АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-20207 Головуючий
Категорія ст.. 190 ч. 4 МАЗАЙ Н.В.
КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2007
р. Колегія суддів
судової палати в
кримінальних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого ОХРІМЕНКА І.К.

судців ШКРЕБИ Р.Д.,

КОЛОДНИЦЬКОГО Е.Й.

за участю прокурора ДЕМИДЕНКО С.А.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши кримінальну справу за апеляційним поданням ст., помічника прокурора Монастирищенського
району, апеляціями потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Монастирищенського районного суду від 4 грудня 2006 року, якою кримінальну справу
щодо обвинуваченої за ст..
190 ч. 4, 364 ч. 2 КК України
ОСОБА_4 направлено на додаткове розслідування.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 пред'явлено обвинувачення в тому, що
вона протягом часу з літа 2000
року по лютий 2003 року
неодноразово, з єдиним наміром заволоділа грошима громадян, під приводом
посередництва у працевлаштуванні за кордоном, а також у спортивному клубі
«Локомотив» у м. Києві, шляхом шахрайства, зловживаючи
своїм службовим становищем ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Монастирище Черкаської області
вчинила шахрайські дії стосовно ряду приватних осіб і заволоділа їхніми коштами,
а саме ОСОБА_5 в сумі 1650 доларів США, що
становить 8971 грн. 599 коп.; ОСОБА_6 в сумі 1900 доларів США, що становить 10276 грн. 51 коп.; ОСОБА_3 в сумі 500 доларів США, що становить 26669 грн. 60 коп.; ОСОБА_7 в сумі 18000 грн., ОСОБА_8 в сумі 250 доларів США, що становить 1724 грн. 96 коп.; ОСОБА_9 в сумі 2000 доларів США, що становить 10854 грн.; ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в сумі 3500 доларів США, що
становить 19011 грн. 47 коп.; ОСОБА_13 в
сумі 1350 доларів
США, що становить 7228 грн. 75 коп.; ОСОБА_14 в
сумі 1600 доларів
США, що становить 8610 грн. 92 коп.; ОСОБА_15 в
сумі 1500 доларів
США, що становить 8077 грн. 85 5коп.; ОСОБА_16
в сумі 1650 доларів
США, що становить 8797 грн. 62 коп. та 300 грн..; ОСОБА_17
і ОСОБА_18 в сумі 3000 доларів США, що
становить 15965 грн. 10 коп.; ОСОБА_19 і ОСОБА_20 в
сумі 1400 доларів
США, що становить 7460 грн. 03 коп.; ОСОБА_21 в
сумі 1500 доларів
США, що становить 7999 грн. 35 коп. та ще 300 грн.

Злочинні дії ОСОБА_4 органи
досудового слідства кваліфікували за ст., ст.. 190 ч. 4, 364 ч. 2 КК України.

Постановою
Монастирищенського районного суду від 4
грудня 2006 року кримінальну справу щодо ОСОБА_4 направлено на
додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового
слідства. Суд запропонував органам досудового слідства встановити наявність чи
відсутність документів про надання ОСОБА_22 послуг у працевлаштуванні за кордоном; встановити наявність документів у
Московській фірмі «Віз-АРТ» стосовно потерпілих по справі;

встановити місцезнаходження директора фірми «Віз APT» м. Москва ОСОБА_23, допитати її як свідка з питань укладення договору з
ОСОБА_22, видання розписки на 900 доларів
США;

встановити місце проживання свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_27, ОСОБА_24, ОСОБА_25;

призначити та провести
почеркознавчі експертизи для встановлення особи, яка написала розписки про
отримання грошей від потерпілих;

усунути недоліки
із зупиненням досудового слідства на підставі ст.. 206 п. 2
КПК України, коли обвинувачена ОСОБА_4 ще не мала статусу обвинуваченої:

провести
почеркознавчу експертизу підпису «Клієнт» на договорі від 10.11.2000 р.(т. 1 а. с. 38) на предмет
встановлення вчинення підпису ОСОБА_22.;

встановити та
прослідкувати рух коштів по квитанції НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_22 на суму 4000 рублів; виконати інші оперативно-розшукові та слідчі дії;
дати належну юридичну оцінку зібраним доказам, вирішити питання про кваліфікацію
дій причетних до вказаної події осіб та подальшого руху справи.

В апеляційному поданні на дану постанову суду ст., помічник прокурора Монастирищенського району вказує на
незаконність і необґрунтованість постанови суду, наводить доводи
про те, що поставлені судом питання з'ясовані органами досудового слідства під
час досудового та судового слідства самим судом, деякі питання не мають
суттєвого значення для вини ОСОБА_4 і кваліфікації її дій. На думку ст.
помічника прокурора якщо у суда
виникла потреба у призначенні почеркознавчих експертиз, він міг це зробити
в судовому засіданні та дати судове
доручення органам досудового слідства. Свідки, на які посилається суд в
постанові, були допитані на досудовому слідстві, їх покази не мають суттєвого
значення щодо ОСОБА_4 і без виклику та допиту їх в судовому засіданні можливо
обійтися. Все, що можливо було виконати по судовому дорученню від 20 листопада 2006 року було
виконано органами досудового слідства і в цій частині вимоги суду є
безпідставними. Крім того, ст.,
помічник прокурора вказує на те, що суд більше року розглядав справу,
допустив неповноту судового слідства, не дослідив всі докази, зібрані слідством по справі і зробив передчасні та
упереджені висновки. Більше того, суд суттєво порушив права 14 потерпілих по справі, які не були присутні в судовому
засіданні, не мали змоги захистити свої права. Суд не з'ясував їх думку по
заявленому клопотанню про направлення
справи на додаткове розслідування. Ст., помічник прокурора просить
скасувати постанову суду і повернути справу на новий судовий розгляд в суд
першої інстанції.

Потерпілі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в своїх апеляціях вважають постанову суду
незаконною і необгрунтованою, а клопотання адвокатаОСОБА_26 та обвинуваченої
ОСОБА_4 про направлення справи на додаткове розслідування спрямованим
на затягування розгляду справи. Потерпілі вказують на порушення судом прав 14 потерпілих, які
були позбавлені судом можливості висловити свою думку про направлення справи на
додаткове розслідування. Потерпілі стверджують, що висновки суду в постанові не
відповідають дослідженим доказам і фактичним обставинам справи. Суд допустив
протиріччя в своїх вимогах. Відмовивши захиснику у задоволенні клопотання про
виклик в судове засідання ряду свідків, суд у постанові зажадав про
встановлення місця проживання цих же свідків.

Потерпілі просять скасувати постанову суду і справу повернути на новий
судовий розгляд в суд першої інстанції.

В запереченні на апеляцію прокурора
та потерпілих, обвинувачена ОСОБА_4 вважає доводи апелянтів необгрунтованими і просить постанову суду залишити п силі.

Заслухавши доповідь судці, прокурора, який підтримав
апеляційне подання і просив про скасування постанови суду, пояснення
потерпілого ОСОБА_1 про скасування необгрунтованої постанови суду, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційне
подання ст., помічника
прокурора і апеляції потерпілих підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст..
281 КПК України та роз'яснень постанови Плему Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 р. «Про практику
застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних
справ на додаткове розслідування» повернення справи на додаткове розслідування
зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або
неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

В провадженні Монастирищенського райсуду справа
перебувала більше як 1 рік і З
міс. За цей час суд дослідив більшу частину зібраних органами досудового
слідства доказів, яким треба було дати належну оцінку, а також витребував
додаткові докази в порядку ст. 315-1
КПК України.

Перевірка матеріалів справи і доводів суду в постанові про неповноту і
неправильність досудового слідства свідчить про те, що ці висновки суду не
відповідають фактичним матеріалам справи і є надуманими.

Так всі допитані по справі потерпілі як на досудовому
слідстві так і в судовому засіданні показали, що відносини по оформленню
документів для виїзду за кордон на роботу мали тільки із ОСОБА_4. яка надавала їм
документи і отримувала від них певні грошові суми у валюті США та України.
Потерпілі стверджують, що ніякі угоди з Московською фірмою «Віз-АРТ» та її
директором Ні кольською не укладали, від неї документи не отримували, а мали
справу тільки із ОСОБА_4

Про це свідчать і документи, вилучені у ОСОБА_4 та
потерпілих, а також висновки почеркознавчих експертиз про підробку документів.

За таких обставин вимоги суду про вилучення документів в
Московській фірмі «Віз-АРТ» та допиту свідка ОСОБА_23 є необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст.,
ст.. 275,276,278 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно
підсудних і тільки в межах пред'явленого їм обвинувачення. Якщо буде
встановлено, що злочин вчинила особа, не притягнута до відповідальності, то за
клопотанням прокурора, потерпілого суд виносить ухвалу, якою повідомляє
прокурора про вчинення цього злочину.

По справі ні прокурор, ні потерпілі не заявляли
клопотання про притягнення до відповідальності інших осіб.

Суд відповідно до ст..
8 КК України не встановив, чи можуть бути притягнуті до кримінальної
відповідальності іноземці, що не проживають постійно в України, які вчинили
злочини за межами України по даній кримінальній справі.

Тому вимога суду про належну юридичну оцінку діям інших осіб, кваліфікацію
їх дій та подальший рух справи є необгрунтованою.

Безпідставними є і вимоги суду про встановлення місця знаходження ряду
свідків та проведення почеркознавчих експертиз, поскільки суд не проаналізував
покази цих свідків на досудовому слідстві і не з'ясував, чи є вони важливими
для справи, по якій проведено кілька почеркознавчих експертиз. Якщо виникла
потреба у проведенні нових чи додаткових експертиз, суд вправі був призначити
ці експертизи в судовому засіданні.

Посилання суду на порушення органом досудового слідства ст.. 206 п. 2 КПК України та
статусу обвинуваченої ОСОБА_4 недостатньо обґрунтовані. Суд не вказав, яким
чином виправити ці недоліки, якщо вони мали місце і яким чином ці недоліки
можуть перешкоджати розгляду справи та чи є вони суттєвими.

Вказівки суду про виконання інших оперативно-розшукових
та слідчих дій є загальною і не конкретною, тому її виконати неможливо.

По справі зібрано достатньо доказів
для її розгляду в судовому засіданні шляхом їх ретельної перевірки та в разі необхідності витребування додаткових доказів,
у тому числі в порядку ст..
315-1 КПК України.

Закинувши докір органам досудового слідства у неповноті слідства, суд сам
допустив неповноту судового слідства, не дослідив речові докази по справі,
зокрема відеокасету «Канада» та 2 аудіокасети, видані потерпілим ОСОБА_2

Не викликавши 14 потерпілих
в судове засідання, не з'ясувавши їх думку про клопотання адвоката та обвинуваченої
щодо направлення справи на додаткове розслідування,
суд суттєвим чином порушив права потерпілих, чим проявив необ'єктивність щодо
потерпілих та до справи взагалі.

За таких обставин колегія суддів вважає доводи ст., помічника
прокурора та потерпілих в своїх апеляціях обгрунтованими, в зв'язку з чим їх
апеляції підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст.. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне подання ст. помічника прокурора Монастирищенського району, апеляції
потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову
Монастирищенського районного суду від 4 грудня 2006 року про направлення кримінальної справи
щодо ОСОБА_4 за ст. ст. 190 ч. 4, 364 ч. 2 КК України на додаткове розслідування, а кримінальну справу направити на новий судовий
розгляд в той же суд в іншому складі суддів.