Справа № 151/244/15-к
Провадження №11-кп/772/654/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000004 від 12.01.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вербка

Чечельницького району Вінницької області, українки, громадянки

України, заміжньої, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей,

з середньою освітою, без постійного місця проживання , на даний час

проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України ,

за участю сторін кримінального правопорушення :

прокурора : ОСОБА_7

обвинуваченої : ОСОБА_6

захисника : ОСОБА_8

потерпілої: ОСОБА_9

В с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року , просила вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за недоведеністю її вини.

Не погодившись з апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_11 подав заперечення, просив апеляційну скаргу ОСОБА_6 від 10.06.2015 року на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року залишити без змін.

Вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року визнано винною ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено їй покарання у виді 60 ( шістдесят) годин громадських робіт .

Як убачається з вироку суду першої інстанції від 19 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за вчинення наступного.

Обвинувачена ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 проживають в АДРЕСА_1 у багатоквартирному житловому будинку. Між ними виникали суперечки із- за пропажі курей у ОСОБА_6 , яка звинувачувала ОСОБА_9 у їх крадіжці.

09.01.2015 року біля 17-00 год. у АДРЕСА_1 біля жомової ями, яка належить потерпілій ОСОБА_9 виникла словесна суперечка із-за пропавшого у ОСОБА_6 півня. Під час цієї суперечки з мотиву неприязних відносин ОСОБА_6 умисно нанесла дерев`яною палицею, якою була підперта ляда жомової ями, удари в область лівого плеча, лівої руки та попереку ОСОБА_9 , спричинивши останній легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді синців на тулубі та кінцівках .

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 мотивовані тим, що вирок суду першої інстанції ґрунтується в порушення п.3 ст.373 КПК України виключно на здогадках і припущеннях, без будь - яких прямих доказів оскільки вважає покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що вони бачили синці неправдими, так як через зимовий одяг на думку обвинуваченої , синці не проявляються, запереченням в нанесенні тілесних ушкоджень є заява потерпілої від 09.01.2015 року, протокол про адмінправопорушення за ст.173 КУпАП, заява від 12.01.2015 року , огляд експерта 13.01.2015 року , дерев`яну палицю недопустимим доказом . Поскільки ОСОБА_6 має на утриманні дитину інваліда, яка потребує постійного огляду, вважає неможливим виконання вироку у виді громадських робіт.

Заслухавши доповідача, думку прокурора доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважає вимоги апеляційної скарги безпідставними, захисника ОСОБА_8 , обвинувачену ОСОБА_6 , які просили задоволити апеляційну скаргу, закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини, звертаючи увагу на неможливість ОСОБА_6 виконання покарання у виді громадських робіт, оскільки у неї дитина інвалід, потерпілу ОСОБА_9 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги , обговоривши доводи апеляційної скарги , перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження судом постановлено рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст..94 КПК України.

Доводи ОСОБА_6 , що вирок суду ґрунтується на здогадках і припущеннях є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, потерпіла ОСОБА_9 послідовно, чітко давала показання, що 09.01.2015 року їй ОСОБА_6 , з якою у неї склалися неприязні стосунки, були нанесені палицею удари по плечах, руках, попереку.

В зв`язку з цим нею викликались працівники міліції, писати заяву про нанесення побоїв вона зразу посоромилась , бо не хотіла розголосу цього інциденту.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 пояснювали , що вони виїздили на виклик ОСОБА_9 09.01.2015 року та чули від неї скарги про нанесення ОСОБА_6 палицею тілесних ушкоджень, та бачили синці у потерпілої на руці.

Ними був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст..173 КУпАП.

Вищевказане доводить те, що дійсно ОСОБА_9 були нанесені тілесні ушкодження, що також знайшло підтвердження у висновку судової медичної експертизи № 11 від 13.01.2015 року , з якої вбачається, що у ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі та на кінцівках, вищевказані ушкодження могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів або при падінні та такі, що могли мати місце в строк , вказаний у постанові та особою, що проходить експертизу за ступенем важкості тілесні ушкодження у вигляді синців відносяться до легких тілесних ушкоджень , що не потягли за собою короткочасний розлад здоров"я та у показах експерта ОСОБА_16 , який пояснив, що після ударів синці на тілі проявляються відразу через 3-5 хв. до 12 год..

За таких обставин, твердження у апеляційній скарзі щодо того, що заперечення обвинуваченої у нанесенні тілесних ушкоджень підтверджується первинною заявою потерпілої від 09.01.2015 року , заявою про кримінальне правопорушення від 12.01.2015 року , оглядом експерта від 13.01.2015 року не спростовують висновки суду , які базуються на сукупності доказів, оцінених з точки зору належності, достовірності.

Покази свідка ОСОБА_12 , яка пояснювала , що бачила на руці у потерпілої синці, узгоджуються з показами потерпілої , висновком експертизи № 11 від 13.01.2015 року , показами експерта. Твердження у апеляційній скарзі, що через зимовий одяг синці не проявляються та заперечення показів свідка ОСОБА_12 , суд апеляційної інстанції розцінює як спробу уникнути кримінальної відповідальності .

Посилання у апеляційній скарзі на те, що судом як доказ вини обвинуваченої прийнято оглянуту дерев`яну палицю, яку на її думку незаконно визнано речовим доказом, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки як убачається з вироку суду першої інстанції дерев`яна палиця , як доказ судом при прийнятті рішення не оцінювалась.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняв законне обґрунтоване рішення щодо наявності в діях ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Доводи апеляційної скарги , що вирок в порушення ч.3 ст. 373 КПК України ґрунтується на припущеннях є безпідставними.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд в дотримання вимог ст..65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення кримінальногго покарання» визначив покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення , яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості , особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом дитинства , її матеріальний стан, яке є достатнім .

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни покарання .

Підстав, передбачених ст.. 409 КПК України для скасування або зміни судового рішення відносно ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 413, 420 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

П о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 19.05.2015 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня проголошення протягом трьох місяців.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4