104 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 22 липня 2010 року за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 20 березня 2014 року за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою домовленістю між собою вирішили викрасти з території господарства, належного ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_4 , чотири секції, які складаються з мідних трубок, що з`єднані між собою алюмінієвими пластинами, з метою подальшої їх реалізації.

Так, 06 лютого 2015 року близько 03 год. 00 хв. обвинувачені з метою вчинення крадіжки чужого майна підійшли до господарства ОСОБА_8 . Надалі, ОСОБА_7 залишився поруч із зазначеним господарством, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перестрибнувши через цегляну огорожу, проникли на вказану територію, де з-під навісу з листків шиферу з корисливих мотивів, умисно, таємно викрали чотири секції, які складаються з мідних трубок, що з`єднані між собою алюмінієвими пластинами. Викрадений металобрухт останні перекинули через цегляний паркан для ОСОБА_7 . У подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на санках перевезли викрадене майно до житлової квартири, що в АДРЕСА_5 , де за допомогою болгарки подрібнили мідні трубки та алюмінієві пластини на дрібні частини, отримавши в результаті брухт металу міді вагою 21 кг. 82 г. загальною вартістю 1571 грн. 04 коп. та брухт металу алюмінію вагою 27 кг. 5 г. загальною вартістю 385 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяли ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1956 грн. 04 коп.

Обвинувачені в судовому засіданні повністю визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та надали суду послідовні зізнавальні показання.

Так, ОСОБА_4 суду пояснив, що він разом із ОСОБА_7 раніше працювали у потерпілого. Їм було відомо про наявність металобрухту на території належного йому господарства. Тому вони запропонували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинити крадіжку цього майна, на що останні погодились. З цією метою вони усі разом 06 лютого 2015 року в нічну пору попрямували до господарства ОСОБА_8 . Надалі, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перестрибнувши через цегляну огорожу, проникли до зазначеного господарства, викрали секції з кольорових металів, які знаходилися під навісом з шиферу, та перекинули їх для ОСОБА_7 , який знаходився за огорожею. Потім за допомогою санчат обвинувачені перевезли викрадене майно до житлової квартири, де на той час проживав ОСОБА_5 . Там за допомогою болгарки подрібнили мідні трубки та алюмінієві пластини на дрібні частини та повезли на пункт прийому металобрухту, де їх виявив потерпілий.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали суду покази, аналогічні показам ОСОБА_4 .

Обвинувачені щиро розкаялися у вчиненому, просили суд суворо їх не карати. Пояснили суду, що повернули потерпілому викрадене у нього майно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися і проти цього не заперечували учасники судового розгляду.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, а також винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, вчиненого повторно, доведена повністю і їх дії суд кваліфікує відповідно за ст. 185 ч. 3 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченим, виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особи винних, зокрема, характеристики, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення є тяжким.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК Українипом`якшують покарання усім обвинуваченим, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, фактичне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які раніше не судимі, злочин вчинили вперше, суд знаходить, що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому можливо звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, та покласти на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Як видно з матеріалів провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення під час іспитового строку, встановленого їм за попередніми вироками суду.
За таких обставин,суд приходить до висновку, що виправлення останніх можливе лише за умови ізоляції від суспільства, а відтак їм слід призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, приєднавши частину невідбутого покарання за попередніми вироками.
Передбачених ст. 75 КК України підстав для звільнення їх від відбування покарання з випробуванням суд не убачає.
Разом з тим, відповідно до положень ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Наведені у вироку декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за відсутності негативних даних про особу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , їх молодий вік, а також позитивні характеристики за місцем навчання ОСОБА_6 , дають суду достатні підстави для призначення їм покарання, нижчого від найнижчої межі, що передбачена санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Водночас, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше тричі судимий за злочини проти власності, відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак, відповідних висновків не зробив, а, навпаки, продовжив свою протиправну діяльність, виступивши ініціатором вищевказаного кримінального правопорушення, суд не знаходить законних підстав для застосування відносно нього ст. 69 КК України та призначення йому покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Також, на думку суду, у зв`язку з призначенням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі останнім слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків по відбуванню покарання.
При вирішенні питання про обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу, судом на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінено в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке призначається останнім, їх вік та стан здоров`я.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши їм покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2014 року та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк - 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2014 року та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

До вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту - з 15 квітня 2015 року.

Речові докази три пакети з мідними трубками та чотири мішки з брухтом алюмінію, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , залишити у власності ОСОБА_8 ; електроінструмент «Болгарка», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 , залишити у власності ОСОБА_9 , металеві санки, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Ізяславського РВ УМВС України в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: