Справа № 182/258/15-к
Провадження № 1-кп/0182/251/2015
У Х В А Л А

Іменем України

18.02.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003402 стосовно ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні прокурор завив клопотання про продовження строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом правом користування транспортними засобами, посилаючись на те, що на теперішній час обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом продовжують існувати, зокрема існують ризики подальшого порушення обвинуваченим ПДР України, внаслідок чого ОСОБА_6 може бути вчинено адміністративне або кримінальне правопорушення у сфері дорожнього руху.

Заявлене клопотання підтримала потерпіла ОСОБА_7 .

Обвинувачений та його захисник заперечували проти заявленого клопотання та просили скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_8 від 24.12.2014 року, якою ОСОБА_6 обмежено в користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами. В обґрунтування заявленого клопотання захисник ОСОБА_4 послався на те, що слідчим суддею не було прийнято до уваги, що останнє адміністративне правопорушення, яке було вчинене ОСОБА_6 і за яке він притягнутий до відповідальності мало місце ще 13.05.2014 року. Інші правопорушення допущені ним, були скоєні більше ніж за рік до дня розгляду клопотання про тимчасове обмеження спеціальним правом. При цьому слідчим суддею, на думку захисника , не були враховані наслідки тимчасового обмеження спеціальним правом. А саме, те, що ОСОБА_6 працює у фізичної особи підприємця ОСОБА_9 на посаді водія-експедитора. ПП ОСОБА_9 здійснює підвіз питної води до дитячих навчальних закладів на автомобілі-цистерні марки ГАЗ-3307- СПГ н.з. НОМЕР_1 . Під час керування яким ОСОБА_6 не було скоєно жодного правопорушення.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши правові підстави для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, вважаю що заявлені клопотання підлягають частковому задоволенню.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_8 від 24.12.2014 року, ОСОБА_6 обмежено в користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами на строк до 22 лютого 2015 року. Оскільки ОСОБА_6 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «А,А1,В,В1,С,С1», видане 08.10.2013 року Центром ДАІ 1208 ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч.2 ст.153 КПК України суд відмовляє у продовженні строку тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, якщо прокурор не доведе, що:

1)
Обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати:
2) Сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було обмежено користування спеціальним правом, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
На даний час обставини, які стали підставою для тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом, продовжують існувати. Крім того, відповідно до ст. 131 КПК України тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості провадження.

ОСОБА_6 та його захисник не надали суду доказів того, що він дійсно працює у свого батька ПП ОСОБА_9 на посаді водія експедитора. Не довели того, що керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходу і існування. До того, ж потерпілою ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявлений цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, який підлягає розгляду по суті під час судового розгляду та потребує вжиття заходів забезпечення кримінального провадження. Тому суд вважає за можливе продовжити строк дії тимчасового обмеження стосовно ОСОБА_6 у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами.

Крім того, тією ж ухвалою слідчого судді, від 24.12.2014 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежено у користуванні спеціальним правом правом користування транспортними засобами. Але відповідно до вимог діючого КПК а саме ст. 131 КПК України встановлений виключний перелік заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких відсутній такий захід як обмеження правом користування транспортними засобами. Тому, в цій частині строк дії зазначеного обмеження продовжено не може бути.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 151,153, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом правом керування транспортними засобами стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 17 квітня 2015 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1