Справа № 199/286/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року січня місяця 21 дня м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0002673 від 12.12.2014 з угодою про визнання винуватості відносно:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Подільську Московської області, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних не маючого, раніше судимого:
- 06.09.2002 Біглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 17.06.2004;
24.10.2006 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 16.07.2009 по закінченню строку покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 309 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,

за участі обвинуваченого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0002673 відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, за якою, органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у тім, що 12.12.2014 року приблизно о 09:00 годин ОСОБА_5 , знаходився біля ринку за адресою вул. Донецьке шосе 2, на ж/м Фрунзенський, Амур-Нижньодніпровського району, м. Дніпропетровська, де зустрів не встановлену слідством особу, у якого попросив сигарету, на що останній запропонував ОСОБА_6 взяти в нього замість сигарети наркотичний засіб «марихуана», після чого у ОСОБА_3 несподівано виник злочинний намір спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Реалізовуючи свій злочинний намір, того ж дня, тобто 12.12.2014 року приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_5 продовжуючи перебувати біля ринку ж/м Фрунзенський, м. Дніпропетровська, прийняв пропозицію невстановленої слідством особи та прийняв від нього особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою 104,028г., яке почав незаконно зберігати при собі без мети збуту. Того ж дня близько 12.00 години біля будинку №8 по вулиці Прапорна у м. Дніпропетровську, під час огляду у присутності понятих у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет в середині якого знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані масою 104.028 г., яка згідно висновку експерта №70/10-3240 від 24.12.2014 відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, є канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 94.189 г.
В судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні прокурор надав укладену між підозрюваним угоду про визнання винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України. За змістом цієї угоди, що відповідає приписам ст. 472 КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за встановлених вище обставин відповідно до формулювання обвинувачення, висунутого в обвинувальному акті та погодився на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди, у виді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України із встановленням іспитового строку 1 рік.

Суд не вбачає в угоді взятих на себе обвинуваченим зобов`язань, які він, очевидно, не мав би можливості виконати.

Сторонам угоди роз`яснено вимоги ст. 476 КПК України про наслідки невиконання укладеної ними угоди.

Сторони угоди, підтвердили свою обізнаність з обмеженнями в праві оскарження вироку внаслідок укладення цієї угоди та затвердження її судом, що передбачені ст.ст. 394, 424 КПК України. Як вбачається з угоди, її сторони на свій розсуд вільно розпорядилися лише своїми правами, що відповідає принципу диспозитивності за ч. 1 ст. 26 КПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших третіх осіб, яких умови цієї угоди не стосуються.

Обвинувачений в судовому засіданні пояснив суду, що угоду він уклав добровільно без впливу будь-якої обставини, необумовленої в угоді. Стверджував, що скарги на органи досудового розслідування та прокурора під час кримінального провадження не подавав і нині таких не має. Відповідно, суд переконався у судовому засіданні в добровільності укладення угоди за відсутності, поза всяким розумним сумнівом, обґрунтованих підстав стверджувати про протилежне.

Добуті об`єктивні відомості про предмет злочину у своїй сукупності з відомостями про обстановку його виявлення прямо викривають ОСОБА_3 у незаконному придбанні і зберіганні наркотичного засобу без мети збуту та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, виключаючи будь-які сумніви в істинності та в добровільності його зізнання, яке відповідно до ст. 18 і ч. 2 ст.95 КПК України може бути покладене в основу його обвинувачення як вільне самовикриття.

Суд, оцінивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку про достатність належних і допустимих доказів для встановлення фактичних підстав для визнання винуватості ОСОБА_3 у скоєному.

Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у незаконному придбанні і зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, правильно сторонами угоди кваліфіковані як злочин невеликої тяжкості за ч.1 ст. 309 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 з`ясовано, що він своїми щирими показаннями активно сприяв проведенню кримінального провадження стосовно нього та швидкому розслідуванню всіх обставин вчиненого ним злочину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий за злочини проти власності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, при укладенні угоди та при узгодженні покарання враховано характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання за ст.ст. 1, 65 КК України, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидшого судового провадження.

Суд, перевіривши законність угоди, за стійким внутрішнім переконанням вважає за можливе її затвердити з ухваленням цього вироку, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які би тому перешкоджали відповідно до ст. 474 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду від 21.01.2015 про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002673 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21.01.2015 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши засудженому іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речовий доказ вилучену у ОСОБА_3 речовину масою 104.028 г., яка є канабісом ( зберігається в камері схову АНД РВ постанова від 25.12.2014) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7