УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №292/10/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.296, ч.1 ст.296 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №292/10/14-к за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та діючого в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року та ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 червня 2014 року щодо
обвинуваченого за ч.4 ст.296, ч.1 ст.296 КК України,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_7 ,
Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині засудження його за ч.4 ст.296 КК України по епізоду вчинення хуліганських дій в приміщенні ДП Червоноармійський лісгосп АПК та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним лише за ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Наголошує, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінальної справи, судом допущена неповнота судового слідства та грубі порушення вимог КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказав, що його дії по епізоду вчинення хуліганських дій в приміщенні Червоноармійського лісгоспу АПК не були безпричинними, оскільки були спровоковані невиплатою йому оплати за виконані роботи. З цього приводу, його доводи судом першої інстанції не перевірено, з цією метою ні досудовим, ні судовим слідством не було призначено судово-економічну експертизу, не витребувано довідку або акта звірки між ним та лісгоспом про наявність заборгованості в розрахунках. Судом незаконно було відмовлено в задоволенні клопотання захисту про доручення до матеріалів провадження документів на підтвердження заборгованості по вказаній заробітній платі. Показання директора лісгоспу ОСОБА_11 є припущеннями та не підтверджені документально. Висновок суду про наявність в нього заздалегідь заготовленого предмета металевої біти, якою були спричинені тілесні ушкодження потерпілим, також є лише припущеннями, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Показання потерпілого ОСОБА_21 також ґрунтуються на припущеннях та спростовуються висновками судово-медичних експертиз №3552, №3553 від 14.01.2014 року. Не підтвердженим доказами є висновок суду про тимчасове припинення внаслідок його дій нормальної діяльності Червоноармійського лісгоспу. Також, вважає, що суд при обранні йому покарання не врахував належно того, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вагітність його дружини, що народила дитину вже після ухвалення вироку. Звертає увагу і на те, що потерпілі не заявляли цивільний позов і не наполягали на суворому покаранні.
В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, прокурор вказав, що вирок від 17.09.2014 року та ухвала від 06.06.2014 року суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим просить залишити їх без змін.
Згідно вироку Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року, обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296 та ч.4 ст.296 КК України і призначено йому покарання:
· за ч.1 ст.296 КК України - 1 рік 6 місяців обмеження волі;
· за ч.4 ст.296 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислено з 17.05.2014 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 09 грудня 2013 року близько 10-ї години. ОСОБА_6 , у адміністративному приміщенні ДП Червоноармійський лісгосп АПК за адресою: вул. Пушкіна, 5 смт. Червоноармійськ Житомирської області, використовуючи незначний привід, переслідуючи мету на вчинення хуліганських дій, спрямованих на грубе порушення громадського порядку, виражаючи особливу зухвалість до працівників цієї організації та не реагуючи на їх зауваження, умисно, безпричинно, за допомогою заздалегідь заготовленого предмету - металевої біти, спочатку наніс удар головою в область обличчя потерпілому ОСОБА_21 , після чого металевою битою наніс удари по голові і по лівому передпліччі ОСОБА_21 , та цим же предметом наніс удари в область лівого ліктьового суглобу та передпліччя потерпілому ОСОБА_12 , який в цей час намагався зупинити протиправні дії ОСОБА_22 .
В результаті хуліганських дій ОСОБА_6 потерпілим спричинено: ОСОБА_21 тілесні ушкодження у вигляді садна на волосистій частині голови та синця на лівому передпліччі, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я та ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на лівій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я.
Внаслідок грубого порушення обвинуваченим ОСОБА_6 громадського порядку та загальноприйнятих норм і правил поведінки, явної неповаги до суспільства, яка супроводжується особливою зухвалістю, тимчасово припинено нормальну діяльність Червоноармійського лісгоспу АПК.
Крім того, в цей же день, тобто 09 грудня 2013 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 , в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи незначний привід, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки висловлювався брутальною лайкою намагався вдарити скляною пляшкою, яку взяв з барної стійки бармена, ОСОБА_23 , однак йому це завадив зробити власник кафе ОСОБА_24 на зауваження якого щодо припинення протиправної поведінки обвинувачення не реагував. Продовжуючи свої хуліганські дії, які полягають у грубому порушенні громадського порядку, ОСОБА_22 підійшов до відвідувача кафе ОСОБА_23 та висловлюючись брутальною лайкою став образливо чіплятися до останнього. В той час коли ОСОБА_23 намагалася припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , обвинувачений, з мотивів яв неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, головою наніс один ударі обличчя ОСОБА_23 , чим спричинив потерпілій тілесне ушкождення у вигляді синця, який за висновком судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.296 ч.4 та ст.296 ч.1 КК України.
Після завершення досудового розслідування кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.296 КК України було направлено з обвинувальним актом до Червоноармійського районного суду. За результатами підготовчого судового засідання (яке відбулося за участю обвинуваченого та його захисника) ухвалою суду від 11.03.2014 року згідно вимог ч.3 ст.315 КПК України запобіжний захід у вигляді застави обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено.
В подальшому в ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про час судового засідання за викликом без поважних причин до суду 09.04.2014 року не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, переховувався від суду, у зв`язку з чим відповідною ухвалою суду від 29.04.2014 року був оголошений в розшук, під час якого був затриманий 17.05.2014 року в м.Житомирі.
Згідно ч.2 ст.182 КПК України дозволяється внесення застави як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем, який зобов`язаний забезпечити належну поведінку підозрюваного чи обвинуваченого та його явку за викликом. Заставодавцем ОСОБА_10 вказані зобов`язання не виконано.
Частиною 8 статті 182 КПК України передбачено, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.
За таких обставин, доводи захисника про закінчення на момент постановлення судом ухвали від 06.06.2014 року про заміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу строку дії умов та обов`язків застави є необґрунтованими, оскільки такий строк у встановленому законом порядку було продовжено судом першої інстанції, а порушення обвинуваченим покладених на нього обов`язків, мало місце вже після такого продовження.
На переконання апеляційного суду висновки суду першої інстанції по епізоду вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджені належними доказами, які суд першої інстанції оцінивши, обґрунтовано поклав в основу вироку, як доказ вини ОСОБА_6 .
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, досудове та судове слідство у ній проведено з додержанням вимог кримінально-процесуального закону, порушень закону, що тягли б скасування чи зміну ухваленого вироку, не встановлено, а висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені перевіреними у ній та викладеними у вироку доказами.
У вироку суд першої інстанції, належним чином проаналізувавши, обґрунтовано визнав показання обвинуваченого ОСОБА_6 дані ним в ході судового слідства, як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Так, твердження в апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_6 , що його дії по епізоду вчинення хуліганських дій в приміщенні Червоноармійського лісгоспу АПК не були безпричинними, оскільки були спровоковані невиплатою йому плати за виконані роботи, а наявність в нього заздалегідь заготовленого предмета металевої біти, якою були спричинені тілесні ушкодження потерпілим, є лише припущеннями, повністю спростовуються наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_21 , який пояснив суду, що 09.12.2013 року близько 10-ї години, знаходячись на своєму робочому місці у Червоноармійському лісгоспі АПК, він почув на коридорі гучні чоловічі голоси. Вийшовши з кабінету побачив двох незнайомих йому чоловіків. Одним з них, як з`ясувалося згодом був ОСОБА_6 , який викрикував що директор лісгоспу винен йому гроші. На що він повідомив ОСОБА_6 , що директор на даний час відсутній, а йому, як головному інженеру лісгоспу про зобов`язання директора перед ОСОБА_6 нічого невідомо, тому з цим питанням він має звернутися безпосередньо до директора. Тоді ОСОБА_6 , нічого не пояснюючи, своєю головою наніс йому удар в область обличчя та металевим предметом срібного кольору схожим на біту, завдовжки близько 40 -50 см. , яку витяг з під власного одягу, наніс йому удари по голові та тулубу. Коли лісничий ОСОБА_12 намагався припинити ці дії ОСОБА_6 , останній цим же металевим предметом наніс ОСОБА_25 декілька ударів по руці. Після чого лісничий Пех вивів ОСОБА_22 із адмінприміщення. Від нанесених ОСОБА_6 ударів йому було пошкоджено зуб, з`явилося садно на голові та синець на лівому передпліччі. Незадовго після цієї події він бачив ОСОБА_26 , у якого на руку було накладено гіпс.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 , показав суду, що 09.12.2013 року близько 10-ї години він у справах знаходився в кабінеті лісового господарства Червоноармійського АПК. Почувши крики на коридорі, він вийшов туди та побачив бійку між ОСОБА_6 та ОСОБА_21 , яку намагався припинити і в цей час ОСОБА_6 наніс йому два удари в район ліктя лівої руки. Він не бачив яким предметом чи можливо кулаком наносив йому ці удари ОСОБА_6 , але від ОСОБА_21 дізнався, що тілесні ушкодження їм обом ОСОБА_6 наніс битою.
Суд першої інстанції проаналізувавши показання потерпілих з іншими доказами по кримінальному провадженню, правильно прийшов до висновку, що їх показання є логічними, послідовними та підтверджуються іншими безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, за висновком судово-медичної експертизи №3552 від 14.01.2014 року, в потерпілого ОСОБА_21 було виявлено - тілесні ушкодження у вигляді: садна на волосистій частині голови, синця на лівому передпліччі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстежуваним та відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я. У дослідницькій частині вище згаданого судово-медичного висновку зазначається, що синець по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині є невизначеної форми, його розмір - 9,5 на 4 см., в центрі якого є просвітлення, у формі видовженого овалу, розміром - 3,5 на 12,5 см. червоно-фіолетового кольору. Зазначене є підтвердженням достовірності показань потерпілого ОСОБА_21 щодо предмету (біти), яким ОСОБА_6 наносив йому удари в цю ділянку тіла.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3553 від 14.01.2014 року, при обстеженні потерпілого ОСОБА_12 , у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді: 2-х синців на лівій руці, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстежуваним та відносяться до категорії легких, без короткочасного розладу здоров`я.
Свідок ОСОБА_15 , пояснив суду, що 09.12.2013 року він у виробничих справах перебував у кабінеті лісового господарства лісгоспу Червоноармійського АПК. В цей час почув на коридорі крики і вийшов на коридор, де побачив свого односельця ОСОБА_6 , який висловлювався брутальною лайкою на адресу ОСОБА_21 , вимагаючи від останнього грошові кошти. ОСОБА_6 тримав в руці якийсь предмет та жестикулював ним перед ОСОБА_21 . Проте, описати цей предмет, він не може. Що б припинити суперечку він вивів ОСОБА_6 на вулицю.
Із показань свідка ОСОБА_27 - інженера лісового господарства ДП Червоноармійський лісгосп АПК вбачається, що 09.12.2013 року близько 10-ї години у коридорі приміщення лісгоспу він зустрів ОСОБА_6 з хлопцем на ім`я ОСОБА_28 . ОСОБА_6 поцікавився у нього чи є на місці директор та дізнавшись що той відсутній, почав шукати працівника, що його заміщає. В цей час з кабінету лісового господарства вийшов ОСОБА_21 який повідомив, що він виконує обов`язки директора і ОСОБА_6 став вимагати у Гундича розрахуватися з ним. На що ОСОБА_21 йому відповів, що про ці розрахунки йому особисто нічого не відомо та запропонував ОСОБА_6 вирішувати це питання безпосередньо з директором. У відповідь ОСОБА_6 спочатку своєю головою наніс ОСОБА_21 удар в обличчя, а потім наніс удари предметом, який мав блискучу поверхню. Що то був за предмет, він точно описати не може. Коли інцидент між ОСОБА_22 та ОСОБА_29 лише розпочався, він бачив як до них підходив ОСОБА_12 . Про те що відбувалося далі йому невідомо, так як він повернувся до свого кабінету та викликав працівників міліції. Вся ця подія тривала близько 10 хвилин. Після того як все скінчилося, ОСОБА_21 і ОСОБА_12 зайшли до кабінету та він бачив що ОСОБА_21 тримався за голову, а ОСОБА_12 за руку. Потерпілі розповіли, що ОСОБА_6 наносив їм удари битою.
Згідно показань свідка ОСОБА_13 , 09.12.2013 року на автостанції Червоноармійська він зустрів свого знайомого ОСОБА_30 , який був на автомобілі. Разом з ОСОБА_31 у салоні його автомобіля був ОСОБА_22 . З наміром доїхати до свого помешкання він також сів до автомобіля, де від ОСОБА_22 дізнався, що вони мають заїхати до Червоноармійського лісгоспу, щоб забрати гроші за виконану ним роботу. Він з| ОСОБА_22 разом зайшли до приміщення лісгоспу, де зустріли ОСОБА_32 , який на запитання ОСОБА_22 повідомив, що директор лісгоспу, відсутній. Саме в цей час до них підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_33 , який сказав, що він виконує обов`язки директора. Тоді ОСОБА_22 звернувся до нього з тим, що б той повернув йому гроші та між ними розпочалася суперечка. В дану суперечку він особисто не втручався та відійшов у сторону. Хто, кому і чим наносив удари .він не бачив.
Апеляційний суд, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 викладені в апеляційній скарзі з посиланням на показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_34 про відсутність в нього металевої біти, оцінює в сукупності з вище наведеними доказами, які ці доводи обвинуваченого повністю спростовують.
Свідок ОСОБА_11 - директор Червоноармійського лісгоспу АПК, повідомив суду, що за час його перебування на посаді директора, ОСОБА_6 не перебував у трудових відносинах з ДП Червоноармійський лісгосп АПК та будь-яких зобов`язань матеріального характеру ні лісгосп, ні він особисто перед ОСОБА_6 та перед особою на прізвище ОСОБА_35 раніше не мали та не мають.
Згідно довідки з ДП «Червоноармійський лісгосп АПК» ОСОБА_6 з даним підприємством в будь-яких трудових відносинах не перебував.
Протоколом огляду місця події від 06.02.2014 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_21 , вбачається, що місцем вчинення 09.12.2013 року ОСОБА_6 злочину було приміщення коридору ДП Червоноармійський лісгосп АПК.
Як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , 09.12.2013 року близько 10 години з вікна свого робочого кабінету, що у лісгоспі Червоноармійського АПК вона побачила як біля входу до приміщення лісгоспу зупинився легковий автомобіль білого| кольору. Водій цього автомобіля залишався у салоні, а двоє інших чоловіків зайшли до приміщення лісгоспу. За декілька хвилин потому вона почула як у коридорі незнайомець у грубій формі вимагав щось від ОСОБА_29 .. Ще через декілька хвилин потому почула у коридорі різні шуми та звук, який нагадував звук розбитого скла. Дана подія тривала в межах 10-и хвилин та в цей час у лісгоспі ніхто не працював, бо працівники були налякані тим що відбувалося. Робота відновилася лише тоді, коли все стихло.
Аналогічні показання в суді першої інстанції дали свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_36 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 09.12.2013 року вранці, у той час коли він знаходився в кабінеті головного лісничого лісгоспу, то на коридорі почув крики. Вийшовши на коридор, він побачив як лісничий Пех виводив з приміщення лісгоспу ОСОБА_6 . Після цієї події він дізнався від працівників лісгоспу, що ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_21 та ОСОБА_12 . Він також бачив синець у ОСОБА_21 на голові, а у ОСОБА_26 рука була у гіпсу.
Свідок ОСОБА_20 дав показання про те, що 09.12.2013 року, ранкової пори він знаходився у приміщенні приймальні Червоноармійського лісгоспу АПК, коли до приміщення лісгоспу зайшли ОСОБА_6 та ОСОБА_37 . В цей час на коридорі зчинився галас, ОСОБА_6 намагався знайти директора лісгоспу, викрикував що йому винні гроші. Свідком того, що відбувалося далі він не був. Про те після цієї події, він бачив гематому на голові у ОСОБА_21 , а у ОСОБА_12 на руку було накладено гіпс.
Аналізуючи вище наведені докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції мав усі підстави для висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи в адміністративному приміщенні ДП Червоноармійський лісгосп АПК, використовуючи незначний привід, переслідуючи мету на вчинення хуліганських дій, спрямованих на грубе порушення громадського порядку, виражаючи особливу зухвалість до працівників цього господарства та не реагуючи на їх зауваження, умисно, безпричинно, за допомогою заздалегідь заготовленого предмету - металевої біти, наніс удари раніше незнайомим йому ОСОБА_21 та ОСОБА_12 , цим самим, спричинивши їм певні тілесні ушкодження, та що призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності адміністративної організації вказаного лісгоспу.
Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи на пом`якшення покарання не можна визнати обґрунтованими.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходив з вимог ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням всіх обставин справи.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні невеликої тяжкості та тяжкого злочинів. Суд першої інстанції у вироку в повній мірі врахував обставини вчинення злочинів, взяв до уваги відсутність обставин, що обтяжували б або пом`якшували б покарання обвинуваченого, часткове визнання ним своєї вини.
Викладені в апеляції доводи на пом`якшення покарання, а також інші дані, що маються в матеріалах справи щодо особи обвинуваченого, зокрема те, що він позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в порядку ст.89 КК України є раніше не судимим, достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання. В зв`язку з цим, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Вид покарання - позбавлення волі судом першої інстанції визначено обвинуваченому з врахуванням вище вказаних обставин в межах санкцій ч.1 ст.296, ч.4 ст.296 КК України.
За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для застосування статей 69 та 75 КК України та пом`якшення покарання ОСОБА_6 , вид і розмір якого є необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстави для скасування чи зміни вироку Червоноармійського районного суду від 17 вересня 2014 року та ухвали Червоноармійського районного суду від 06 червня 2014 року з мотивів викладених в апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника - відсутні.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 17 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ухвалу Червоноармійського районного суду Житомирської області від 06 червня 2014 року про звернення застави в доход держави без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді :