Справа № 131/2054/14-к
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И
04.06.2015 року
Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань в м. Іллінці, обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною по кримінальному провадженні № 0000207 від 30 червня 2014 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої головним бухгалтером КЗ «Іллінецький РБК», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно наказу №1-к від 04.01.2011 призначена на посаду головного бухгалтера Комунального закладу «Іллінецький районний будинок культури», тим самим набула статусу посадової уповноваженої на виконання організаційно-розпорядчих функцій.

Перебуваючи на посаді головним бухгалтером КЗ «Іллінецький РБК» ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби та з метою реалізації злочинного умислу, за попередньою змовою з виконуючим обов`язки КЗ «Іллінецький РБК» ОСОБА_6 , який надав ОСОБА_4 неправдиві накази на працевлаштування №49-к від 03.10.2011, №50-к від 03.10.2011 для нарахування заробітної плати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

На протязі жовтня 2011 року грудня 2012 року, ОСОБА_4 вносила до розрахунково-платіжних відомостей про нарахування заробітної плати недостовірні дані в частині нарахування заробітної плати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за жовтень 2011 року - грудень 2012 року та з січня 2012 року по грудень 2012 року в частині нарахування заробітної плати ОСОБА_8 , оскільки останні в КЗ «Іллінецький РБК» не працювали, в подальшому надавала їх ОСОБА_6 , який діючи узгоджено з ОСОБА_4 , особистим підписом завіряв вказані розрахунково-платіжні відомості тим самим остання будучи службовою особою видавала завідомо неправдиві офіційні документи, які в послідуючому спрямовувались до відділення державного казначейства України в Іллінецькому районі Вінницької області для послідуючого нарахування заробітної плати.

Такими своїми умисними діями, які виразились у вчиненні службового підроблення, тобто видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 ч.1 КК України,

Так, ОСОБА_4 призначена на посаду головного бухгалтера КЗ «Іллінецький РБК», тим самим будучи посадовою особою уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу, за попередньою змовою з виконуючим обов`язки директора «Іллінецький РБК» ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблені документи, а саме наказ №49-к від 03.10.2011, розрахунково-платіжні відомості та відомості на зарахування заробітної плати, на протязі жовтня грудня 2011 року, діючи узгоджено із виконуючим обов`язки директора даної установи ОСОБА_6 шляхом перерахування заробітної плати ОСОБА_7 за листопад 2011 року в сумі 871 грн. 88 коп., та за грудень 2011 року в сумі 887 грн. 26 коп., на зарплатну картку ПАТ «ПриватБанк» оформлену на ім`я ОСОБА_6 , а за жовтень 2011 року в сумі 871 грн. 88 коп. на свій картковий рахунок, тим самим привласнила грошові кошти на загальну суму 2631 грн. 02 коп.

Продовжуючи свій злочинний намір, перебуваючи на посаді головного бухгалтера КЗ «Іллінецький РБК», тим самим будучи посадовою особою уповноваженою на виконання організаційно-розпорядчих функцій, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме державними коштами, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу, за попередньою змовою з виконуючим обов`язки директора КЗ «Іллінецький РБК» ОСОБА_6 , використовуючи завідомо підроблені документи, а саме наказ №50-к від 03.10.2011, розрахунково-платіжні відомості та відомості на зарахування заробітної плати, на протязі жовтня 2011 грудня 2012 року, діючи узгоджено із виконуючим обов`язки директора даної установи ОСОБА_6 шляхом перерахування заробітної плати ОСОБА_8 в загальній сумі 4518 грн. 60 коп. на зарплатну картку ПАТ «ПриватБанк» оформлену на її ім`я та вказані кошти передала в руки ОСОБА_6 , тим самим привласнила грошові кошти на загальну суму 4518 грн. 60 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 завдала збитку на загальну суму 7149 грн. 62 коп.

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.191 ч.3 КК України, як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

25 вересня 2014 року між підозрюваною ОСОБА_4 і старшим прокурором прокуратури Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому проваджені, співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших осіб, які також можуть вчиняти правопорушення, та сприяти розслідуванню кримінального провадження. Сторонами угоди узгоджено, що ОСОБА_4 слід призначити покарання по ст.366 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік. За ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік та 6 місяців, згідно ст.. 70, 72 КК України остаточну міру покарання визначити у виді 3 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, виконувати самостійно, з позбавленням права обіймати посади з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік та 6 місяці.Відповідно до ст..75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік. Згідно ст.76 КК України, на засуджену ОСОБА_4 покладаються обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

При цьому сторони усвідомлюють, що відповідно до ст.473 КПК України, наслідком укладення і затвердження угоди про визнання винуватості є:

1) для прокурора і підозрюваних - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України;

2) для підозрюваних відмова від здійснення прав, передбачених ст.474 КПК України.

Сторонам угоди також є зрозумілими наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України, за змістом яких:

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст..476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Переконавшись, що підозрювана ОСОБА_4 цілком розуміє свої процесуальні права в судовому провадженні на підставі угод, які передбачені ст.473 КПК України, усвідомлює умови угоди, наслідки її укладення і затвердження, які передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, види покарань та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, укладення угоди є добровільним, а її умови повністю відповідають вимогам закону, суд доходить висновку про необхідність її затвердження на узгоджених сторонами умовах.

Суд вважає, що ОСОБА_4 цілком обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.3 КК України, як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, та ст.366 ч.1 КК України, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів та видача неправдивих документів.

Суд враховує пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття підозрюваної у скоєному. Обставини, що обтяжували б покарання підозрюваної ОСОБА_4 відсутні. Суд враховує також особу підозрюваної, яка раніше не судима, характеризуються позитивно.

За таких обставин суд доходить висновку, що виправлення підозрюваної можливе без її ізоляції від суспільства, тому їй слід призначити передбачені законом узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості покарання по ст.366 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік. За ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік та 6 місяців, згідно ст. 70, 72 КК України остаточну міру покарання визначити у виді 3 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, виконувати самостійно, з позбавленням права обіймати посади з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік та 6 місяці. Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік. Згідно ст.76 КК України, на засуджену ОСОБА_4 покладаються обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Шкода кримінальними правопорушеннями завдана на загальну суму 7149 грн. 62 коп., однак вимога про її відшкодування не заявлена, витрат на залучення експертів та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні немає. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні запобіжні заходи відносно підозрюваної не обирались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 371, 374, 394, 472, 473 475, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 вересня 2014 року в м.Іллінці Іллінецького району Вінницької області між старшим прокурором прокуратури Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною і призначити їй покарання по ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік та 6 місяців, по ст. 366 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік.

Згідно ст.70,72 КК України, остаточне покарання визначити ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, виконувати самостійно, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік та 6 місяці.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном на 1 рік.

Згідно ст.76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана підозрюваними і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: підозрюваними виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їхньої згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою і сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, та затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку суду негайно після його проголошення вручити підозрюваним та прокурору.
Суддя ОСОБА_1