Справа №601/464/15-к
Провадження № 1-кп/601/77/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000115 від 20.02.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
17.02.2015 року в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення двох мішків селітри з території домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Так, 17 лютого 2015 року близько 00.30 год. ОСОБА_3 , зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та реалізовуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу до незавершеної будови гаража, яке не містить дверей та інших об`єктів, які перешкоджають вільному доступу до даного приміщення, з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно викрав два мішки із мінеральним добривом селітрою загальною вагою 86 (вісімдесят шість) кілограм, вартістю 860 (вісімсот шістдесят) гривень. Викрадені мішки ОСОБА_3 переніс у належний йому житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , маючи таким чином можливість вільно розпоряджатися викраденим майном.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 860 (вісімсот шістдесят) гривень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За даним фактом 20 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження №0000115 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

30 березня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та зобов`язається відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) гривень впродовж трьох місяців з моменту затвердження угоди судом.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 30 березня 2015 року і призначити узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи в порядку ч.3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, вчинив злочин вперше, те, що на його утримання знаходиться двоє неповнолітніх дітей, та відсутність обтяжуючих обставин.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Ухвалюючи вирок, на підставі об"єктивно з"ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння передбачене ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 30 березня 2015 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000115 від 20.02.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, думку прокурора, яка не заперечує проти затвердження угоди, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої міри покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 березня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000115 від 20.02.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 березня 2015 року покарання у виді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: