Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
20 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду м.Рівне матеріали кримінального провадження № 0000033 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 13 лютого 2015 року.

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою, задоволено клопотання слідчого СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_7 , а саме грошові кошти в сумі 1100 доларів США та 220 грн., які передані на зберігання до УМВС України в Рівненській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 13.02.2015 року скасувати.
Свою апеляційну скаргу апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, висновки викладені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а зазначені підстави накладення арешту, викладені у клопотанні слідчого, не були ним доведені та аргументовано підтверджені.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з ухвали суду, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ УМВС України в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000033 від 30.01.2015 року, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про те, що майно, яке було предметом клопотання, відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим у слідчого судді були достатні правові підстави для його арешту.

Крім цього, у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного судом першої інстанції виявлено не було. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 13 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_7 , а саме грошових коштів в сумі 1100 доларів США та 220 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3