суддів Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого, судді
суддів
Заголдного В.В. та Лавренюка М.Ю.
засудженого та адвоката
розглянула в судовому засіданні 17 квітня в
м. Києві кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1. та його захисника - адвокатаОСОБА_2.
на вирок Апеляційного суду м. Севастополя від 14 травня 2007 року, яким
засуджено:
судимості в порядку ст. 89 КК України,
за ч. 3 ст. 142 КК України 1960 р. на вісім
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.
1 ст. 263 КК України на два роки позбавлення волі і на підставі ст. 49 КК
України його звільнено від призначеного покарання за цим законом у зв'язку із
закінченням строків давності.
немаючого судимості,
за ч. 1 ст. 263 КК України на два роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування
покарання з випробуванням на два роки іспитового строку.
Суд
визнав, що ОСОБА_1 у ніч на 2 квітня 1998 року за попередньою змовою з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7(засуджені вироком Севастопольського міського суду
від 23 листопада 1998 року), озброївшись монтировкою й обрізом мисливської
рушниці ТОЗ-БЛ, 1967 р. випускуНОМЕР_1, який ОСОБА_1 зберігав без відповідного
дозволу і взяв із собою, проникли спочатку на територію садової ділянки
ОСОБА_8., що в Молочній балці м. Севастополя, товариство “Ручейок”, потім до
житлового приміщення, де погрожуючи зброєю і монтировкою напали на ОСОБА_8. і
ОСОБА_9, відібрали у них ключі від сараю, проникли туди, заволоділи двома
поросятами вартістю 700 грн., 270 кг пшениці і в житловому приміщенні забрали
інше майно потерпілого на суму 903 грн.
обріз після вчиненого нападу ОСОБА_1 зберігав на дачній ділянці № 237 СТ
липня 2005 року ОСОБА_10 перевіз із дачної ділянки № 237 СТ “Ветеран” м.
Севастополі до “Силаєвського” ринку частини гвинтівки “Мосіна” зразка 1891 р.
калібру 7,62 мм з вісьмома бойовими патронами до неї і корпус бойової гранати
Ф-1 з бойовим зарядом.
касаційних скаргах із доповненнями адвокат ОСОБА_2 і засуджений ОСОБА_1.
просять скасувати вирок щодо ОСОБА_1 і справу провадженням закрити відповідно
до положень п. 2 ст. 6 КПК України.
доповідь судді Верховного Суду України, виступи засудженого ОСОБА_1. та його
захисника - адвокатаОСОБА_2. , які підтримали
доводи касаційних скарг, думку прокурора про відмову в задоволенні касаційних
скарг, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
касаційних скарг, вважає, що підстав для їх задоволення немає.
Суд
правильно встановив обставини, за яких ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7і ОСОБА_6 (засуджені вироком Севастопольського міського суду
від 23.11.1998 р.) учинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та
зробив обгрунтований висновок про кваліфікацію таких дій засудженого за ч. 3
ст. 142 КК України 1960 р.
матеріалів справи видно, і на це послався суд у вироку, що в той момент, коли
потерпіліОСОБА_8 іОСОБА_9 відпочивали у садовому будиночку, на них напали
зазначені засуджені. Погрожуючи обрізом і монтировкою, вони вимагали гроші,
заволоділи ключами від хліва, викрали звідти двох свиней і тут же різали їх.
Забрали зерно пшениці й інше майно ОСОБА_8. Ці обставини потерпілі підтвердили
події підтвердили ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_7 і ОСОБА_6. Їхні показання, в тому
числі на очних ставках, зводились до того, що напад на дачу ОСОБА_8 організував
сам ОСОБА_1. На місце нападу вони прибули всі разом автомобілем ОСОБА_6. Мали
при собі зброю. ОСОБА_1 був з обрізом, ОСОБА_4 - з монтировокою. Зброю
передавали з рук у руки. Дорогу показував теж ОСОБА_1. До приміщення ОСОБА_8
вривались ОСОБА_4 і ОСОБА_1, який тут же почав погрожувати господарю і вимагав
ключі від хліва. Всі були поряд. ОСОБА_4 обшукував кишені потерпілого і,
знайшовши ключі, передав їх ОСОБА_1. Заволодівали майном потерпілого за вказівкою
ОСОБА_1. Майно вантажили в автомобіль.
показання засуджених були однаковими, вони узгоджувались між собою, відповідали
іншим об'єктивним доказам, зокрема даним, що містяться у протоколі огляду
дачної ділянки № 234 СТ “Ветеран”, де було виявлено обріз рушниці 16 калібру
ТОЗ-БМ НОМЕР_1 з двома патронами. За
висновком експерта даний обріз є вогнепальною зброєю.
що потерпілі могли бути упередженими чи засуджені могли обмовляти ОСОБА_1 або
один одного у злочині, як про це стверджується в касаційних скаргах, суд
підстав не мав. Кожний з них наводив такі дані щодо участі ОСОБА_1 у розбої,
про які не було відомо органам досудового слідства, і під час перевірки вони
Суд,
як видно з вироку, ретельно перевіряв версію ОСОБА_1 стосовно його алібі, але
вона свого підтвердження не знайшла. Цей висновок суд належно вмотивував і
навів переконливі докази.
у справі встановлено, що ОСОБА_1 був організатором і виконавцем розбійного
нападу на потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Такі дії ОСОБА_1 за своїми ознаками
утворюють склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 142 КК України 1960 р.
Рішення
суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 263 КК України колегія суддів
під сумнів не ставить.

Враховуючи,
що ОСОБА_1 був ініціатором зазначеного злочину, брав найактивнішу участь у його
вчиненні, призначене йому покарання є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Будь-яких
даних, які б свідчили про упередженість органів досудового слідства чи суду або
порушення ними норм КПК України під час розслідування справи та її розгляду по
суті, не виявлено.

ухвалила:

касаційні
скарги засудженого ОСОБА_1. та його захисника - адвокатаОСОБА_2. залишити без
задоволення, а вирок Апеляційного суду м. Севастополя від 14 травня 2007 року
щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Редька А.І. Заголдний В.В. Лавренюк М.Ю.