№ 1-кп/760/ 373/15

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Будапешт, Угорщина, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
представника потерпілої - ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту, 30.10.2014 р. приблизно о 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по тротуарній доріжці навпроти будинку № 49 по вулиці Гарматній, зі сторони проспекту Відрадного в напрямку вулиці Борщаговської в місті Києві, будучи неуважним, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, здійснив дотичний наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась по вищевказаному тротуару, правою частиною керованого їм автомобілем, а саме правим дзеркалом бокового виду, від чого пішохід ОСОБА_7 впала на асфальтобетонне покриття та отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №77/с від 27.01.2015 р. встановлено, що у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лівого стегна у вигляді уламкового перелому дистального кінця стегнової кістки зі зміщенням уламків. За ступенем тяжкості вищевказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу та є прямим причинно-наслідковим зв`язком між подіями дорожньо-транспортної пригоди та отриманими тілесними ушкодженнями.
Із висновку авто-технічної експертизи №27/ат від 29.01.2015 р. вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , повинен був керуватись вимогами пункту 11.13 Правил дорожнього руху України ,він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог пункту 11.13 ПДР України. З технічної точки зору, експертом вбачається, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пункту 11.13. ПДР України.
Своїми діями ОСОБА_5 допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
- п. 2.3 б), згідно якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.3 д), згідно якого водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п. 11.13, згідно якого забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин , що виразився у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю та добровільно визнав себе винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, фактичні обставини якого ним не оспорювались.
В суді підтвердив ,що дійсно 30.10.2014 р. біля 14 г. 40 хв. керуючи належним йому автомобілем і рухаючись по тротуарній доріжці напроти будинку № 49 по вул. Гарматній в м. Києві , порушив ПДР України , під час об`їзду пішохода ОСОБА_7 здійснив правою частиною автомобіля дотик до неї , від чого вона впала та отримала тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся .
Представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_6 в суді пояснила, що вона не була свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 30.10.2014 року за участі її матері ОСОБА_7 , а прибула на місце події через декілька хвилин після дзвінка потерпілої , яка пояснила їй, що дорожньо-транспортна пригода трапилась випадково, претензій до обвинуваченого вона не має.
Крім того, представником потерпілої в судовому засіданні надана заява потерпілої ОСОБА_7 , в якій вказує, що з обвинуваченим ОСОБА_5 вона примирилась, претензій матеріального або морального характеру до нього не має, та не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою та добровільно відшкодував завдану їй шкоду.
Прокурор та представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_6 не заперечували щодо закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку примиренням його з потерпілою та відшкодуванням заподіяної шкоди.
Суд, заслухавши учасників процесу і дослідивши матеріали провадження, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.
В суді встановлено , що вина ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху ,які потягли за собою спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень ,знайшло своє підтвердження в суді :
-показаннями представника потерпілої :
- висновком судово авто технічної експертизи № 27ат від 29.01.2015 р. ;
-висновком судово-медичного експерта № 77/е від 16.01.2015 р. .
Згідно ст. 46 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин , передбачений ст. 286 ч. 1 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, у скоєному злочині щиро розкаявся, примирився з потерпілою ОСОБА_7 , а отже підстав, які б унеможливлювали закриття провадження, судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України.
Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288 КПК України, суд
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд
протягом 7 днів з дня її оголошення.

Копії ухвали вручити негайно учасникам судового розгляду.

СУДДЯ: