Справа № 521/8909/15-к
Номер провадження:1-м/521/26/15

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) та її фактичної передачі у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ярославської області Данилівського району, Д.В. Мар?їно, Російської Федерації, росіянина, громадянина Російської Федерації, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого на території України за ч.3 ст.185 КК України, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 161 Кримінального кодексу РФ, слідчий суддя
З клопотання вбачається, що03.06.2015 року в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, співробітниками СКР Малиновським РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, затримано ОСОБА_5 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст. 161 КК Російської Федерації.
Слідчим відділом Данилівського ВМВС Російської Федерації у Ярославській області здійснюється досудове розслідування у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 31.12.2013 року злочину, передбаченого п. «г» ч. 2 ст.161 (грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я) КК Російської Федерації .
15.02.2014 року органом досудового слідства винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 як обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину.
17.04.2014 року у зв`язку з ухилення від слідства та суду ОСОБА_5 оголошено у розшук.
02.06.2014 року ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук.
03.06.2014 року ОСОБА_5 затримано на території Одеської області, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 03.06.2014 року йому обрано запобіжний захід тримання під вартою.
08.09.2014 року з Генеральної прокуратури Російської Федерації до Генеральної прокуратури України надійшов запит про видачу ОСОБА_5 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.
13.10.2014 року Заступник Генерального прокурора України ОСОБА_6 , розглянув матеріали екстрадиційної перевірки за запитом Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності, однак фактичну передачу відстрочено до компетентних органів Російської Федерації до закінчення судового провадження, відбуття ним покарання за вироком українського суду.
У своєму клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт), мотивуючи клопотання тим, що він скоїв злочин на території Російської Федерації і підлягає екстрадиції.
Захисник та затриманий заперечували проти задоволення клопотання.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, за зазначеними підставами.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, пояснення затриманого, думку захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя при винесенні ухвали враховує положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, згідно з якою, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 статті 61 Конвенції «Про правову допомогу і правові відношення в цивільних, сімейних і кримінальних справах» (м. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року) передбачається, що особа яка потребує видачі, за клопотанням може бути взята під варту і до отримання вимоги про видачу.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).
Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
З матеріалів наданих судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_5 розшукується правоохоронними органами РФ за скоєння злочину, оскільки є дані, які свідчать про наявність ознак, вчиненого злочину саме ОСОБА_5 .
Слідчим суддею також встановлено, що матеріали екстрадиційного арешту містять усі необхідні документи, для задоволення вказаної подання.
При застосуванні екстрадиційного арешту, суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно ОСОБА_5 .
Згідно ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Вказані вимоги Закону, дають судді підстави для застосування ектрадиційного арешту без відповідно строку, оскільки прокурор зобов`язаний не рідше одного разу на два місяці звернутись до суду з відповідним поданням щодо наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою. Окрім того, сама затримана особа має право звернутись з відповідною скаргою не частіше одного разу на місяць з тих самих підстав.
Враховуючи викладені вимоги закону, з урахуванням викладених обставин суддя обґрунтовано вважає, що є всі об`єктивні підстави для застосування екстрадиційного арешту до ОСОБА_5 до вирішення питання про видачу особи (екстрадиції) і її фактичну передачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957 року, ст. ст. 56, 60, 61 Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» / г. Мінськ, Республіка Білорусь, 22.01.1993 року /, а також ст. ст. 541, 584, 593 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання прокурора Малиновського району м. Одеси задовольнити.
Застосувати екстрадиційний арешт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.
Конвоювати та тримати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у в ОСІ УДПтС України в Одеській області.
Копію ухвали направити в ОСІ УДПтС України в Одеській області.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.
Слідчий суддя: ОСОБА_1