Справа № 161/1540/15-к
Провадження № 1-кп/161/152/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку кримінальне провадження, відносно неповнолітнього ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 11-го класу Луцької вечірньої школи, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

-за ст.296 ч.2 КК України, -

неповнолітнього ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, учня 9-го класу Луцької вечірньої школи, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
-за ст.296 ч.2 КК України, -

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-23.05.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі, 31.07.2013 року звільнений по відбуттю покарання;

-09.02.2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.296 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі.

-за ст.ст.186 ч.2, 296 ч.2, 304 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , 01.01.2015 року, близько 07:30 год., знаходячись поблизу гуртівні «Пакко», що по вул. Ковельській, 68а, в м. Луцьку, діючи спільно та узгоджено в групі між собою, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно, з хуліганських мотивів, обвинувачений ОСОБА_16 наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правої скроні неповнолітньому ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю, де наніс ще два удари правою ногою по спині останнього.
Після цього, вони ж, продовжуючи свої спільні злочинні дії, зокрема, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 , підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та наніс йому один удар кулаком правої руки в область грудної клітки і один удар кулаком тієї ж руки, в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю.
В той же час, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_17 , діючи спільно та узгоджено з неповнолітнім ОСОБА_16 , виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, безпричинно, з хуліганських мотивів, наніс один удар пластиковою пляшкою ємкістю 0,5 л., частково заповненою водою, яку тримав у правій руці, в обличчя неповнолітньому ОСОБА_9 , а після падіння останнього на землю, наніс йому ще два удари правою ногою по тілі та один удар кулаком правої руки в голову.
Після цього, вони ж, продовжуючи свої спільні дії, а саме неповнолітній ОСОБА_17 , підійшов до неповнолітнього ОСОБА_8 та наніс останньому п`ять ударів кулаками обох рук в голову.
Таким чином, вищевказаними спільними протиправними діями неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку експерта №5 від 05.01.2015 року спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця та підшкірної гематоми щічної ділянки зліва і рани слизової оболонки лівої щоки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку експерта №4 від 05.01.2015 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обличчя та крововиливу слизової оболонкою верхньої губи, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 , 29.01.2015 року, близько 23:10 год., діючи спільно та узгоджено в групі з обвинуваченим ОСОБА_15 , перебуваючи на проїжджій частині біля готельно-розважального комплексу «Золоте яблуко», що по вул. Володимирській 72 в м. Луцьку, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 , безпричинно, з хуліганських мотивів, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку потилиці потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній повернувся до неповнолітнього ОСОБА_16 , який, продовжуючи свої дії, наніс ще один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого, від якого ОСОБА_7 впав на землю, де неповнолітній ОСОБА_16 наніс один удар правою ногою по тілу останнього. Після чого ОСОБА_15 також наніс потерпілому один удар правою ногою по тілу потерпілого. Продовжуючи свої умисні дії, коли потерпілий перебував на землі, неповнолітній ОСОБА_16 наніс ще один удар правою ногою по тулубу ОСОБА_18 , а ОСОБА_15 , наніс два удари правою ногою по тілу потерпілого.
Таким чином, спільними, узгодженими, протиправними діями неповнолітнього ОСОБА_16 , та ОСОБА_15 , потерпілому ОСОБА_7 згідно висновку експерта №98 від 30.01.2015 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока та саден на спинці носа та в ділянці правої носо-губної складки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_15 , 29.01.2015 року, близько 23:00 год., перебуваючи на АДРЕСА_4 , діючи умисно, ігноруючи моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, які передбачають охорону неповнолітніх від негативного впливу, достовірно знаючи, що ОСОБА_16 , не досяг 18-ти річного віку, втягнув останнього у злочинну діяльність, запропонувавши останньому вчинити хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_7 , на що неповнолітній ОСОБА_16 погодився. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_15 втягнув неповнолітнього ОСОБА_16 у злочинну діяльність, а саме, вчинення останнім 29.01.2015 року, близько 23:10 год. в групі з неповнолітнім ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , (кримінальне провадження за ст.125 ч.1 КК України відносно останнього закрито ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2015 року у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення), на проїжджій частині поблизу готельно-розважального комплексу «Золоте яблуко», що по вул. Володимирській, 72 в м. Луцьку, вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України.
Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_15 , 29.01.2015 року, близько 23:10 год., перебуваючи на проїжджій частині біля готельно-розважального комплексу «Золоте яблуко», що по вул. Володимирській, 72 в м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що його дії помічені потерпілим та іншими особами, повторно, відкрито викрав, піднявши із землі рюкзак марки «Deuter», вартістю згідно товарознавчої експертизи № 24 від 17.02.2015 року 420 грн., в якому знаходилися гаманець, вартістю 416 грн., грошові кошти в сумі 280 грн., замок до велосипеда, вартістю 105 грн. та два пластикові лотки для їжі, вартістю по 45 грн. та 30 грн. кожен, посвідчення водія, видане на ім`я потерпілого, яке для останнього матеріальної цінності не становить, чим завдано потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1296 грн..
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_17 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що дійсно, у вказані в обвинувальному акті місці час та спосіб вчинив зазначений злочин діючи в групі з неповнолітнім ОСОБА_16 .. Завдані збитки відшкодовані в повному обсязі. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_17 щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю та показав, що дійсно, у вказані в обвинувальному акті місці час та спосіб вчинив зазначені злочини. Завдані збитки потерпілим не відшкодовані. Заявлені цивільні позови потерпілих визнав в повному обсязі. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав частково та дав показання, зокрема:
-щодо епізоду з потерпілим ОСОБА_10 , що мав місце 26.01.2015 року, близько 02:00 год. поблизу кафе «Українські страви», що знаходиться по вул. Ковельській, 82 в м. Луцьку, обвинувачений ОСОБА_15 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно він був в компанії, серед яких був потерпілий ОСОБА_10 , який був у стані сильного алкогольного сп`яніння і даний мобільний телефон добровільно дав ОСОБА_15 , оскільки не міг самостійно встановити батарею, однак ОСОБА_15 в категоричній формі ствердив, що будь-яких ударів потерпілому не наносив та не викрадав мобільний телефон потерпілого. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_15 пояснив, що не бачив хто саме наносив удари потерпілому ОСОБА_10 .. Просив суд по даному епізоду його виправдати;
-щодо епізоду про втягнення неповнолітнього ОСОБА_16 у злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_15 свою вину не визнав та суду пояснив, що він не знав, що ОСОБА_16 являється неповнолітнім, просив суд виправдати його по даному епізоду;
-щодо епізоду з потерпілим ОСОБА_7 , що мав місце 29.01.2015 року, близько 23:10 год., поблизу готельно-розважального комплексу «Золоте яблуко», що знаходиться по вул. Володимирській, 72 в м. Луцьку, обвинувачений ОСОБА_15 свою вину визнав частково та суду пояснив, що дійсно ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 були присутні, однак ОСОБА_15 особисто будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_7 не наносив та хто наносив удари потерпілому він не бачив, хоча рюкзак останнього дійсно підняв із землі та забрав. Завдані збитки потерпілому ОСОБА_7 відшкодовані частково, зокрема, повернули викрадені речі, окрім грошових коштів. Тобто, обвинувачений ОСОБА_15 стосовно інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України свою вину визнав в повному обсязі та просив суд суворо його не карати, а щодо інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України свою вину не визнав та просив суд по даному епізоду його виправдати.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_15 та повним визнанням вини неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , їх вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні неповнолітніми потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за участю їх законних представників, які підтвердили факт вчинення неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_16 хуліганських дій відносно них, які виразилися у безпричинному нанесенні тілесних ушкоджень, що мало місце 01.01.2015 року, близько 07:00 год. поблизу магазину «Пакко», що по вул. Ковельській, 68а в м. Луцьку. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 не мають та просили суд суворо не карати останнього, а щодо міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_16 , потерпілі поклалися на розсуд суду. Заявлені цивільні позови до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 та його законного представника підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, а заявлені цивільні позови до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 та його законного представника просили залишити без задоволення у зв`язку з повним відшкодуванням завданих збитків;

-показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 , який підтвердив факт вчинення хуліганських дій неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_15 , зокрема, нанесення ударів руками та ногами по обличчю та тулубу потерпілого, а також відкритого викрадення рюкзака, що мало місце 29.01.2015 року, близько 23:10 год., поблизу готельно-розважального комплексу «Золоте яблуко», що розташоване по вул. Володимирській, 72 в м. Луцьку.

-показами даними в судовому засіданні свідком ОСОБА_20 , який показав, що він працює таксистом та 29.01.2015 року, близько 23:10 год. працював. Будучи поблизу магазину «Дует», що по вул. Ковельській в м. Луцьку, до нього підійшли ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , які сіли в машину та сказали їхати за велосипедистом, який рухався в напрямку вул. Володимирська в м. Луцьку, оскільки їм потрібно було щось з`ясувати. Коли вони обігнали велосипедиста за яким рухалися, ОСОБА_15 сказав зупинитися, після чого останній вийшов з автомобіля, а за ним ще один з хлопців, однак хто саме він не запам`ятав та попрямували до велосипедиста. Між велосипедистом та хлопцями почалася бійка, однак хто і кого бив він не бачив, оскільки на вулиці була ніч. За мить з автомобіля вийшов третій хлопець, однак за кілька хвилин хлопці повернулися в автомобіль та ОСОБА_15 сказав їхати до магазину «Дует»;

-протоколом огляду відеозапису від 07.01.2015 року, згідно якого на відеозаписі мітиться відео, де відображено як неповнолітні ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вчиняють хуліганські дії відносно неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_21 про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2015 року;
-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_22 про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2015 року;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 30.01.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_15 , як на особу, яка вчинила відносно потерпілого злочин;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.02.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_16 , як на особу, яка вчинила відносно потерпілого злочин;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2015 року, згідно якого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 детально розповідає та вказує на місце вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події від 30.01.2015 року, згідно якого в помешканні ОСОБА_16 було виявлено та вилучено рюкзак потерпілого ОСОБА_7

-протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2015 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_15 детально розповідає та вказує на місце вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_7 ..

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 296 ч.2 та 304 ч.1 КК України, а також доведеною вину неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України.

Таким чином, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_17 своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, вчинили злочин, передбачений ст.296 ч.2 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_15 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України, поряд з цим, він же, своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, вчинив злочин, передбачений ст.296 ч.2 КК України, разом з тим, він же, своїми умисним діями, які виразились у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, вчинив злочин, передбачений ст.304 ч.1 КК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що він не знав, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_16 являється неповнолітнім, судом до уваги не приймається, оскільки такі твердження спростовуються показами даними в судовому засіданні самим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що вони знайомі та перебувають в дружніх відносинах, що свідчить про те, що ОСОБА_15 достовірно знав про те, що ОСОБА_16 являється неповнолітнім.

Разом з тим, судом не приймається до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_15 про те, що він не наносив будь-яких ударів потерпілому ОСОБА_7 , а лише викрав рюкзак останнього, оскільки такі покази спростовуються показами даними судовому засіданні самим потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_20 та узгоджуються з матеріалами судового провадження, а такі його покази судом розцінюється як спосіб пом`якшити відповідальність за вчинене.

Крім того, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження епізод відкритого викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства обвинуваченим ОСОБА_15 , що мав місце 26.01.2015 року, близько 02:00 год., поблизу кафе «Українські страви», що по вул. Ковельській, 82 в м. Луцьку, відносно потерпілого ОСОБА_10 , оскільки даний епізод повністю спростовується показами даними в судовому засіданні самим потерпілим про те, що він не пам`ятає хто саме йому наносив удари та викрав зазначені в обвинувальному акті гроші та речі, тому що в той момент він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, а також показами даними судовому засіданні свідками ОСОБА_23 і ОСОБА_24 ..

У відповідності до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що по епізоду відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства до потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_15 , слід виправдати за не доведеністю вини останнього.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відносяться до категорії злочинів як середньої тяжкості, так і тяжких злочинів, всі обставини справи та дані про особу обвинувачених, кожного зокрема.

До обставин, що пом`якшують покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітніми, а також добровільне відшкодування завданих збитків неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_17 ..

Обставини, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_25 та ОСОБА_17 , суд не вбачає.

Крім того, захисник ОСОБА_6 клопотав про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 від покарання, із застосуванням примусових заходів виховного характеру, зокрема, передачі останнього під нагляд матері ОСОБА_12 ..

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_17 , суд враховує те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілим, останній просили суд суворо не карати неповнолітнього обвинуваченого, ОСОБА_17 має постійне місце проживання та навчання, характеризується з посередньої сторони, обвинувачується у вчиненні інкримінованого злочину будучи неповнолітнім, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, за таких обставин суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши останнього від відбуття призначеного покарання та застосувати заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_16 , суд враховує те, що останній раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, потерпілі на суворому покаранні не наполягали, ОСОБА_16 має постійне місце проживання та навчання, характеризується з позитивної сторони, обвинувачується у вчиненні інкримінованого злочину будучи неповнолітнім, зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, за таких обставин суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах ст.296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_15 , суд враховує ті обставини, що останній має постійне місце проживання за яким характеризується із задовільної сторони, також має на утриманні малолітню дитину, однак свою вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, вчинив ряд нових умисних корисливих злочинів в короткий проміжок часу, не відшкодував завдані збитки, потерпілі у вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_15 поклалися на розсуд суду, разом з тим, не працює, не займається суспільно-корисною працею, поряд з цим, ОСОБА_15 в даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, за таких обставин, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.ст.186 ч.2, 296 ч.2, 304 ч.1, 70 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, слід задовольнити в повному обсязі у зв`язку з його визнанням, стягнувши із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 в користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 2500 грн..

Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, слід залишити без задоволення, у зв`язку з його повним відшкодуванням.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_14 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, слід задовольнити в повному обсязі у зв`язку з його визнанням, стягнувши із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 в користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_14 моральну шкоду в сумі 2500 грн..

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_14 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, слід залишити без задоволення, у зв`язку з його повним відшкодуванням.

Долю речових доказів в даному кримінальному провадженні, вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Неповнолітнього ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_17 від відбуття призначеного покарання за ст.296 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, та на підставі ст.105 КК України застосувати до останнього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_12 строком на 1 (один) рік.
Неповнолітнього ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_16 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 296 ч.2, 304 ч.1 КК України та призначити покарання:

-за ст.186 ч.2 КК України у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ст.296 ч.2 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-за ст.304 ч.1 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_15 покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та частково не відбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2015 року, остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_15 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
По епізоду відкритого викрадення чужого майна (грабіж) із застосуванням насильства обвинуваченим ОСОБА_15 , що мав місце 26.01.2015 року, близько 02:00 год., поблизу кафе «Українські страви», що по вул. Ковельській, 82 в м. Луцьку, відносно потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_15 виправдати за недоведеністю вини.

Запобіжний захід ОСОБА_15 залишити попередній тримання під вартою до вступу даного вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_15 рахувати з 12.02.2015 року.

Зарахувати ОСОБА_15 в строк відбуття покарання, термін перебування під вартою з 09.02.2015 року по 11.02.2015 року включно.

Стягнути з ОСОБА_15 в дохід держави 221, 13 (двісті двадцять одну гривню тринадцять копійок) гривень витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_11 в дохід держави 221, 13 (двісті двадцять одну гривню тринадцять копійок) гривень витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити. Стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 в користь неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином залишити без задоволення.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_14 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити. Стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_16 ОСОБА_26 в користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_14 моральну шкоду в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_14 до законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 ОСОБА_12 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином - залишити без задоволення.

Речовий доказ СД-диск, на якому знаходиться файл відеозапису дій ОСОБА_27 та ОСОБА_16 відносно неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази дві пластикові картки, одна з яких банку «Ощабанк» № НОМЕР_1 та банк «Райфайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 видані на ім`я ОСОБА_7 , пластикові картки різних магазинів, сумка «Kellys», посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_7 , рюкзак марки «Deuter», гаманець марки «Tacchini», замок до велосипеда, два лотки для їжі, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.
Речовий доказ мобільний телефон марки «HTC S510E» ІМЕІ НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 залишити останньому за належністю.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а ОСОБА_15 в той же, строк, з моменту отримання копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: