АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-141 Головуючий у 1-й інстанції Гудков С.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст.364 ч. 2 КК Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської у складі:

Головуючого судді Батрака В.В.,

суддів - Куліша В.М., Ландаря О.В.,

прокурора - Савицького І.В.,

розглянувши матеріали справи за апеляцією помічника Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 квітня 2011 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого начальником Фонду комунального майна Лубенської міської ради, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

відмовлено в задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного заходу взяття під варту та обрано щодо обвинуваченого запобіжний захід підписку про невиїзд.

1 квітня 2011 року за підозрою у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України, в порядку ст. 115 КПК України затриманий ОСОБА_2

Згідно з поданням слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області, ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України, по факту зловживання службовим становищем та службовим підробленням.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 квітня 2011 року, відмовлено в задоволенні подання слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області про обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу взяття під варту та обрано підписку про невиїзд. Приймаючи таке рішення, місцевий суд послався на те, що ОСОБА_2 хоча і підозрюється у скоєнні середньої тяжкості та тяжкого злочину, проте має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, а тому не має підстав вважати, що ОСОБА_2 буде ухилиться від слідства і суду, продовжить злочинну діяльність або буде перешкоджати встановленню істини у справі.

Не погодившись з таким рішенням суду, помічник Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області подав апеляцію в якій зазначив, що відмовляючи щодо ОСОБА_2 в обранні запобіжного заходу взяття під варту, місцевий суд не врахував те, що він підозрюється у скоєнні злочинів за які КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, працюючи на посаді начальника Фонду комунального майна Лубенської міської ради може негативно впливати на свідків, які є його підлеглими, має доступ до документів, що мають доказове значення та може знищити їх. А тому просив скасувати оскаржувану постанову суду та направити справу на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Заслухавши доповідача, помічника Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області прокурора Савицького І.В., який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити, заперечення захисника ОСОБА_3, який просив в задоволенні апеляції відмовити, оскільки відсутні будь-які законні підстави для обрання відносно ОСОБА_2 запобіжного заходу взяття під варту, перевіривши доводи апеляції і матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства, суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Згідно зі ст.150 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених в ст.148 цього Кодексу, необхідно враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В постанові Пленуму №4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» має місце роз'яснення, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ст.148 ч.2 КПК, і його належної поведінки.

Взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовуються лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст.155 ч.1 КПК), і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність (ст.148 ч.2 КПК).

Як вбачається з матеріалів справи, хоча ОСОБА_2 і підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України, за які передбачено покарання понад 3 роки позбавлення волі, про те він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Також ні слідчий в поданні, ні прокурор в апеляції не навели обґрунтованих аргументів на користь того, що знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_2 може ухилитися від слідства і суду чи від виконання процесуальних обовязків, перешкоджати встановленню істини по справи або продовжувати злочинну діяльність, і що застосування більш мяких запобіжних заходів, ніж взяття під варту, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

З огляду на наведене, місцевий суд, відповідно до вимог ст.148, 150 КПК України, обґрунтовано відмовив слідчому в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу взяття під варту та обрав щодо ОСОБА_2 запобіжний захід підписку про невиїзд.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 4 квітня 2011 року, якою відмовлено в задоволенні подання слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області про обрання щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу взяття під варту та обрано щодо останнього запобіжний захід підписку про невиїзд залишити без зміни, а апеляцію помічника Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5