Справа № 1-128/08
грудня 2008 року Теплицький районний суд
Вінницької області в складі:
судді Войнаревича М.Г.,
секретарі Бевз О.В.,
участю прокурора Мельник О.І., захисника - адвоката ОСОБА_10,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росоша Теплицького району
області, жителя АДРЕСА_1
Вінницької області, українця,
громадянина України, раніше не судимого,
освіта професійно-технічна,
одруженого, військовозобов”язаного,
слюсарем-ремонтником ТЕЦ на Удицькому цукровому
заводі, у вчиненні злочинів
передбачених ст.ст. 296 ч 1, 121 ч 1 КК України, -
6 березня 2008 року, біля 16-00 години,
ОСОБА_1 , перебуваючи в
стані алкогольного сп”яніння, на запрошення ОСОБА_2 ,
зайшов до будинку останнього, взяв зі
столу кухонний ніж, роздивлявся. Потім ОСОБА_1 безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо
порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства , що
супроводжувалось особливою зухвалістю
проявляючи явну очевидну безсумнівну неповагу до існуючих правил і норм
поведінки в суспільстві, умисно наніс
ножем проникаючий удар в живіт потерпілого ОСОБА_2 заподіявши останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичного експерта №
95 від 05.05. 2008 року потерпілий ОСОБА_2
отримав тілесні ушкодження у вигляді
колото-різаної проникаючої рани живота з пошкодженням правої долі печінки,
крововиливом в черевну порожнину, геморалгічним шоком 3 ступені.
Тілесні ушкодження такого характеру, які
мають місце у ОСОБА_2 утворились від дії колото-ріжучого предмета,
можливо клинка ножа, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень,
небезпечних для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою
винуватість у вчиненні злочину
визнав частково, хуліганських дій
він не вчиняв, і удару ОСОБА_2
він, можливо, і не наносив. Суду пояснив, що
він прийшов в господарство ОСОБА_2
у нетверезому стані, хотів випити з ним,
віддячити йому за термометр, який ОСОБА_2
йому позичав. Зайшовши в хату, він побачив на
столі ОСОБА_2 ніж, і запитав чи
можна взяти подивитись, ОСОБА_2
дозволив. Він тримав ножа в руках і розглядав
його, як і чому поранив ОСОБА_2
не може, прийшов він з добрими
намірами, ніколи між ними не було суперечок, тому жодних причин заподіяти
умисне тяжке тілесне ушкодження, тим більше позбавити життя, у нього не було.
Чому так сталось, що ніж, якого він тримав в руках і розглядав опинився в тілі потерпілого, пояснити не може.
При цьому вони стояли поруч один одного, на близькій відстані і той міг
випадково наштовхнутись. Після цього ОСОБА_2 став виштовхувати його з будинку, він вийшов
на подвір»я відв»язав собаку, яка була
на прив»язі, взяв двох козенят з двору потерпілого і пішов з ними на вулицю,
викрадати їх наміру не мав, вони були дуже красиві, він вирішив показати їх
Потерпілий ОСОБА_2 суду
пояснив, що ОСОБА_1 прийшов до нього в
домогосподарство в нетверезому стані, він запропонував ОСОБА_1 випити,
той погодився. Вони зайшли в хату,
взяв з його дозволу, зі столу ножа і почав
розглядати його. Потім він попросив ОСОБА_1 врізати ножем
хліба, або щоб дав йому ножа, у відповідь той сказав йому «на» і встромив ножа в область правої
частини живота, від чого відчув біль з правого боку живота. Він вибив ножа з
рук ОСОБА_1 і одразу почав виштовхувати його з будинку.
Потім пішов до сільської ради, там був сільський голова ОСОБА_3 , він показав йому поріз на животі, той
викликав міліцію та місцевого фельдшера. Потім приїхали працівники міліції,
було оглянуто місце події, потім забрали його до Теплицької ЦРЛ, де йому
зробили операцію. Після одужання ОСОБА_1 майже
не прийняв мір по відшкодуванню завданих внаслідок злочину збитків, а навпаки
погрожував йому фізичною розправою.
Вважає, що підсудний має
відшкодувати йому заподіяну матеріальну та майнову шкоду за вчинене.
Свідок ОСОБА_3 . пояснив, що 6 березня 2008 року десь після
обіду він бачив біля приміщення кафе ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,
вони обоє були напідпитку, він сказав їм, щоб ішли по домівках. Приблизно через
годину-півтори до сільської ради прийшов
ОСОБА_2 в нетверезому стані. Розкрив куртку і показав
поранення в області живота, пояснив, що його поранив ОСОБА_1 Він
зателефонував в міліцію та на швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 6 березня 2008 року
перебував в слідчо-оперативній групі,
яку викликав сільський голова с Удич, у
зв»язку з тим, що одному з жителів села нанесено тілесні ушкодження. Приїхавши
в село зустріли сільського голову ОСОБА_3
пояснив, що ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 ножове поранення. ОСОБА_2
на той час був в сільській лікарні. ОСОБА_1
біля приміщення сільської ради не було.
Частина групи поїхала його шукати, а решта до будинку ОСОБА_2 де
було проведено огляд місця події. З пояснень ОСОБА_2 він зрозумів, що ОСОБА_1 прийшов до нього додому, він запропонував йому
випити, під час розпивання спиртних напоїв між ними виникла, навіть не сварка,
скоріше суперечка, через ніж, який ОСОБА_1
взяв зі столу ОСОБА_2 і
тримав в руках. ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 врізати хліба або віддати йому ножа і він сам
вріже, на що ОСОБА_1 зі словами «на» встромив ножа ОСОБА_2 в
живіт. Під час огляду місця події ні ОСОБА_2 ,
ні ОСОБА_1 не могли назвати конкретної причини
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
обставини скоєння злочину нічого пояснити не можуть.
присутнім під час суперечки, яка відбулася між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 восени 2008 року. Про що саме вони між собою сперечались
пояснити не може, при цьому не заперечує, що він міг чути від ОСОБА_1 погрозливі слова на адресу ОСОБА_2 коли
той уникаючи суперечки пішов до свого обійстя, про що того ж дня повідомив останньому.
Згідно ст. 275 КПК України розгляд
справи проводиться відносно підсудного в межах пред”явленого йому
Винуватість підсудного крім показань
свідків також підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця
події від 06.03. 2008 року згідно якого в житловому будинку по АДРЕСА_1 в
коридорі на підлозі біля полиці для взуття було вилучено чорну
в»язану спортивну шапку з червоним малюнком
по обідку та логотипом «adidas»
біля дивану ближче вхідних дверей
та груби пічного опалення виявлено ганчірку блакитного кольору, біля якої
знаходився ніж. Ніж саморобний, рукоятка
ножа виготовлена з обпаленої деревини довжиною 11. 5 см, товщиною 1 см,
металеве лезо довжиною 10. 5 см, вістря ножа в напрямку рукоятки на довжину
біля 5 см виявлено слід червоного кольору, схожий на слід крові. Вказані речі
та одяг потерпілого - спортивну куртку
синього кольору та футболку чоловічу блакитного кольору зі слідами порізу та
плямами червоного кольору, було вилучено при огляді (а.с. 5-7 ); фото таблицями до протоколу
огляду місця події (а.с. 8-14); протоколом медичного огляду № 122 від 6 березня 2008 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп»яніння (а.с. 16 );
довідкою Теплицької ЦРЛ щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с.
22); протоколом огляду речових доказів
від 10 березня 2008 року, відповідно до якого було оглянуто та
сфотографовано ніж, футболку блакитного кольору та спортивну куртку синього
кольору (а.с. 42 ); фототаблицями до
протоколу речових доказів (а.с. 43-53); висновком судово-медичного
експерта № 48 від 12.03. 2008 року (а.с.
66); протоколом очної ставки від 22 квітня 2008 року між потерпілим ОСОБА_2 та
обвинуваченим ОСОБА_1
(а.с. 102-104); висновком судово-медичної
експертизи ножа № 103 від 14 квітня 2008 року, відповідно до якого дослідження
крові на клинку ножа, вилученому при огляді
місця події, може бути будь-якої
особи (осіб) чоловічої генетичної статі, в крові якої є антиген А, в тому числі
як від потерпілого ОСОБА_2
так і від обвинуваченого ОСОБА_1 не
виключається (а.с. 108-114); протоком відтворення обстановки та обставин події
від 30 квітня 2008 року за участю ОСОБА_2
та ОСОБА_1 (а.с. 124-125); фототаблицями до протоколу відтворення
обстановки та обставин події з потерпілим ОСОБА_2 (а.с. 126-128); висновком судово-медичної
експертизи № 95 від 5 травня 2008 року, відповідно до якого у ОСОБА_2 має
місце колото-різана проникаюча рана живота з пошкодженням правої долі печінки,
крововиливом в черевну порожнину, геморагічним шоком 3 ст., тілесні ушкодження
утворились від дії колючо-ріжучого предмета, можливо клинка ножа,
представленого на експертизу, при обставинах, вказаних в постанові слідчого
відносяться до тяжких, як небезпечні для життя під час скоєння. Враховуючи дані
обставини відтворення обстановки та обставин події від 30 квітня 2008 року,
найвірогідніше колото-різана проникаюча рана живота з пошкодженнями правої долі
печінки, утворилась внаслідок удару клинком, представленого на експертизу ножа.
Площина клинка ножа була близькою до вертикального положення, обушком догори,
лезом донизу, враховуючи характеристики рубця на шкірі живота потерпілого, а
також форму розрізів одягу, на фотографіях із матеріалів справи. Враховуючи
розташування потерпілого і обвинуваченого з їх показів під час відтворення
обставин події, малоймовірно, що колото-різана рана живота могла утворитися
внаслідок падіння ОСОБА_2
на ніж, який знаходився в руці ОСОБА_1 (а.с.
138-140 ); висновком криміналістичної
експертизи № 18-Х від 19.09. 2008 року (а.с. 275-279). Оголошеними в судовому
засіданні показами ОСОБА_8
пояснив. пояснив, що він надав першу медичну допомогу ОСОБА_2 , у якого у верхньому квадраті живота була
колото-ножова рана. При цьому потерпілий пояснив, що його ножем вдарив ОСОБА_1 .
Суд критично відноситься до показів
підсудного ОСОБА_1 , який в судовому засіданні пояснив, що у нього не
було наміру наносити потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що можливо це
сталось з необережності, і знаходить їх недостовірними та такими, що не
відповідають об'єктивній обстановці і суперечать іншим доказам по справі, та
розцінює як намагання підсудного уникнути відповідальності за вчинене. В даному
випадку мав місце саме удар клинком, що підтверджується показаннями потерпілого
ОСОБА_2 та висновками судово-медичної експертизи за №
95 від 05 травня 2005 року, відповідно до якого малоймовірно, що колото-різана
рана живота могла утворитися внаслідок падіння потерпілого на ніж, який
знаходився в руках(руці) ОСОБА_1
Відповідно до акту амбулаторної
судово-психіатричної експертизи від 20 березня 2008 року на час скоєння
правопорушення ОСОБА_1 на хронічне душевне захворювання не страждав,
перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності,
міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує.
Заслухавши підсудного ОСОБА_1 , потерпілого, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що
винність підсудного доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані по ст.296
ч. 1 КК України, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, а саме, що ОСОБА_1 безпричинно з хуліганських побуджень грубо
порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, проявляючи явну очевидну, безсумнівну
неповагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, умисно наніс ножем
проникаючий удар в живіт потерпілого ОСОБА_2 заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження
та по ст. 121 ч.1 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент ушкодження.
Призначаючи вид та міру покарання
підсудному у відповідності із ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України: злочин по ст. 296
ч. 1 КК України є злочином невеликої тяжкості, по ст. 121 ч. 1 КК України є тяжким злочином, характер суспільної
небезпеки скоєних злочинів, особу підсудного, який позитивно характеризується
за місцем роботи та проживання, є учасником бойових дій, його відношення до подій, що відбулися та їх наслідків, його
вік, стан здоров”я, сімейні обставини, матеріальне становище, часткове визнання
своєї вини та часткове відшкодування заподіяної шкоди, те що цей злочин був
вчинений особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що пом”якшують покарання,
судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання,
суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп”яніння. З урахуванням наведеного, враховуючи
обставини справи, думку потерпілого, який щодо призначення покарання,
покладається на думку суду, суд вважає необхідним призначити покарання за ст. 296 ч. 1 КК
України у виді обмеження волі, за ст. 121 ч. 1 КК України призначити
покарання у виді позбавлення волі. Відповідно
до ст. 71 КК України остаточне покарання
за сукупністю злочинів призначити у виді позбавлення волі шляхом часткового
складання призначених покарань, оскільки його виправлення та перевиховання
доцільно в умовах поміщення до кримінально-виконавчої установи і не можливе без
ізоляції від суспільства, при цьому саме таке покарання є необхідним та
достатнім для виправлення та перевиховання підсудного. Згідно ст. 72 КК України
при складанні покарань за сукупністю злочинів, покарання у виді обмеження волі
перевести у покарання у виді позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі
буде відповідати два дні обмеження волі.
Клопотання трудового колективу про
передачу ОСОБА_1 на перевиховання трудовому колективу
задоволенню не підлягає, оскільки злочин, передбачений ст. 121 ч 1 КК
України відповідно до ст. 12 КК України
є тяжким злочином. Окрім того, підсудний визнав свою вину тільки частково.
Відповідно до ст. 47 КК України звільнення від кримінальної відповідальності
в зв'язку з передачею на поруки є можливим коли особа вперше вчинила злочин
невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялась.
Цивільний позов у справі підлягає
задоволенню частково. Суд дійшов до такого висновку з наступних підстав.
Заявлений потерпілим ОСОБА_2
цивільний позов про стягнення 2 140 грн.
матеріальної шкоди, враховуючи, що підсудний частково допоміг коштами на
лікування в сумі 500 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки
внаслідок винних дій підсудного ОСОБА_1
потерпілий поніс матеріальні витрати на лікування, які підтверджуються
відповідними касовими чеками та записами в медичних документах про лікування
відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн., суд враховує тяжкість
отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, обставини, за яких було заподіяно
тілесні ушкодження, тривалість та тяжкість страждань у зв'язку із отриманими
ушкодженнями, те, що було порушено нормальні життєві зв'язки потерпілого, який
змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, що потягнуло
за собою істотні зміни у його життєвих стосунках (тривале лікування,
неможливість влаштуватись на роботу через погіршення стану здоров'я), тому суд
враховуючи принципи розумності та справедливості визначає розмір відшкодування
моральної шкоди у сумі 10 000 гривень.
имоги потерпілого про стягнення на його користь
витрат за отриману правову допомогу в розмірі 2000 гривень, які він поніс на
оплату послуг адвоката, підлягають задоволенню частково, при цьому суд виходить
з вимог Постанови КМ України від 27
квітня 2006 р. N 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за
рахунок держави”, відповідно до якої граничний розмір компенсації не перевищує
суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40
відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи, тому на
користь потерпілого необхідно стягнути 798 грн. 60 коп. (605 грн. х 40% х 3
год. 30 хв. = 798 грн. 60 коп.), де 605 грн. - розмір мінімальної заробітної
плати, 3 год. - тривалість участі
якості представника потерпілого та цивільного позивача в судовому засіданні під
час розгляду кримінальної справи, що підтверджується протоколом та журналом
судового засідання, 30 хв. - виготовлення тексту позовної заяви.
Цивільний позов прокурора Теплицького
району в інтересах Теплицької районної лікарні про стягнення 702 грн. 90 коп.,
вартості 11 ліжкоднів, які провів потерпілий ОСОБА_2 на
стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні підлягає задоволенню, оскільки відповідно до
ст. 93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне
лікування особи, потерпілої від злочину, стягуються судом з обвинуваченого, у
відповідності до п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 07 липня 1995 року „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових витрат” відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок
між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого
на такому лікуванні. В даному випадку лікування потерпілого в хірургічному відділенні Теплицької ЦРЛ
перебуває у причинному зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями в результаті
вчинення злочину ОСОБА_1
Враховуючи, що перебування
підсудного до вступу вироку в законну силу, при попередньо обраній відносно
нього мірі запобіжного заходу - підписці про невиїзд, може вплинути на становище потерпілого, враховуючи що з боку
підсудного надходили погрози на адресу
ОСОБА_2 суд вважає за необхідне змінити міру
запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту.
Керуючись ст.ст. 323, 324, 328, 330 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України і
призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді
позбавлення волі строком на п”ять років.
Відповідно до ст. 72 КК України призначене
покарання у виді обмеження волі перевести у
покарання у виді позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України визначити
покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених
покарань і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на
п”ять років і шість місяців.
Відбуття покарання відраховувати з дня
взяття під варту - 12 грудня 2008 року.
Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 2 140 грн.,
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та 798 грн. 60 коп. витрат на правову
Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на
користь Теплицької районної лікарні 702 грн. 90 коп..
Речові докази, які зберігаються в
Теплицькому РВ УМВС України у Вінницькій
області, - футболку та спортивну куртку - повернути у власність потерпілому
ОСОБА_2 , господарський ніж
та спортивну шапку - знищити.
Обрану міру запобіжного заходу підписку про невиїзд змінити на взяття
під варту із зали суду.
вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької
області, через Теплицький районний суд,
протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя: