Справа
№ 11-747/2007
1 інстанції: Стеблина А.В.
Категорія - ч. 3 ст. 364 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Навозенко
Л.С.,

суддів Баглая
І.П., Демченко О.В.,

з участю
прокурора Щербака О.В.,

адвокатів ОСОБА_6,ОСОБА_7.,ОСОБА_8,

захисників ОСОБА_9, ОСОБА_10.,

обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
старшого помічника прокурора Чернігівської області на постанову Деснянського
районного суду м. Чернігова від 17 липня 2007 року.

Цією постановою
справа по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Чернігова, громадянина України, з
повною вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,
першого заступника начальника відділу-начальника кримінальної міліції
Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області, мешканця
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєні
злочину, передбаченого ст. ст. 28 ч. 2, 364 ч. 3, 368 ч. 2 КК України;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця с.
Копачі Чорнобильського району Київської області, громадянина України, з
середньою спеціальною освітою, одруженого, має двох неповнолітніх дітей,
начальника відділу карного розшуку Чернігівського районного відділу УМВС
України в Чернігівській області, мешканця АДРЕСА_2, раніше не судимого,

2

у скоєні злочину, передбаченого ст. ст. 28 ч.2, 364 ч.3,
368 ч.2 КК України;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, уродженця м. Києва, громадянина України, з повною
вищою освітою, одруженого, оперуповноваженого відділу карного розшуку
Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області, мешканця
АДРЕСА_3, раніше не судимого;

у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 368 КК України,
повернута прокурору Чернігівської області для організації проведення
додаткового розслідування.

Органами досудового
слідства ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3. обвинувачуються в скоєнні злочинів при наступних обставинах.

Працюючи в
Чернігівському районному відділу УМВС України в Чернігівській області на
посадах: ОСОБА_1 -
першого заступника начальника відділу-начальника кримінальної міліції, ОСОБА_2
-начальника відділу карного розшуку, ОСОБА_3. - оперуповноваженого відділу
карного розшуку, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам
служби, за попередньою змовою між собою, зловживаючи владою і службовим становищем,
отримали хабара.

Так, 22 грудня
2005 року мешканка Чернігівського району смт. Гончарівське ОСОБА_4. звернулась
до Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області із
заявою про скоєння відносно неї розбійного нападу невстановленою особою
чоловічої статі у військовій формі. Вказану заяву від ОСОБА_4. прийняв старший
лейтенант міліції ОСОБА_3., з якою в присутності заявниці ознайомився майор
міліції ОСОБА_2. ОСОБА_3. та ОСОБА_2 завірили ОСОБА_4., що її заяву вони
зареєструють у відповідності до чинного законодавства та найближчим часом
приїдуть в смт. Гончарівське для проведення перевірки фактів.

Про надходження
такої заяви до Чернігівського районного відділу УМВС ОСОБА_3. та ОСОБА_2
доповіли своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_1. Не дивлячись, що в своїй
заяві ОСОБА_4. вказала на військовослужбовцяОСОБА_5. як на особу, що може бути
причетна до скоєння вказаного злочину, вищевказані працівники міліції за
попередньою змовою між собою, умисно зловживаючи владою всупереч інтересам служби
та в порушення ст. 10 п. 3 Закону України „Про міліцію", ст. 97, 98 КПК
України та п.п. 1.2, 2.1, 3.1, 3.3, 3.7, 4.1 Інструкції „Про порядок приймання,
реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і
повідомлень про злочин, що вчинені або готуються", яка затверджена наказом
Міністерства

3

внутрішніх справ України від 14.04.2004 року № 400, які
зобов'язують працівників міліції приймати і реєструвати заяви й повідомлення
про злочини в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню, своєчасно
приймати по ним рішення, вирішили заяву не реєструвати, а під виглядом
проведення перевірки отримати відОСОБА_5. хабара за укриття злочину.

Для реалізації
свої мети, 23 грудня 2005 року ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_1 на службовому
автомобілі „Нива" д.н.зНОМЕР_1, яким управляв останній, приблизно о 17.00
годині, прибули до смт. Гончарівське де, не маючи на те підстав, тому як заява
ОСОБА_4. навмисно з їх вини не була зареєстрована, зловживаючи владою, почали
проводити незаконну перевірку, що в кінцевому результаті призвело до заподіяння
істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересамОСОБА_5. і ОСОБА_4., а
також державним інтересам у вигляді підриву авторитету та престижу державної
установи - МВС України в особі Чернігівського районного відділу УМВС України в
Чернігівській області.

Під час
незаконної перевірки по факту злочину, скоєного відносно ОСОБА_4., ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
відбирали пояснення у мешканців смт. Гончарівське, проводили оперативні заходи,
а також за місцем роботи заявниці в кафе „Офіцерське" провели незаконне
впізнанняОСОБА_5., під час
якого ОСОБА_4. в останньому впізнала особу, яка на неї скоїла напад. ОСОБА_5. свою провину не
визнав та повністю заперечив свою причетність до вказаного злочину.

Після цього ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. з метою доведення свого незаконного наміру на отримання хабара
відОСОБА_5. за
припинення перевірки по заяві ОСОБА_4. та укриття злочину, під психологічним
впливом, шляхом погроз порушення кримінальної справи, поміщенняОСОБА_5. в ІТТ
та звільнення з лав Збройних Сил України, поставили умову останньому за
короткий час зібрати гроші в сумі 1 000 доларів США в якості хабара та 600 грн. для відшкодування матеріальних
збитків ОСОБА_4., хоча працівники правоохоронних органів знали, що винаОСОБА_5. в грабежі ОСОБА_4.
може бути доведена тільки під час проведення досудового слідства в порушеній
справі та встановлена судом. Тим самим, вчиняючи вищезазначені дії
стосовноОСОБА_5., ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. порушили охоронювані законом
праваОСОБА_5. на законне правосуддя і без вироку суду визнали його винним в
скоєнні злочину.

ОСОБА_5., будучи
поставлений неправомірними діями службових осіб в такі умови, вимушений був
погодитись на передачу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. хабара з метою запобігання
шкідливих наслідків щодо своїх прав і законних інтересів.

4

23.12.2005 року,
приблизно, о 19.30 годині, в смт. Гончарівське в кафе „Офіцерське"
ОСОБА_5. передав ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. хабара в розмірі 415 доларів США,
що по курсу Національного банку України складає 2 095 грн. 75 коп. та 2 875
грн., а всього сума хабара склала 4 970 грн. 75 коп. Також ОСОБА_5. під впливом
працівників міліції передав 600 грн. ОСОБА_4. в якості відшкодування
матеріальної шкоди, в результаті чогоОСОБА_5 були спричинені
матеріальні збитки на вказану суму.

Після отримання
хабара, ОСОБА_3., з відома ОСОБА_1. та ОСОБА_2., зловживаючи владою знищив
заяву ОСОБА_4. та зібрані ними матеріали по цій заяві, чим порушили ст. 4 КПК
України, яка зобов'язує орган дізнання, який представляли ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3., в межах
своєї компетенції порушити кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак
злочину, вжити всіх передбачених законом заходів до встановлення події злочину,
осіб, винних у вчиненні злочину і до їх покарання. Тим самим останні порушили
охоронювані законом права ОСОБА_4. на справедливе правосуддя, в зв'язку з чим
остання вимушена була повторно звертатись до Чернігівського районного відділу
міліції із заявою по проведенню перевірки за фактом скоєння відносно неї
злочину. Крім того, вищевказаними діями ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
заподіяно істотної шкоди державним інтересам у виді підриву авторитету та
престижу державної установи - МВС України в особі Чернігівського районного
відділу УМВС України в Чернігівській області, так як даний факт був
оприлюднений в засобах масової інформації, де співробітники Чернігівського РВ
УМВС в Чернігівській області висвітлені як некомпетентні та корумповані
працівники.

Дії ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. органами досудового слідства кваліфіковані по ч.2 ст.28,
ч.3 ст.364, ч.2 ст. 368 КК України.

Повертаючи
справу для організації проведення додаткового розслідування, суд першої
інстанції вказав, що досліджені у судовому засіданні докази, на яких
ґрунтується обвинувачення, не узгоджуються між собою та є суперечливими. Також
органами досудового слідства, на думку місцевого суду, не з'ясовані причини
суттєвих протиріч у доказах по справі, не усунуті саме ті протиріччя, що є
винятковою компетенцією лише органів досудового слідства. Це викликає
необхідність у проведенні слідчих дій, спрямованих на збирання нових доказів, з
обов'язковим винесенням відповідних постанов, а це неможливо виконати суду з
дотриманням специфіки процесуальної форми судового розгляду, тому досудове слідство
є неповним і однобічним.

В апеляції
старший помічник прокурора Чернігівської області Рахманкулова І.П. просить
постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд

5

в той
же суд, але в іншому складі суду. Вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою.
Вказує, що органами досудового слідства виконані всі необхідні слідчі дії та
зібрано достатньо доказів, які підтверджують вчинення злочину обвинуваченими.
Крім того, викладені у постанові суду підстави направлення справи на додаткове
розслідування вже були предметом розгляду апеляційного суду Чернігівської
області за апеляцією прокурора на постанову Деснянського районного М.Чернігова
від 20.12.2006 року про направлення даної справи на додаткове розслідування.
Апеляційний суд погодився з доводами прокурора та скасував постанову суду як
незаконну.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити
з вказаних в ній підстав, прохання адвокатів ОСОБА_6,ОСОБА_7.,ОСОБА_8,
захисників ОСОБА_9, ОСОБА_10.,
обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3. залишити постанову місцевого суду без змін, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її обґрунтованою.

Повертаючи
справу прокурору для організації додаткового розслідування, місцевий суд не
конкретизував які саме слідчі дії і для збору яких нових доказів повинні
виконати органи досудового слідства. Також не вказав місцевий суд чому не можна
організувати виконання цих слідчих дій шляхом направлення судового доручення
слідчому.

Що стосується
суперечливості доказів по справі, яка на думку місцевого суду є у справі, то це
також не підстава для повернення справи для додаткового розслідування. Згідно
до закону, суд зобов'язаний дослідити всі докази, що є у справі, дати їм
відповідну оцінку та прийняти рішення яке випливає з цієї оцінки.

За таких
обставин постанову місцевого суду про направлення даної кримінальної справи для
додаткового розслідування не можна вважати законною та обґрунтованою і вона
підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 379 КПК України судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Чернігівської області задовольнити частково.

Постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2007 року щодо ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той
же суд в іншому складі.

6

Запобіжним
заходом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3залишити підписку про невиїзд.