Справа
№11-533 2007 р.
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Самойленко
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого
2007 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Калашникова
В.М. суддів Самойленка А.І., Яременка А.Ф.

з участю виправданого ОСОБА_1
розглянув у відкритому
судовому засіданні в
місті Донецьку справу
за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Олександрівського районного
суду Донецької області від 7
грудня 2006 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця смт Олександрівка Олександрівського району Донецької області,
мешканця с.Шостаківка цього ж району, не судимого виправдано за ст.125 ч.1 КК
України за відсутності у його діях складу злочину.

Згідно
матеріалів справи потерпілий ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій
просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення злочину,
передбаченого ст.125 ч.2 КК України. Як зазначено у цій скарзі, 12 січня 2006 року ОСОБА_1,
перебуваючи у дворі агрофірми "Агротіс" в селі Іверське, умисно
вдарив рукою в обличчя ОСОБА_2 за те, що останній відмовився зливати солярку з
трактора, на якому працював ОСОБА_1. Внаслідок цих дій ОСОБА_1 потерпілому
ОСОБА_2 були завдані легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я
у виді забитої рани верхньої губи, струсу головного мозку.

Виправдовуючи
ОСОБА_1 за ст.125 ч.1 КК України, суд своє рішення мотивував тим, що доведеним
в судовому засіданні є завдання потерпілому лише легких тілесних ушкоджень у
виді невеличкої ранки слизової оболонки лівої щоки внаслідок одного легкого
удару ОСОБА_1. З урахуванням наведеної обставини, а також того, що конфлікт між
сторонами виник через непорозуміння на роботі, дії ОСОБА_1 формально містять
ознаки злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України. Однак, вони не заподіяли і
не могли заподіяти потерпілому істотної шкоди і через їх малозначність не
становлять суспільної небезпеки. Тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад злочину.

В апеляції
потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду першої інстанції, а справу
направити на новий судовий розгляд через незаконність виправдання ОСОБА_1. В
обгрунтування доводів апеляції посилається на те, що суд першої інстанції не
врахував того, що КК України прямо передбачена кримінальна відповідальність за
умисне завдання легких тілесних ушкоджень,

2

що ці дії ОСОБА_1 вчинив на робочому місці щодо людини
похилого віку, яким є потерпілий, що завдана йому травма спровокувала
загострення інших хвороб, наявних у нього. Тому висновок суду про малозначність
діяння ОСОБА_1 є необгрунтованим.

Заслухавши
доповідача, виправданого ОСОБА_1, який заперечував проти апеляції і просив
вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція підлягає задоволенню, а вирок
суду - скасуванню,
виходячи з наступного.

Висновок суду
першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 не заподіяли і не могли заподіяти
потерпілому істотної шкоди і через їх малозначність не становлять суспільної
небезпеки, не відповідають фактичним обставинам справи і чинному кримінальному
законодавству.

Фактично суд
визнав доведеним, що ОСОБА_1 вдарив рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_2,
внаслідок чого останньому була заподіяна рана слизової оболонки лівої щоки, яка
згідно висновків судово-медичної експертизи є легким тілесним ушкодженням.
Тобто, судом встановлено, що ОСОБА_1 умисно завдав потерпілому легких тілесних
ушкоджень, за що Кримінальним кодексом України прямо передбачена кримінальна
відповідальність. Такі дії ОСОБА_1 вчинив щодо потерпілого, якому виповнилось 68 років, тобто,
щодо особи похилого віку, що згідно вимог ст.67 КК України є обставиною, яка
обтяжує покарання. Також судом встановлено, що ці дії були вчинені під час
виконання ними обома трудових обов'язків, що підвищує їх суспільну
небезпечність, а не пом'якшує, як про це зазначено у вироку. Не дано належної
оцінки у вироку і висновкам експертизи, що завдана потерпілому травма могла
спровокувати загострення інших наявних у нього хвороб.

Наведені
обставини не були належним чином враховані судом першої інстанції, тому
висновок суду, що дії ОСОБА_1 не заподіяли і не могли заподіяти потерпілому
істотної шкоди і через їх малозначність не становлять суспільної небезпеки і не
містять складу злочину, не можуть бути визнані обгрунтованими.

Тому вирок щодо
ОСОБА_1 як такий, що не відповідає вимогам ст. 323 КПК України підлягає скасуванню з поверненням справи на
новий судовий розгляд під час якого необхідно дослідити наявні у справі докази,
дати їм відповідну оцінку і зробити висновок про винуватість чи невинуватість
ОСОБА_1.

Враховуючи
наведене, керуючись вимогами ст.ст.365, 366
КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляцією потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок
Олександрівського районного суду Донецької області від 7 грудня 2006 року щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в
іншому складі суддів.