Справа № 145/1675/14-к
Провадження №11-кп/772/458/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянув «18 » червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 4 березня 2015 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України

уродженця та жителя

АДРЕСА_1

працюючого охоронником

ТОВ « Агротало»

визнано винним і призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.3,п.4 ч.1 ст. 76 КК України покладено на нього покладено обов`язки повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати 3 538 грн. 08 коп. Вирішено питання з речовими доказами.

в с а т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 20.06.2014 року приблизно о 12 год. 00 хв. в смт. Тиврів, навпроти розташування території ТОВ « Гірник», що розташоване по вул. Забужжя, 15, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та керуючи автомобілем марки « Форд Ескорт» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.9 а), 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких : « Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин »; « Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки « Мерседес Бенц» , д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 .

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки « Форд Експорт» , д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудей та живота у вигляді травматичного розриву селезінки з внутрішньочеревною кровотечею, що спричинило необхідність її хірургічного видалення, підшкірної емфіземи лівої половини рудної клітини,які згідно висновку судово медичної експертизи № 77 від 12.08.2014 року виникли від дії тупого твердого предмету(предметів), можливо 20.06.2014 року внаслідок ДТП.

По ступені тяжкості вказана травма живота з розривом та послідуючим хірургічним видаленням селезінки, ускладнена внутрішньо - черевною кровотечею, як небезпечна для життя в момент спричинення, належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 не оспорюючи правильність кваліфікації кримінального правопорушення та доведеність вини, ставить питання про скасування вироку Жмеринського районного суду від 4 березня 2015 року, щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконним і таким , що підлягає скасуванню на підставі ст. 414 КПК України через призначення особі покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості. Особа, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ОСОБА_8 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суспільно корисною працею не займається , вінаслідок ДТП спричинив матеріальну шкоду в сумі 775 505 грн. А тому призначене судом першої інстанції покарання ніяким чином не зможе вплинути на його відношення до вчинення нових кримінальних правопорушень , та не сприятиме перевихованню.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора , просив скасувати вирок Жмеринського районного суду від 4 .03.2015 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважають вирок Жмеринського районного суду від 04.03.2015 року законним та обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_12 задоволенню не підлягає.

Кримінальне провадження розглядалось відповідно до вимог ст. 349 ч.3 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст обставин,чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій і роз`яснив їм , що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, ґрунтується на сукупності доказів, які досліджені в судовому засіданні і є правильними.

Ці висновки ґрунтуються на обставинах подій та висновках експертизи, які ніким не оспорюються, а тому зазначені обставини перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд призначив відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, в межах санкції статті Особливої частини.

Посилання прокурора на те, що судом першої інстанції належно не враховано суспільну небезпеку та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення , а також те, що судом не було враховано вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки судом першої інстанції у вироку було зазначено обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно ст. 67 КК України , вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Крім того при призначенні судом покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, та грубе порушення Правил дорожнього руху України, допущене обвинуваченим призвели до настання наслідків у вигляді заподіяння тяжкого ступеня тілесного ушкодження, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності зазначеного злочину, а також дані про особу обвинуваченого.

Також судом першої інстанції при призначенні покарання було враховано думку потерпілого ОСОБА_11 , висловлену ними у судовому засіданні де останній зазначив що обвинуваченим йому відшкодовано шкоду, тому просив не позбавляти ОСОБА_8 волі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, тому вирок Жмеринського районного суду від 04.03.2015 року є законним та обґрунтованим, і зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд ,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Жмеринського районного суду Вінницької області від 04.03.2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

З оригіналорм вірно: