Провадження №1-кс/592/3134/13
УХВАЛА

18.12.2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Катрич О.М., при секретарі - Гробовій М.А., за участю слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області Васьковського А.О., захисника ОСОБА_2- ОСОБА_3, розглянувши клопотання слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області Васьковського А.О., про накладення арешту на майну за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від « 01» жовтня 2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.212 ч.1, ст.172 ч.1 КК України,-

встановив:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором прокуратури Сумської області мотивує тим, що досудовим слідством встановлено, що 30.09.13 до прокуратури Сумської області надійшла заява від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо ухилення від сплати податків та грубого порушення законодавства про працю з боку ФОП ОСОБА_6. На підставі зазначеної заяви 01.10.13 розпочато кримінальне провадження №0000137, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ст.ст. 212 ч.1, 172 ч.1 КК України.

В заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що працювали у

ФОП ОСОБА_6 протягом 7 місяців без документального оформлення трудових взаємовідносин та з перевищенням добового часу роботи встановленого законодавством України, що суттєво порушувало їх конституційні права. Також вони зазначили, що ФОП ОСОБА_6 приховує прибутки від податкових органів. Крім того, заявники просять першочергові слідчі дії провести органами прокуратури в зв'язку з тим, що ОСОБА_6 має корупційні зв'язки у правоохоронних органах.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факти викладені у заяві від 26.09.13 та показали, що у ФОП ОСОБА_6 працевлаштовані 30 осіб також без документального оформлення трудових взаємовідносин.

Слідством встановлено, що ФОП ОСОБА_6 здійснює підприємницьку діяльність на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця від 15.03.10.

Вивченням звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку ОСОБА_6 за період 2010-2011 років встановлено, що в графі фактична чисельність працівників у звітному кварталі працевлаштовані особи не зазначені. Згідно довідки ДПІ від 27.09.13 № 9590 звіти щодо працевлаштованих осіб ФОП ОСОБА_6 не подавались.

Вивченням податкової декларації платника єдиного податку - ФОП ОСОБА_6 встановлено, що загальна сума доходу за 2012 рік складає 260320 грн., що зі слів заявників не відповідає дійсності.

По даному кримінальному провадженню 01.10.2013 року проведено обшук офісного приміщення ФОП ОСОБА_6 під час якого виявлено та вилучено первинні документи (договори, накладні), які відображають реальні обсяги доходів ФОП ОСОБА_6. Зокрема проведеним аналізом вилучених документів встановлено, що сума доходу за рік складає більше 800 тис. грн., що підтверджує показання заявників у частині ухилення ФОП ОСОБА_6 від сплати податків.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_6 придбає продукцію у ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який займає офісні приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

По даному кримінальному провадженню 13.12.2013 на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2013 під час обшуку офісних приміщень ФОП ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не був зазначений у цій судовій ухвалі, а саме пластикова картка НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_7 та окуляри у кількості 41 (сорок одна) шт.

Дане вилучене майно має статус тимчасового вилученого майна та належить належить ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_2. На підставі вищевикладеного слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити, зазначаючи, що вказані вище речі можуть бути визнанні в якості речових доказів та для проведення експертиз.

Захисник ОСОБА_3, посилаючись на ст. 170 КПК України вважає, що правові підстави для накладення арешту на майно свідка ОСОБА_2 відсутні, як і на майно ОСОБА_7, яка не є навіть свідком по даному провадженню. Крім цього, слідчий не звернувся до суду наступного дня після складання протоколу про обшук від 13.12.2013 року.

Заслухавши слідчого, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення;

3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову;

4) наслідки арешту майна для інших осіб;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 цієї статті визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього або частини тимчасово вилученого майна .

Проаналізувавши надані слідчим та захисником доводи з приводу даного клопотання , слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність правової підстави для арешту майна ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7 , так як ОСОБА_2 був допитаний в якості свідка, а ОСОБА_7 взагалі не допитана і на даний час, про відсутність доказів ,що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, крім цього дозвіл на вилучення пластикової картки НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_7 та окулярів у кількості 41 шт. слідчий за ухвалою слідчого судді не отримував, не доведено і те, що ці речі можуть слугувати речовими доказами по кримінальному провадженні №0000137 та те, що вилучені окуляри в кількості 41 шт. різної моделі необхідні будуть як зразки для проведення експертизи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області Васьковського А.О. - відмовити.

Тимчасово вилучені речі- пластикову картку НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_7 та окуляри у кількості 41 шт. негайно повернути ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя О.М. Катрич