Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1742/15-к
Провадження №: 1-кп/332/170/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ;

при секретарі: ОСОБА_2 ;

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

3 квітня 2015 року, приблизно об 11 годині ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 2 по вул. Гончара в м. Запоріжжя, діючи навмисно з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу, з каналізаційного колодязю взяв кришку каналізаційного люку, вартістю 607,12 грн., належну КП «Водоканал» м. Запоріжжя й намагався зникнути, але був затриманий. Таким чином, ОСОБА_5 , виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжку), при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Під час досудового розслідування 20.4.2015 року між представником потерпілого і обвинуваченим в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,471 КПК України, укладена угода про примирення.
Згідно угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому буде призначене покарання за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідні до угоди зобов`язання.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд провадження за його відсутністю, угоду про примирення просить затвердити та призначити узгоджене в ній покарання обвинуваченому.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.5 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,369,373,374,376,474,475 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Затвердити по кримінальному провадженню угоду про примирення укладену між представником потерпілого та обвинуваченим.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, призначивши йому покарання СТО П`ЯТДЕСЯТ годин громадських робіт.

Речові докази кришку каналізаційного люку, передану на зберігання потерпілій стороні, залишити власникові.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1