Справа № 495/9593/14-к

ВИРОК
21.01.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, не працює, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,
проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, є учнем 10 класу вечірньої школи м. Білгород-Дністровський, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:
· 03.09.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України з випробуванням на 1 рік 6 місяців,
проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_5
законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6
адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4
28.03.2014 року приблизно о 01.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшли до транспортного засобу ВАЗ 2105 державний знак НОМЕР_1 , що знаходився напроти будинку АДРЕСА_1 , який належить потерпілому ОСОБА_8 , де заздалегідь розподіливши ролі, обвинувачений ОСОБА_4 залишився спостерігати, щоб ніхто не йшов, а обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом пошкодження замка водійських дверей, проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме: автомагнітолу «Pioner», б/п, вартістю 250.00 гривень; два акустичних динаміка «Celsior», б/п, вартістю 200.00 гривень, а всього викрали на загальну суму 450.00 гривень. З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли збиток потерпілому ОСОБА_8 на вищезазначену суму.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 провинну визнали у повному обсязі, щиро розкаялись у скоєному.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують особистості обвинувачених.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодились з тим, щоб судовий розгляд обмежився їхнім допитом, допитом законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 та дослідженням доказів, які характеризують їхні особистості Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 27.03.2014 року у вечірній час він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 на його мопеді приїхали до м. Білгород-Дністровський, щоб провести час з дівчатами. Коли вони збирались їхати додому, то помітили, що в мопеді в баку не має бензину. Вони вирішили пройтись по вулицям м. Білгород-Дністровського, щоб злити бензин з якогось автомобіля та залити його в бак мопеду. Приблизно о 24.00 год. вони сховали мопед біля ТЦ «Таврія» та пішли в сторону вулиці Перемоги. Проходячи по вулиці Перемоги вони побачили автомобіль марки ВАЗ. Він сказав обвинуваченому ОСОБА_4 , щоб той спостерігав, щоб їхні дії були непомічені. Далі він відкрив автомобіль за допомогою ключа від мопеду та сів за кермо, а обвинувачений ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння. Знаходячись в автомобілі він зняв автомагнітолу та одну акустичну колонку, обвинувачений ОСОБА_4 також зняв другу акустичну колонку. Після чого вони повернулись до того місця, де залишили мопед. Все викрадене майно він зберігав вдома та видав співробітникам міліції на їхню вимогу. На теперішній час потерпілий ОСОБА_8 претензій до нього не має, викрадене майно повернуто. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив наступне. 27.03.2014 року у вечірній час він разом з обвинуваченим ОСОБА_3 на мопеді, що належить останньому, приїхали до м. Білгород-Дністровський. Коли вони хотіли повертатись додому в смт. Сергіївка, то виявили відсутність бензину в мопеді. Проходячи по вулиці Перемоги м. Білгород-Дністровський вони побачили автомобіль марки ВАЗ, на що обвинувачений ОСОБА_3 сказав йому, щоб він спостерігав, щоб їхні дії були непомічені, а сам відкрив автомобіль ВАЗ за допомогою ключа від мопеду та сів за кермо. Потім і він сів в автомобіль на переднє пасажирське сидіння. Оглянувши автомобіль, обвинувачений ОСОБА_3 зняв автомагнітолу та одну акустичну колонку, він також зняв другу акустичну колонку. Після чого з викраденим вони повернулись до того місця, де залишили мопед. Все викрадене майно обвинувачений ОСОБА_3 зберігав у себе вдома та видав співробітникам міліції на їхню вимогу. На теперішній час потерпілий ОСОБА_8 претензій до нього не має, викрадене майно повернуто. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
У судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 є його сином. Охарактеризував свого сину з посередньої сторони. В 2011 році він був засуджений за вчинення крадіжки. Син вдома забезпечений всім необхідним. На теперішній час син з ним працюють за наймом Він не може пояснити, чому його син став шлях скоєння злочину. Просив суворо не карати обвинуваченого, дати ще одну можливість стати на шлях виправлення.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відгодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, він не працює, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання, потерпілий ОСОБА_8 до обвинуваченого претензій не має, обвинувачений добровільно відшкодував завданий збиток, а також враховується думка потерпілого щодо призначення йому покарання на розсуд суду (а.с. 110-112).
Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий ОСОБА_8 до обвинуваченого претензій не має та просив призначити йому покарання на розсуд суду, суд приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч.2 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, є неповнолітнім та проживає зі своїми батьками, є учнем вечірньої школи м. Білгород-Дністровський, відповідно до акту обстеження житлових умов від 10.06.2014 року житлові-побутові умови проживання сім`ї задовільні, сім`я є благополучною, вчинив кримінальне правопорушення до постановлення судом попереднього вироку, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий ОСОБА_8 претензій будь-якого характеру до нього не має, враховується думка потерпілого ОСОБА_8 про призначення покарання на розсуд суду (а.с. 95-104, 106-109).
Суд вважає за необхідне відповідно до ст. 70 ч.4 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, оскільки судом встановлено, що обвинувачений 03.09.2014 року був засуджений вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 104 КК України з випробуванням строком на один рік та шість місяців, а кримінальне правопорушення ним були здійснено до постановлення попереднього вироку.
Враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, є неповнолітнім та проживає зі своїми батьками, є учнем вечірньої школи м. Білгород-Дністровський, потерпілий ОСОБА_8 претензій до обвинуваченого не має та просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 104, 76 КК України.
Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
· періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Стягнути в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави за провадження дактилоскопічної та трасологічних експертиз 1474,2 грн (а.с. 14, 37, 58).
Речові докази: автомагнітола «Pioner», дві акустичні колонки «Celsior», передані під схорону розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому йому ОСОБА_9 (а.с. 73, 74).
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 2 (два) роки та 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 2 (два) роки та 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 в строк покарання судом зараховується повністю покарання відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2014 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по новому вироку більш суворим покаранням за попереднім вироком та остаточно призначити до відбування покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76, 104 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.
Стягнути в рівних частках з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави за провадження дактилоскопічної та трасологічних експертиз 1474,2 грн. (а.с. 14, 37, 58).
Речові докази: автомагнітола «Pioner», дві акустичні колонки «Celsior», передані під схорону розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому йому ОСОБА_9 (а.с. 73, 74).
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ