Провадження №1кп/461/101/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.08.2015

Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 18.02.1999 р. за п.3 ст.93 КК України (в редакції 1960 р.) до 15 років позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 07 серпня 2014 р., приблизно о 19.30 год., перебуваючи на АДРЕСА_3 , діючи умисно, наніс ОСОБА_7 удари колючо-ріжучим предметом в праву ділянку грудної клітки та ліву руку, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 351/14 від 13 серпня 2014 р. заподіяв потерпілому два поранення м`яких тканин грудної клітки справа та одне поранення м`яких тканин в ділянці лівого ліктьового суглобу, кожне з яких відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини та дав показання про те, що дійсно у серпні 2014 року, у вечірній час, перебуваючи на вул.Тарнавського у м.Львові, під час раптово виниклої сварки із потерпілим наніс йому удари перочинним ножиком у ділянку грудей та руки, чим спричинив останньому зазначені вище тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, так як він умисно, з застосуванням колюче-ріжучого предмету наніс потерпілому ОСОБА_7 поранення у ділянку грудей та лівого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), обставини, при яких такий вчинено, особу обвинуваченого, який раніше судимий, проте є людиною похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та прописки, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, а тому приходить до висновку, що покарання останньому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення (злочин) у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. На думку суду, з врахуванням всіх обставини кримінального провадження в їх сукупності, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1