Справа № 362/6145/14-к
Провадження № 1-кп/362/47/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2015 року м. Васильків Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001623 від 18.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.05.2009 року Васильківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 11.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

В ніч з 13 на 14 листопада 2014 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до гаражного приміщення, що розташоване в гаражному кооперативі неподалік АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , відчинив запірні пристрої на воротах гаражу ключами, які знайшов напередодні, проник в середину приміщення та викрав звідти котел «Атон», вартістю 430 грн. та металевий інструментальний стіл, вартістю 1200 грн.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1630 гривень.

Також, продовжуючи свою злочинну діяльність в ніч з 14 на 15 листопада 2014 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , повторно, маючи намір на таємне викрадення майна та реалізуючи свій злочинний намір, підійшов вже до іншого гаражного приміщення, що розташоване в гаражному кооперативі АДРЕСА_2 , що також належить ОСОБА_6 , відчинив ключами, які знайшов напередодні, запірні пристрої на воротах гаражу, проник в середину приміщення та викрав звідти: чотири зимові шини «Кама», вартістю 490 грн. кожна; два металеві автомобільні диски, вартістю 300 грн. кожен; ручну дискову пилу марки «Баварія», вартістю 900 грн.; набір ключів, вартістю 800 грн.; електроточило марки «Енергомаш», вартістю 740 грн.; два мідних кабелі до зварювального апарату загальною довжиною 16 метрів, вартістю 35 грн. за 1 метр, загальною вартістю 560 грн.; болгарку марки «Енхель», вартістю480 грн.; набір викруток, вартістю 230 грн.; набір пилок до електролобзіка, вартістю 70 грн.; полімерний ящик для інструменту, вартістю 180 грн.; металевий ящик для інструменту, вартістю 320 грн.; маску для зварювання, вартістю 150 грн.; задню полку до автомобіля марки «Део Ланос», вартістю 280 грн.; дві колонки до авто магнітоли, марки «Хюндай», вартістю 440 грн., кожна, зарядний пристрій та лопату, які матеріального збитку для власника не становлять.

З викраденим з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 81500 гривень.

Крім того, в ніч з 16 на 17 листопада 2014 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний намір, підійшов до гаражного приміщення, що розташоване в гаражному кооперативі неподалік вул. Гарячкіна в смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області, що належить ОСОБА_4 , де за допомогою пилки, яку дістав з кишені куртки, пошкодив навісний замок на воротах гаражу, потім підійшов до задньої стіни приміщення, там за допомогою молотка, який знайшов неподалік, дістав кілька цеглин зі стіни та через утворений отвір проник в середину приміщення де відчинив внутрішні запірні пристрої та викрав бензогенератор марки «Бау Мастер», вартістю 2520 грн.

З викраденим з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 2520 грн.

Головуючим у кримінальному провадженні з`ясована думка учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та про порядок їх дослідження.

Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливості обмежитись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , що містяться в матеріалах кримінального провадження №0002246 від 23.09.2013 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що в ніч з 13 на 14 листопада 2014 року в смт. Дослідницькому Васильківського району Київської області він підійшов до одного з гаражів. Власника якого знав наглядно. Ворота гаражу відчинив своїми ключами, які були у нього, шляхом підбору до навісного замка. Проникши в середину приміщення гаражу, він присвітив ліхтариком, який взяв з собою. Оглянувши приміщення, він побачив, яке майно знаходиться в ньому і він вирішив викрасти звідти інструментальний стіл металевий, який повністю ще не був дороблений та котел на тверде паливо, вага якого приблизно до 30 кг. Викрадене майно він переніс до себе в гараж, який знаходиться на відстані цього гаражу приблизно 50-70 метрів. Ворота гаражу, з якого викрав майно, зачинив на замок. На другий день викрадене майно він здав, як металолом, в смт.Гребінки, Васильківського району, Київської області, приблизно за 175 гривень. Кошти йому потрібні були на дорогу для проїзду в м. Київ на роботу, де він працює неофіційно.

На наступну ніч з 14 на 15 листопада 2014 року він знову підійшов до одного з гаражів в смт.Дослідницьке, Васильківського району, Київської області, який знаходився поруч з гаражем з якого він напередодні викрав майно. Шляхом підбору ключа, який був у нього з собою, до внутрішнього замка він відчинив ворота гаражу. Присвітивши ліхтарем, який він взяв з собою, він оглянув гаражне приміщення, яке майно там знаходиться і викрав звідти два автомобільних колеса з дисками і дві автомобільні шини без дисків, автомобільну поличку з двома динамиками до автомобіля марки «Ланос», набір викруток, електроточило, електролобзик, болгарку, набір пилок до лобзика, підборну лопату, зварювальну маску, два інструментальні ящики, зарядний пристрій. Все викрадене майно він переніс до себе в гараж, який знаходиться неподалік за три заходи. Це майно він не встиг продати і в подальшому повернув потерпілому Ляшинському.

Через два дні в нічний час він знову підійшов до одного з гаражів, який розташований в смт. Дослідницьке, Васильківського району, Київської області. За допомогою ножівки по металу, яку взяв з собою, відпиляв навісний замок на воротах гаражу, але виявилось, що ворота зачинені ще на внутрішній замок, який йому не вдалося відчинити. Тоді він виліз на дах гаражу і розбив бокову цегляну стіну в цьому гаражі і через утворений отвір проник в середину приміщення гаражу, де присвітивши ліхтариком, який взяв з собою, оглянувши гаражне приміщення, він побачив бензогенератор, який вирішив викрасти. Для цього він в гаражі знайшов металеву монтеровку за допомогою якої з середини гаражу взломав внутрішній замок на воротах гаражу. Після чого через відчинені ворота він виніс бензогенератор, який заніс до себе в гараж. Після цього він намагався продати його в м. Біла Церква Київської області, куди і завіз бензогенератор, але не встиг його продати, бо його вже розшукувала міліція і він повернув його власнику ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 14 листопада 2014 року він був у своєму гаражі. Після чого до гаражу він не приходив і десь приблизно через два дні йому хтось із сусідів повідомив, що у нього відчинений гараж. Зайшовши туди і оглянувши приміщення, він помітив, що з гаражу викрадено бензогенератор. Після чого він зразу зателефонував в міліцію. Крім цього, в боковій стіні верхньої частини, він побачив пролом цегляної стіни його гаражу розміром приблизно 0,5 метра на 1 метр. Внутрішній замок воріт гаражу було виламано з середини гаражу за допомогою монтеровки. Після цього через пару днів бензогенератор йому повернули в справному стані. Потерпілий ОСОБА_4 стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 вважає, що його потрібно покарати належно, оскільки це вже його не перша крадіжка.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

Прокурором в судовому засіданні були надані матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

· ксерокопія паспорта ОСОБА_5 ;

· вимога про судимість на ОСОБА_5 , з якої вбачається, що останній засуджений 11.04.2014 року Василківським міськрайонним судом Киїської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

· характеристика з місця проживання ОСОБА_5 , з якої вбачається, що останній характеризується посередньо;

· довідки лікарів психіатра та нарколога на ОСОБА_5 , з яких вбачається, що останній на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

· Довідка ТОВ «Ресурс-Сервіс» №15 від 18.12.2014 року про вартість речей;

· довідка Васильківського РП Фастівського МРВ КВІ Київської області, що ОСОБА_5 перебуває у них на обліку з 19.05.2014 року по даний час;

· копія вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2014 року відносно ОСОБА_5 , яким останнього засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, з іспитовим строком тривалістю 2( два) роки.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 : щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2014 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з іспитовим строком тривалістю 2( два) роки.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.

Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_5 за місцем його проживання, те, що він раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, думку потерпілого ОСОБА_4 , який стосовно міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 підтримав виступ прокурора, часткове повернення викраденого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_5 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2014 року, яка становить 3 (три) роки позбавлення волі, до покарання, призначеного за даним вироком, і призначає йому покарання у виді тримання під вартою з поміщенням до кримінально-виконавчої установи, оскільки ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно, з поміщенням його до СІЗО №13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня його затримання, а саме: з 15.01.2015 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1