У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_2.,
суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 12 травня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Валківський районний суд Харківської області вироком від 24 червня 2014 року засудив ОСОБА_1 за частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та на підставі статті 75 цього Кодексу звільнив його від відбування призначеного покарання з випробуванням. Прийнято рішення щодо цивільного позову.

Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 4 вересня 2014 року зазначений вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 змінив та на підставі статті 49, частини п'ятої статті 74 КК звільнив його від покарання у зв'язку із закінченням строків давності. Цей же вирок у частині вирішення цивільного позову скасовано, а справу направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 5 березня 2015 року вирок та ухвалу щодо ОСОБА_1 залишив без зміни.

Засуджений ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій, посилаючись на пункт 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить постановлені щодо нього судові рішення скасувати, а справу закрити. Стверджує, що не мав умислу на привласнення коштів потерпілого, не виконуючи взятих на себе зобов'язань, а висновки судів про вчинення ним шахрайства суперечать роз'ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності». На підтвердження своїх доводів додає до заяви копію зазначеної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши викладені у заяві засудженого ОСОБА_1 доводи та перевіривши додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Виходячи з аналізу положень статей 445 і 458 КПК, під постановою Верховного Суду України у пункті 3 частини першої статті 445 КПК мається на увазі судове рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду конкретної справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах чи передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), яке містить висновок щодо застосування певної норми права, обов'язковий для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції.

Постанови Пленуму Верховного Суду України, в тому числі й та, на яку послався у своїй заяві засуджений ОСОБА_1, до таких судових рішень не відносяться, оскільки приймалися Пленумом не за результатами розгляду конкретної кримінальної справи у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, а за результатами узагальнень практики вирішення судами тих чи інших категорій справ та носили роз'яснювальний, а не обов'язковий для всіх судів характер.

Таким чином, у заяві засудженого ОСОБА_1 фактично порушується питання про невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2015 року щодо нього роз'ясненням, викладеним у долученій до його заяви постанові Пленуму Верховного Суду України, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 445 КПК не є підставою для перегляду судового рішення суду касаційної інстанції Верховним Судом України.

Отже, заява ОСОБА_1 є необґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити у допуску до провадження справи за заявою засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2015 року щодо нього.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4