19.01.2015 Справа № 756/390/15-к
№1-КП/756/141/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одесса, українця, громадянина України, одруженого, з середньо- спеціальною освітою, працюючого продавцем консультантом у фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

що обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , працюючи на посаді продавця-консультанта у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , будучи матеріально-відповідальною особою, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 :

· 06.06.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 940 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 07.06.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 850 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 13.06.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 850 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 21.06.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 790 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 27.06.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 28.06.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 450 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 04.07.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 720 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 05.07.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 720 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 18.07.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 19.07.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 25.07.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 26.07.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 01.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 850 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 02.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 08.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 490 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 09.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 500 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 15.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 450 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 16.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 22.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 400 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 29.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 435 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 30.08.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 440 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 05.09.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 550 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 06.09.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 550 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 17.09.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 440 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 ;

· 18.09.2014, приблизно о 17 год., діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, яке було йому ввірене, привласнив грошові кошти в сумі 440 гривень, які є власністю фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 .

06 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог, передбачених статтею 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 193 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою сторонами визначено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_5 , а саме: за ч. 1 ст. 191 КК України покарання у виді 2-ох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями, за ч. 3 ст. 191 КК України покарання у виді 4-ох років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями строком на два роки; на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4-ох років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КПК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із визначеним іспитовим строком -2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого чи підозрюваного у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, які, відповідно до ч. 3 ст. 477 КК України, є злочинами провадження в яких здійснюється у формі приватного обвинувачення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи думку прокурора, яка підтримала ініціативу потерпілого та обвинуваченого щодо укладення та затвердження угоди про примирення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 06 січня 2015 року і про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення від 06 січня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 191 КК України покарання у виді 2-ох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями;

за ч. 3 ст. 191 КК України покарання у виді 4-ох років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями строком на два роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4-ох років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із визначеним іспитовим строком -2 роки. Зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішеня судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1