Справа № 11 -
340 2007 р. Категорія ст. 185 ч. 2 КК
Головуючий 1 інстанції суддя
Доповідач апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
травня 2007 р. Колегія суддів судової
палати по кримінальних

справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Ржепецького
О.П.

Суддів: Олещук Т.Л.

Гребенюк В.І.

За участю: прокурора Брек
Г.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну
справу за апеляцією прокурора Центрального району м. Миколаєва на вирок
Центральній районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Миколаєва, українець, громадянин
України, з неповною середньою освітою, холостий, не працюючий, проживаючий по
АДРЕСА_1, раніше судимий 26.09.2006 року Заводським районним судом м. Миколаєва
за ч. 1 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі із звільненням від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підстав ст.
75 КК України; -

-
засуджений ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підстав ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднане невідбуте покарання за
вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.09.2006 року і остаточно
призначено покарання 1 ріку 3 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 1 815 грн.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

згідно вироку ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що він
01.07.2006 року близько 18.00 год.
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в квартирі АДРЕСА_2таємно викрав
майно ОСОБА_2.: гаманець, що не представляє матеріальної цінності, 300 грн.,
300 доларів США, еквівалентних 1 515 грн., закордонний паспорт на ім'я
ОСОБА_2., що не представляє матеріальної цінності, заподіявши потерпілій
матеріальні збитки на суму 1815 грн.

В апеляції прокурор, не оспорюючи висновків суду про винність засудженого у
вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікацію його дій, просить вирок
змінити, призначивши ОСОБА_1. покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік
позбавлення волі, вказавши, що даний вирок на підставі ч. 4 ст. 70 КК України
необхідно виконувати самостійно від вироку Заводського районного суду м.
Миколаєва від 26.09.2306 року.

Заслухавши доповідь судді, прокурора Брек Г.С. на підтримку апеляції,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд вірно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1. злочину, які
ніким, в тому числі і апелянтом не оспорювалися, і його дії судом правильно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна
повторно.

Покарання засудженому ОСОБА_1., як вбачається з вироку, призначено
відповідно до вимог ст. ст. 65, 66 КК України з урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу винного, який за місцем проживання
характеризується негативно, а також обставин, що пом'якшують його покарання -
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок
збігу тяжких особистих і сімейних обставин.

Призначене покарання є справедливим, оскільки призначено в мінімальних
межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно ж до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7
"Про практику призначення судами кримінального покарання" від
24.10.2003 року коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від
відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановления вироку в першій справі інший
злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально,
застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених
покарань не допускається і за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. засуджений Заводським районним
судом м. Миколаєва 26.09.2006 року за ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення
крадіжки 13.04.2006 року. Оскаржуваним вироком він засуджений за крадіжку,
вчинену ним 01.07.2006 року, тобто: до постановления
вироку по першій справі він вчинив інший злочин, а тому кожен з вироків
відносно ОСОБА_1. - і вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від
26.09.2006 року, і оскаржуваний вирок Центральній районного суду м. Миколаєва
від 15 лютого 2007 року на підстав ч. 4 ст. 70 КК України піддягають
самостійному виконанню.

А тому доводи прокурора є обґрунтованими і його апеляція підлягає
задоволенню.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Центрального району м. Миколаєва задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2007 року відносно
ОСОБА_1змінити.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення
волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок
Заводського районного
суду м. Миколаєва від 26.09.2006 року відносно ОСОБА_1виконувати
самостійно.

В іншій частині
вирок залишити без змін.