Справа № 1-110/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2008 року
Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.

при секретарі Федченко
Л.В.

з
участю прокурора Ліщука А.В.

захисника
ОСОБА_1.

потерпілої ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
м. Красилові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
невійськовозобовязаного, з неповною середньою освітою, не одруженого,
непрацюючого, раніше не судимого,

- за ст.122 ч.1
КК України,

встановив:

27 квітня 2008
року біля 12 годин в с.Сорокодуби Красилівського району, на подвір'ї будинку
АДРЕСА_2, між ОСОБА_3. та ОСОБА_2. виникла суперечка із-за дій ОСОБА_3.
відносно ОСОБА_4., в ході якої ОСОБА_3. штовхнув ОСОБА_2., від чого та впала і
отримала тілесне ушкодження - закритий перелом правої ключиці в середній
третині зі зміщенням, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості,
що спричинило тривалий розлад здоров'я.

В суді ОСОБА_3.
свою провину визнав повністю і пояснив, що 27 квітня 2008 року він знаходився
на подвір'ї свого будинку. Його мати ОСОБА_5. і ОСОБА_6. та ОСОБА_2. із
ОСОБА_4. святкували в будинку свято Пасхи. Біля 12 години з будинку він почув
крик матері. Забігши в будинок він побачивши що мати лежить, а ОСОБА_4. стоїть
біля неї. Вирішив, що ОСОБА_4. вдарив матір, почав виштовхувати його з будинку
на вулицю. ОСОБА_2. намагалась його заспокоїти, але він штовхнув її зі сходів
будинку і вона впала на землю отримавши перелом ключиці. Умислу на спричинення
ОСОБА_2. тілесних ушкоджень не мав. Ударів потерпілій не наносив.

Крім повного
визнання ОСОБА_3. своєї вини, його вина об'єктивно підтверджується сукупністю зібраних
по справі доказів:

- показаннями
потерпілої ОСОБА_2., яка пояснила, що 27 квітня 2008 року вона з своїм
співмешканцем ОСОБА_4. перебувала в гостях у ОСОБА_5., де також був ОСОБА_6.,
де святкували свято Пасхи. ОСОБА_3. знаходився на вулиці. Біля 12 години
ОСОБА_6. штовхнув ОСОБА_4., який сидів на лавці разом із нею та ОСОБА_5.. Від
поштовху вона та ОСОБА_5. втратили рівновагу та впали з лавки і ОСОБА_5.
вдарилась та почала кричати. На крик ОСОБА_5. прибіг її син ОСОБА_3. який
побачивши, що його мати лежить на підлозі почав виштовхувати ОСОБА_4. на вулицю
та наносити удари. Вона сказала ОСОБА_3. не бити ОСОБА_4. бо він не винен, але
ОСОБА_3. схопивши її за одяг і зіштовхнув зі сходів будинку на землю. Від
падіння вона отримала перелом ключиці. Ударів ОСОБА_3. їй не наносив;

- показаннями
свідка ОСОБА_5. яка дала аналогічні показання;

- показаннями
свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_8 . які підтвердили, що 27 квітня 2008 року на
подвір'ї господарства ОСОБА_5. між ОСОБА_3. та ОСОБА_4. виник конфлікт;

- висновком судово-медичної
експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_2. виявлено тілесне ушкодження
середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я.;

- протоколом
відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2., в частині того що
ОСОБА_3. штовхнув її на землю.

Суд також не
бере до уваги, з позиції об'єктивності та достатності, такі докази
обвинувачення, як протоколи відтворення обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_3. та протокол очної ставки між ОСОБА_3. та ОСОБА_2., оскільки підсудний
навчався у школі-інтернаті для осіб з вадами здоров'я і з 1991 року перебуває
на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість, що було
підставною для обов'язкової участі захисника при провадженні досудового
слідства, однак в.о.слідчого Мазур О.С. в порушення ст.45 КПК України прийняв
відмову ОСОБА_3. від захисника, чим було порушено право ОСОБА_3. на захист.

Суд також не
бере до уваги, з позиції об'єктивності
та достатності, такий доказ як протокол відтворення обстановки і обставин події
з участю потерпілої ОСОБА_2. в частині нанесення їй ОСОБА_3 . ударів і критично
оцінює показання потерпілої дані в ході досудового слідства, щодо нанесення
підсудним їй ударів ногами, оскільки потерпіла в судовому засіданні відмовилась
від цих показань і пояснила, що її показання в цій частині не відповідають
дійсності і є неправдивими.

В судовому
засіданні не здобуто доказів, що підсудний наносив потерпілій удари, а тому дії
щодо нанесення потерпілій ударів ногами по ключиці та нозі, підлягають
виключенню з обвинувачення підсудного.

Окрім того, слід
виключити з обвинувачення ОСОБА_3. посилання на те, що під час скоєння злочину
він перебував в стані алкогольного сп'яніння, оскільки доказів цьому в судовому
засіданні не здобуто.

Зібрані у справі
докази, які вказують: на обставини та спосіб спричинення ОСОБА_2. тілесного
ушкодження, його характер і локалізація - дають підстави суду прийти до
висновку, що підсудний не мав умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_2.
тілесного ушкодження. За таких обставин, дії ОСОБА_3. слід перекваліфікувати на
ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують його покарання.

Обставинами, що
пом'якшують покарання ОСОБА_3., є повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що
обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує, що
ОСОБА_3. вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується, хворіє на легку розумову відсталість та думку потерпілої яка
просить суворо не карати підсудного.

З огляду на
викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3. слід призначити покарання у
виді обмеження волі. Також, на думку суду, виправлення підсудного можливе без
відбування покарання, а тому, у відповідності до ст.75 КК України, ОСОБА_3.
слід звільнити від його відбування з випробуванням.

Цивільний позов
заявлений прокурором в інтересах Красилівської центральної районної лікарні
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підсудний
ОСОБА_3. позов потерпілої ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином визнав повністю, а тому позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому
покарання у виді 1 рік обмеження волі.

Відповідно до
ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням і
встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_3., до набрання вироком чинності, залишити попередню - підписку
про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь Красилівської центральної районної лікарні відшкодування
заподіяної шкоди в сумі 907 грн. 70 коп..

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2500 грн..

Вирок може бути
оскаржений в апеляційному порядку протягом 15 діб.

Суддя: