Справа № 10-148/ 2007 р. Головуючий
апеляція на постанову суду про продов-
суддя Чебанова-Губарєва Н.В.
строку тримання під вартою Доповідач
апеляційної інстанції
суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Миколаївської області в
складі:

головуючого
- Ржепецького О.П.,

суддів - Маркової
Т.О., Чернявського А.С,

з участю прокурора - Селіщева О.Г.,

захисника - ОСОБА_2,
21 червня 2007 року, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за апеляцією захисника
ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 червня
2007 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народ ження, уродженцю та жителю міста
Миколаєва, раніше не
судимому, обвинуваченому у скоєнні
злочинів, передбачених ч.5 ст. 191 та ч.2 ст. 209 КК України продовжено строк утримання
під вартою до трьох місяців.

Відповідно
до постанови суду, органом досудового
слідства ОСОБА_1звинувачується в тому,
що він, будучи директором ТОВ
"ТНКА "НВС", при цьому не
являючись власником земель та не маючи їх в користуванні, не займаючись вирощуванням виноградників та
іншими видами сільськогосподарської діяльності в липні 2004 року звернувся до
Міністерства аграрної політики України з письмовим клопотанням про
відшкодування 2 600 000 грн. понесених підприємством затрат на придбання
саджанців винограду, хімічних засобів
для обробки земель, залізобетонних
стовпчиків та металевої проволоки. В підтвердження цього ОСОБА_1представив
неправдиву інформацію про фактично виконані роботи за перше півріччя 2004 року
а також договір з ТОВ "Ванда",
відповідно до якого останнє передало ТОВ "ТНКА "НВС"
саджанці винограду, хімічні засоби, стовпчики та сталеву проволоку.

27
серпня 2004 року на рахунок ТОВ "ТНКА "НВС" було перераховано з
Державного бюджету 150 000 грн. для відшкодування витрат, які ОСОБА_1перевів в готівку та розпорядився
ними на власний розсуд.

5 серпня 2005 року за вказаним фактом було порушено кримінальну справу.

31 січня
2006 року ОСОБА_1був оголошений в розшук,
а 3 лютого 2006 року постановою суду було надано дозвіл на затримання
ОСОБА_1.

15
квітня 2007 року ОСОБА_1 було затримано та пред'явлено звинувачення за ч.5 ст. 191,
ч.2 ст. 366 КК України, а 17 квітня обрано запобіжний захід у виді
взяття під варту.

12
червня 2007 року старший слідчий прокуратури Миколаївської області за згодою з
заступника прокурора Миколаївської області звернувся до суду з поданням про
продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1 до 3 місяців.

Задовольняючи
подання слідчого, суд в своїй постанові
зазначив, що по справі необхідно
виконати певне коло слідчих дій. ОСОБА_1звинувачується в скоєнні особливо
тяжкого злочину, раніше знаходився в
розшуку, що свідчить про необхідність
продовження строку тримання під вартою,
так як знаходячись на волі,
ОСОБА_1може ухилитися від слідства та суду, перешкодити проведенню слідчих дій, виконанню процесуальних рішень, та перешкодити встановленню істини по справі.

В
апеляції захисник ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, посилаючись на те, що органи досудового слідства навмисно
затягують слідство, звернулись до суду з
поданням з порушенням 5-денного терміну,
в поданні слідчого безпідставно вказано,
що ОСОБА_1знаходився в розшуку на протязі року, так як кримінальна справа порушена лише
27.03.2007 року.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду; захисника ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляцію, пославшись на викладені в ній доводи;
прокурора Селіщева О.Г., який просив
апеляцію залишити без задоволення; вивчивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи та доводи
апеляції, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Доводи
апелянта викладені в апеляції: одні - не відповідають матеріалам справи, інші - такі,
що не являються підставою для скасування постанови суду.

Так, з подання слідчого, і це підтвердив прокурор в судовому
засіданні, вбачається, що досудове слідство по кримінальній справі
знаходиться на завершальній стадії: необхідно допитати двох свідків, які проживають в місті Києві і не з'являються
до прокуратури Миколаївської області; пред'явити ОСОБА_1 звинувачення в повному
обсязі та виконати вимоги ст. ст.
218-220 КПК України.

З
представлених матеріалів кримінальної справи у 2-х томах не вбачається, що органи досудового слідства навмисно
затягують розслідування справи.

Органи досудового слідства хоча і пропустили 5-денний термін звернення до
суду з поданням про продовження строків тримання під вартою, але це подання поступило до суду за три дні
до спливу строку обраної ОСОБА_1 міри запобіжного заходу і ця обставина не може
служити підставою для скасування постанови суду.

Кримінальна
справа за ознаками злочинів,
передбачених ч.2 ст. 366, ч.5
ст. 191, ч.2 ст. 209 КК України за фактом службового
підроблення, заволодіння чужим майном
шляхом зловживання службовими особами ТОВ "ТНКА "НВС" своїм
службовим становищем і легалізації доходів,
одержаних злочинним шляхом була порушена 5 серпня 2005 року, а не 27 березня 2007 року, як вказує апелянт.

Відповідно
до матеріалів кримінальної справи 31 січня 2006 року ОСОБА_1 було оголошено в
розшук, а 3 лютого 2006 року постановою
суду надано дозвіл на його затримання.

Лише 15
квітня 2007 року ОСОБА_1 було затримано,
що спростовує доводи апелянта про те,
що ОСОБА_1в розшуку не знаходиться.

Суд
першої інстанції, врахувавши, що ОСОБА_1звинувачується у скоєнні особливо
тяжкого злочину, раніше, з метою ухилення від слідства та суду, знаходився в розшуку, прийшов до обгрунтованого висновку про
необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1

На
підставі викладеного, керуючись ст. 365,
ст. 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення,
а постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 червня
2007 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_1 до
трьох місяців - без змін.