У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Таран Т.С.,

розглянувши в судовому засіданні 1
квітня 2008 року матеріали справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Зарічного районного суду м. Суми від 9 липня 2007 року про
відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову прокурора Ковпаківського району м. Суми від 12 квітня 2007 року про
відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції та на ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Сумської області від 31 липня 2007
року, якою постанову місцевого суду залишено без зміни,

встановила:

ОСОБА_1 21.04. 2007 року звернувся до Зарічного
районного суду м.Суми зі скаргою на постанову від 12.04.2007 року прокурора
Ковпаківського району м.
Суми про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників ВКР Ковпаківського ВМ
СМВ УМВС України в Сумській
області, мотивуючи тим, що ця постанова є незаконною, оскільки працівники прокуратури
формально провели перевірку його скарги на застосування щодо нього працівниками
міліції недозволених методів ведення слідства, внаслідок чого він обмовив себе
у вчиненні тяжкого злочину, та фактично приховали злочинні дії працівників міліції.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без
задоволення, місцевий суд послався на те, що проведеною перевіркою скарги
встановлено, що прокурором
Ковпаківського району м. Суми не
виносилося постанови від 12.04.2007 року про відмову
за заявою ОСОБА_1 в порушенні кримінальної справи щодо працівників ВКР Ковпаківського ВМ
СМВ УМВС України в Сумській
області, тобто відсутній предмет оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 31 липня 2007 року
постанова місцевого суду залишена без зміни.

У касаційній
скарзі та доповненні до неї ОСОБА_1 стверджує, що його скарга розглянута судами першої та
апеляційної інстанції неповно та необ'єктивно, оскаржувані судові рішення є
незаконними та постановленими з істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону. Доводить, що в червні 2006 року працівниками
міліції до нього були застосовані заходи фізичного впливу, внаслідок чого він
обмовив себе у вчиненні вбивства ОСОБА_2. Просить скасувати оскаржувані судові
рішення.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 236-1, 236-2 КПК України скарга на
постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається до
районного суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, яка
винесла постанову, протягом семи днів з
дня отримання копії постанови. Одержавши
скаргу, суддя витребує матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні справи, знайомиться з ними та призначає
скаргу до розгляду. При розгляді скарги суддя перевіряє,
чи були виконані прокурором вимоги ст. 99 КПК України, а саме, чи дійсно відсутні підстави до порушення кримінальної справи.

Зазначені вимоги закону було дотримано суддею при розгляді
скарги ОСОБА_1 та постановленні по ній судового
рішення.

Як убачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 21.04.2007 року подав до
Зарічного районного суду м. Суми скаргу на постанову прокурора Ковпаківського району м. Суми від 12.04.2007 року
про відмову в порушенні за його заявою
кримінальної справи щодо працівників ВКР Ковпаківського СМВ УМВС України в Сумській області.
При цьому ОСОБА_1 не долучив до скарги
копії оскаржуваної постанови прокурора.

Для перевірки скарги суддею було витребувано матеріали, на підставі яких
прокурором було відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо працівників
міліції.

З цих матеріалів, а саме наглядового
провадження прокуратури видно, що
ОСОБА_1 дійсно 17.10.2006 року подавав
прокурору заяву про незаконні дії щодо нього працівників міліції, за
результатами перевірки якої прокурором Ковпаківського району м. Суми було винесено
постанову від 16 листопада 2006 року про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо працівників ВКР Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України в Сумській
області, яка ОСОБА_1 оскаржена не була. Зазначена постанова від 16.11.2006 року разом з матеріалами, на
підставі яких вона була винесена, 04.12.2006 року направлялась до
Ковпаківського районного суду м. Суми, який в той час розглядав по суті
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених
ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України. Ніякої іншої
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи щодо працівників міліції за скаргою ОСОБА_1, у тому числі
від 12.04.2007 року, у зазначених
матеріалах немає.

За повідомленням прокурора
Ковпаківського району м. Суми від 14.05.2007 року, наданого на запит
судді, ОСОБА_1 іншої скарги на дії працівників міліції до прокуратури не
подавав, перевірка по такій скарзі у
2007 році прокуратурою не проводилася та рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи, датоване 12.04.2007 року,
ним не приймалося.

Таким чином, зазначеними документами спростовувалось твердження ОСОБА_1 про
існування постанови прокурора Ковпаківського району м.Суми від 12.04.2007 року
про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції, а тому
суддя обґрунтовано визнав відсутність предмету оскарження і своєю постановою відмовив у задоволенні
скарги ОСОБА_1.

Апеляційний суд, розглядаючи апеляцію ОСОБА_1 на постанову судді, дав
оцінку всім доводам апеляції і обґрунтовано визнав її такою, що не підлягає
задоволенню.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 236 КПК України у разі надходження
кримінальної справи по обвинуваченню особи на розгляд суду, всі скарги
підсудного на дії прокурора по цій справі, у тому числі й на його постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи за скаргами обвинуваченого,
перевіряються судом при розгляді кримінальної справи по суті.

З огляду на викладене, підстав для призначення справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, визначених ст.
384 КПК України, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1.

Судді:

Кармазін Ю.М.
Кліменко М.Р.
Таран Т.С.