Справа №1 - 82/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007
року м. Хотин

Хотинський
районний суд Чернівецької області в складі: головуючогосудді - Ватаманюк Р.В.;
при секретарі - Новицький М.З.; за участю прокурора - Левчук О.С.; підсудній -
ОСОБА_1.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця,
громадянина України, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1
КК України .-

ВСТАНОВИВ

Згідно
рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12.10.1999 року
ОСОБА_1. зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2. жительки АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. у розмірі % частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше Уг частини неоподаткованого
мінімуму. Не дивлячись на це, ОСОБА_1.
не бажаючи матеріально допомагати утримувати неповнолітню доньку, умисно ухиляється від сплати аліментів:
ухиляється від працевлаштування; на обліку в центрі зайнятості, як особа,
яка потребує працевлаштування не стоїть; як суб'єкт підприємницької діяльності
на території району не значиться; коштів на банківських рахунках немає. Не
дивлячись на неодноразові попередження,
відомості про свої доходи у відділ ДВС не надає. Розпочинаючи з 1999
року ОСОБА_1. злісно ухилявся від сплати аліментів, заборгованості по аліментах не
сплачував, хоча проживаючи в
АДРЕСА_1, мав постійний заробіток від
роботи по найму в місцевих жителів (приватних підприємців) та на території
Республіки Білорусії, внаслідок чого
станом на 01.03.2007 року створилася заборгованість по сплаті аліментів на
утримання неповнолітньої доньки на суму 5 504 грн. 85 коп.

Будучи допитаний в судовому засіданні за ст. 164 ч. 1 КК
України підсудній ОСОБА_1. свою вину визнав повністю пояснивши, що дійсно згідно рішення Хотинського
районного суду Чернівецької області від 12.10.1999 року зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь своєї колишньої дружини ОСОБА_2. жительки АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. у розмірі 1/4

частини всіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
1/4 частини неоподаткованого мінімуму. Не дивлячись на це, він не сплачував аліменти, хоча проживаючи в АДРЕСА_1, мав постійний заробіток від роботи по найму в
місцевих жителів (приватних підприємців) та на території Республіки
Білорусії, внаслідок чого станом на
01.03.2007 року створилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання
неповнолітньої доньки на суму 5 504 грн. 85 коп. Вину визнає, зобов'язується в найкоротший строк погасити заборгованість.

Крім повного визнання вини підсуднім,
його вина у вчиненні інкримінованого злочину в повній мірі доведена доказами
дослідженими в судовому засіданні.

Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької
області від 12.10.1999 року ОСОБА_1. зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_2. жительки АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2.н. у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше Vz частини
неоподаткованого мінімуму (а.с. 9).

Поясненнями ОСОБА_2.,
яка при допиті в суді пояснила,
що після розлучення з ОСОБА_1. останній не надає матеріальної допомоги
на утримання їх неповнолітньої доньки.

Згідно довідки відділу ДВС заборгованість по сплаті аліментів в ОСОБА_1.
станом на 01.03.2007 року складає 5 504
грн. 85 коп.

Таким чином, вищенаведені докази в
свої сукупності в повній мірі підтверджують вину підсудного ОСОБА_1. у вчиненні даного злочину.

Його дії слід кваліфікувати за ст. 164 ч. 1 КК України - злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставиною, що пом'якшують покарання у відповідності 66 КК України судом
визнано: щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання немає.

Обираючи підсудному покарання, суд
враховує, ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про його особу, а саме те,
що він раніше не судимий, по
місцю проживання характеризується позитивно,
обставину, що пом'якшує
покарання.

Враховуючи наведене, суд
вважає, що стосовно слід призначити
покарання у вигляді обмеження волі на строк,
у межах, установлених ст. 164 ч.
1 КК України, що буде необхідним й
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому враховуючи тяжкість злочину,
особу винного суд прийшов до висновку про можливість виправлення
засудженого без відбування покарання,
тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом
іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки, тобто застосувати ст. 75 КК
України.

Цивільний позов в кримінальній справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України і обрати йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один)
рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати в порядку ст. 76 КК України засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за
межі України на постійне проживання

без дозволу органу
кримінально-виконавчої
системи; повідомляти органи

кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання,
роботи; періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
системи.

Мірою запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити - підписку про
невиїзд.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернівецької області через Хотинський районний суд на протязі п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.