Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області
ава № 1-11/2010р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2010 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі

головуючого,судді Цибульського О.Є., 1

з участю секретаря: Спічко А.В.,

прокурора: Цвігуна Б.О.,

захисника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3, ОСОБА_4, в скоєнні злочинів передбачених ч.З ст. 191, ч.І ст.366 КК України на додаткове розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

В ході судового слідства захисники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявили клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти і неправильності проведення досудового слідства. Дане клопотання було підтримано підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Захисники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мотивували своє клопотання тим, що: «суд позбавлений можливості постановити вирок по справі, як обвинувальний так і виправдувальний з наступних підстав:

1.по даному розгляді справи в суді прокурором 31.03.2009 року змінено обвинувачення підсудним в суді з кваліфікуючими ознаками є вчинення злочинів повторно та за попередньою змовою групою осіб (т.6 а. с. 102-106).

Попереднім вироком суду було застосовано ознаку кваліфікуючу - продовжуваний злочин, але ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 17.06.2009 року вказані дії суду було визнано помилковими та вирок було скасовано.

З наведеного дане провадження суду продовжується за ознакою вказаної в постанові прокурора про зміну обвинувачення від 31.03.2009 року - як повторне скоєння злочинів та інше.

2.В ухвалі Апеляційного суду наведені вимоги ст. 334 КПК України, яку має застосувати суд, при постанові вироку по справі, але він не має такої можливості, так як для повторного злочину обвинувачення має бути конкретним з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, що відсутнє в обвинуваченні по справі відносно підсудних.

Так, під час судового слідства підсудна ОСОБА_4 пояснювала, що отримувала кошти з заробітної платні працівників по обвинуваченню щомісячно та клала їх в чайник в приміщенні школи. По мірі необхідності, проводила сплату наданих послуг та придбаних товаро-м'атеріальних цінностей з даних грошових сум як позабюджетних грошей.

Прокурором в постанові про зміну обвинувачення від 31.03.2009 року відносно підсудних по справі було виключено з обвинувачення грошові суми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 загально 437 три. 48 коп. як недостатньої для кваліфікації, як злочин в 2007 році, коли мінімальна сума становила 600 грн.

По епізодам скоєння злочину за ч. З ст. 191 КК України обвинувачення підсудним наведене як скоєння злочину за серпень - жовтень 2003 року в сумі 243 грн. 25 коп.; за березень, травень, липень-серпень, вересень 2004 року на суму 198 грн. 92 коп.; за червень, серпень- листопад 2005 року, січень 2006 року - на суму 1777 грн. 92 коп.; за січень - грудень 2006 року, січень, лютий 2007 року, спільно заволоділи грошовими коштами на загальну суму 3826 грн. 26 коп.

Як повторний злочин, згідно діючого кримінального законодавства, в обвинуваченні винно бути вказано злочин скоєний підзахисними в кожному місяці року та інше, як вимагає закон «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.04.2003 року №889-1У /ст. 6/ та вказано в даному клопотанні в п.2 його. Наведене також стверджується роз'ясненням, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 28 травня 2004 року №9 «Про деякі питання застосування судами України ¦ адміністративного та кримінального законодавства у зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 травня 2003 року "Про податок з доходів фізичних осіб"» і в аналогічній постанові івід 6 листопада 2009 року № 10 "Про судову практику у справах про злочини проти власності". г Захист вважає, що в разі не достатньою для кваліфікації грошової суми як злочину, дані епізоди повинні бути виключені з обвинувачення підзахисних осіб.

3 показів в судовому засіданні підсудної ОСОБА_4 по кожному епізоду привласнення грошових сум щомісячно не є злочином, так як вони недостатні для кваліфікації як злочин.

5.Крім того, в матеріалах досудового слідства мається не скасована постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за злочини передбачені ст.ст. 191, 364 та 366 КК України 25.12.2008 року відносно підзахисних ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в постанов: частині його / т.5 а.с. 238/,

В Ухвалі Апеляційного суду також наведено, що згідно вимог п.2 ч.І ст.49 КК У» передбачено звільнення від кримінальної відповідальності осіб, якщо з дня вчинення невеликої тяжкості злочину минуло три роки.

За ч.І ст. 366 КК України в обвинуваченні підзахисним вказані періоди їх діяльності з злочину за 2004, 2005, 2006 роки по 12.02.2007 року.

З наведеного підзахисні особи повинні бути звільнені від кримінальної відповідальності скоєння злочину за ч.І ст.366 КК України, так як він є невеликої тяжкості та минуло три часу скоєння злочинів.

На підставі .викладеного вважають, що суд позбавлений можливості виконати вимоги закону

по індивідуалізації кожного скоєного підсудними епізоду злочину, скоєного повторно на суму достатню для кваліфікації як злочин на підставі вимог діючого законодавства. - просять суд:

Повернути кримінальну справу на додаткове розслідування прокурору Могилів-Подільської міжрайпрокуратури Вінницької області.»

Прокурор Цвігун Б.О., висловив думку, що клопотання про повернення справи на додаткове розслідування є безпідставним, а тому слід відмовити в його задоволенні. Повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти неправильності досудового слідства. Однак у своєму клопотанні захисники не вказали, яка . неправильність або неповнота були допущені досудовим слідством і яким чином її слід усунути.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що в заявленому клоп: - необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 11 лютого «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» - повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового р с справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Згідно із ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Всі обставини, які зазначені захисниками підсудних в клопотанні про повернення справи додаткове розслідування з'ясовувались в судовому засіданні, шляхом огляду матеріалів справи, свідків по справі, підсудних. Як зібраним по справі доказам, як на досудовому слідстві, так і в - також діям підсудних, при постановленні вироку судом буде дана належна оцінка.

Відповідно до ч.І ст.275 КПК України, розгляд кримінальної справи провадиться тільки віта підсудних і тільки в межах пред'явленого їм обвинувачення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, суд також бере до уваги ту обставину, що захисники в своєму клопотанні спираються на обвинувачення підсудним, які вносилися прокурором при попередньому розгляді кримінальної але при даному розгляді змін в обвинуваченні не було, тому суд з'ясовує обставини справи відповідно до обвинувального висновку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 281 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_1М повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3,ОСОБА_4, в скоєнні злочинів передбачених ч.З ст. 191, ч.І ст.366 КК України на доткове розслідування.

Суддя: