Справа № 165/2853/14-к Провадження №11-кп/773/80/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000040 за апеляціними скаргами обвинуваченого та його захисника на вирок Нововолинського міського суду від 11 грудня 2014 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, згідно ст. 89 КК України не судимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 призначено за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 10 жовтня 2014 року.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 :

- в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 9000 грн., а на користь потерпілої ОСОБА_10 1080 грн.;

- на користь держави судові витрати в розмірі 391 грн. 02 коп., які пов`язані із проведенням судової експертизи.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в м. Нововолинську:

- 18.01.2014 року близько 13 год. у салоні маршрутного таксі № 2, таємно викрав із сумки потерпілої ОСОБА_11 належні їй мобільний телефон «Самсунг Galaxy 8160» з чохлом, та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», на рахунку якої були гроші у сумі 20 гривень, а всього майна на загальну суму 935 грн.;

- 30.03.2014 року близько 12 год. 20 хв. на центральному ринку, що по вул. Ковпака, 1а, повторно, таємно викрав із сумки ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Самсунг Galaxy 8160» із картою пам`яті 2 Gb, та сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» на рахунку якої були гроші у сумі 20 грн., а всього майна на загальну суму 1360 грн.;

- 03.05.2014 року близько 12 год. на центральному ринку, що по вулиці Ковпака, 1а, повторно, таємно викрав із сумки ОСОБА_13 гаманець, який не становить матеріальної цінності для потерпілої, із грішми в сумі 980 грн.;

- 22.08.2014 року близько 20 год. 30 хв. поблизу магазину "Квадрат", що по вулиці Луцькій, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_14 , який в цей час перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, заволодів належними останньому двома кредитними картками, а саме "Приватбанку" та "Ощадбанку" із рахунків яких, через банкомати повторно таємно викрав гроші відповідно 900 грн. та 850 грн.;

- 30.09.2014 року близько 14 год. 30 хв. шляхом віджиму металопластикового вікна, проник у приміщення кіоску № 5 ПрАТ «Нововолинського хлібозаводу», який знаходиться поблизу будинку № 6, 5-го мікрорайону, звідки, будучи виявленим громадянкою ОСОБА_15 , яка намагалась його затримати, повторно відкрито викрав із касового апарату гроші в сумі 667 грн. 55 коп.;

якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У поданих апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, не оспорюючи доведеності вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , в той же час вважають призначене йому покарання надто суворим. В обгрунтування зазначають, що суд при призначенні покарання не врахував всіх обставин, що його пом`якшують, і безпідставно послався на погашену судимість та невідшкодування потерпілим заподіяних збитків.

З огляду на це просять вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити, застосувавши до нього ст. ст. 75, 76 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які їх підтримали і в судових дебатах, а обвинувачений ОСОБА_8 і в останньому слові, просили їх задовольнити, прокурора, який заперечив останні та просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження апеляційний суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції матеріали даного кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуті в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Встановлені судом фактичні обставини вчинених злочинів та кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 186 КК України учасниками судового провадження не оспорюються.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано тяжкість вчинених ним злочинів, з яких один невеликої тяжкості, три середньої тяжкості, а один тяжкий, дані про особу винного, який з раннього віку виховувався без батьків, по місцю проживання характеризується позитивно, думки потерпілих, які просили суворо його не карати.

В якості ж обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд підставно визнав його каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочинів.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у кримінальному провадженні не встановлено.
Посилання апелянтів на неврахування судом при призначенні покарання ОСОБА_16 народженння у нього 11.12.2014 року сина та його добровільне зобов`язання відшкодувати заподіяну шкоду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перша нічим не підтверджена, а друга не є такою, що пом`якшує покарання.

Доводи обвинуваченого та захисника про безпідставне посилання суду першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання, на те, що він раніше вже притягався до кримінальної відповідальності за відкрите викрадення чужого майна та невідшкодування ним потерпілим заподіяних збитків, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції підставно послався на них, у першому випадку, як на обставину, що характеризує особу винного, а у другому як на відношення останнього до вчиненого.
З огляду на вищенаведене та, приймаючи до уваги всі обставини вчинення інкримінованих злочинів, їх кількість та тяжкість, особу винного, думку потерпілих щодо покарання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому підставно призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей КК України, однак блище до мінімальних, а остаточне на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.
Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни вироку з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, а тому, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду від 11 грудня 2014 року, щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:

Судді: