Справа № 466/1255/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова :

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004320 від 24.12.2014 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рясне, Яворівського району, Львівської області, українки, громадянки України, не заміжньої, працюючої різноробочим на заводі «Язнь» на утриманні має 4 малолітніх дітей, раніше не судима, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

07.02.2014 року близько 22:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи біля під`їзду будинку №360 на вул. Шевченка у м. Львові, під час спілкування із ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб та переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна у цілях власного збагачення з корисливих мотивів, таємно викрала із кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки LG А 390, чорного кольору, imeil - НОМЕР_1 , imeil НОМЕР_2 вартістю 489 гривень; в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «київстар» НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень та сім карта мобільного оператора «лайф» НОМЕР_4 вартістю 25 гривень, після чого ОСОБА_3 разом із викраденим телефоном пішла додому, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 539 гривень.

Відтак, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України як особа, що вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом суду надана угода про примирення між потерпілим та обвинуваченою від 20.02.2015 р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченою у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої обвинувачена погодилась на повне визнання своєї винуватості та призначення їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави. Потерпілий підтверджує , що майнових претензій до обвинуваченої у нього немає.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання, зокрема сплатити суму штрафу в розмірі 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення та пояснив, що на нього не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченої не має, так як нею шкода відшкодована повністю.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 від 20.02.2015 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачена в судовому засіданні визнала себе винуватою за ч. 1 ст. 185 КК України та просила затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розяснено вимоги ст.473, ст. 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобовязання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція частини статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає сплату штрафу. Враховуючи ту обставину, що обвинувачена визнала свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, на утриманні має 3 малолітніх дітей, а ще троє знаходяться на утриманні держави у дитячому будинку, працює та має дохід більше 3-х тисяч грн на місяць, суд вважає за можливе застосувати до неї покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою від 20.02.2015 р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку, та обвинуваченою у провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_3 та призначення її покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирались.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

СуддяОСОБА_1