Справа 688/2131/15-к
№ 1-кп/688/112/15
Ухвала
Іменем України
22 червня 2015 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівка

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000441 від 12 травня 2015 року

по обвинуваченню

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бершадь Вінницької області, українця, громадянина України, учня 9 класу НВК № 3, м. Шепетівка Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_10 ,

представника відділу

кримінальної міліції

у справах дітей ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:
07.05.2015 року близько 9 години неповнолітній ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, знаходячись в приміщенні навчального кабінету № 304 Шепетівського НВК № 3, який розташований в м. Шепетівка Хмельницької області по вул. Українська, 67, шляхом вільного доступу, із шкільної парти таємно викрав належний неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung G Ace3» моделі GT-S272, вартість якого згідно висновку експерта № 452т від 22.05.2015 року становить 947 грн. 63 коп., і в якому знаходився стартовий пакет «Київстар» вартістю 15 грн. та гроші на рахунку в сумі 30 грн., а також гроші в сумі 30 грн., які знаходилися біля зазначеного телефону, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 997 грн. 63 к.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому визнав повністю і показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння: 07.05.2015 року близько 9 години під час перебування у школі на уроці фізкультури зайшов до кабінету № 304, де він та інші учні переодягалися на урок фізкультури. Разом з ним був ОСОБА_12 приміщенні класу, крім них, нікого не було. Він побачив на підлозі мобільний телефон, підняв його з підлоги, з телефоном були гроші 30 грн., вирішив залишити собі телефон і гроші. Приніс телефон додому, батькам сказав, що знайшов його, але через декілька днів приїхали працівники міліції, яким повернув телефон. Не знав, що телефон належить однокласнику ОСОБА_5 . Щиро розкаюється у скоєному, просить вибачення у потерпілого, обіцяє вести себе правомірно.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 показала, що обвинуваченого ОСОБА_9 виховує разом з його рідним батьком з тої пори, коли ОСОБА_9 було два роки. Побутові умови в них задовільні, навчається він добре, слухняний, надає допомогу по дому, характер у обвинуваченого спокійний, вихованню піддається.

Дослідивши всі матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у справі доказів.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 07.05.2015 року близько 9 години на першому уроці фізкультури в НВК № 3, де він навчається у дев`ятому класі, перебуваючи у приміщенні кабінету математики № 304, переодягнувся у спортивну форму та вийшов з класу, та забув на парті свій телефон марки «Samsung G Ace3» моделі GT-S272 та гроші в сумі 30 грн., які поклав поряд з телефоном. Через деякий час згадав про телефон та гроші, побіг до класу, але ні телефону, ні грошей вже не було. На ОСОБА_13 зразу не подумав, що це він викрав телефон, зараз до нього ніяких претензій не має.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_14 показав, що 07.05.2015 року у школі зустрівся з ОСОБА_15 , і вирішили йти додому, але йому необхідно було забрати з приміщення класу свою сумку. Вони вдвох підійшли до кабінету математики № 304, він залишився біля дверей, а ОСОБА_16 ввійшов до приміщення і пішов до парти по свою сумку. Коли стояв біля дверей, побачив на одній з парт мобільний телефон та біля нього пару рублів. ОСОБА_16 , коли проходив повз телефона, взяв його і залишив собі. Коли йшли додому, ОСОБА_16 викинув з телефона сім-карту. Пізніше він взнав, що телефон належить ОСОБА_17 .

Вина ОСОБА_9 у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які знаходяться у матеріалах даного кримінального провадження:

даними протоколу огляду місця події від 12.05.2015 року, яким є приміщення кабінету математики № НОМЕР_1 в НВК № 3, що розташоване по вул. Українській, 67 в м. Шепетівка Хмельницької області, в якому ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення (а.с.12,13 з фототаблицями);

копією товарного чека від 11 січня 2014 року на купівлю мобільного телефона марки «Samsung», вартість якого зазначена 1802 грн. (а.с. 25);

даними висновку експерта від 22.05.2015 року за №452т з фототаблицями, відповідно до проведеної судової товарознавчої експертизи вартість мобільного телефону марки «Samsung G Ace3» моделі GT-S272 станом на 07.05.2015 року з урахуванням % зносу могла складати 947 грн. 63 коп. (а.с.31-33).

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_9 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення в порядку ст. 105 КК України неповнолітнього обвинуваченого від покарання та просить застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, передбачені п.3 ч. 1 ст. 105 КК України.

Вислухавши клопотання захисника, яке підтримав обвинувачений, його законний представник, потерпілого та його законного представника, представників служби в справах дітей виконкому Шепетівської міської ради та відділу кримінальної міліції в справах дітей в м. Шепетівка Хмельницької області, вислухав думку прокурора, які не заперечували в задоволенні клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 497 КПК України, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
І в такому випадку до вимог ч. 2 ст. 500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Відповідно до п.п.7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

А тому, з урахуванням наведених позитивних даних про особу неповнолітнього ОСОБА_9 , яка вчинила злочин середньої тяжкості, враховуючи обставини справи, відсутність тяжких наслідків, відношення обвинуваченого до скоєного, його щире каяття, на підставі ст.ст. 97, 105 КК України суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього ОСОБА_9 без застосування кримінального покарання, у зв`язку з чим вважає, що клопотання адвоката підлягає задоволенню, а неповнолітній ОСОБА_9 звільненню від кримінального покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на обвинуваченого ОСОБА_9 , суд з урахуванням вищезазначених даних про його особу, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків, а саме: батька- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який при наявності позитивних даних, здатний впливати на поведінку неповнолітнього сина, для забезпечення позитивного виховного впливу на нього та постійного контролю за його поведінкою, та підтвердив свою згоду на це в судовому засіданні.
Строк передачі неповнолітнього під нагляд батька, передбачений ст. 105 ч. 2 п. 3 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього до його повноліття.
Від сплати судових витрат неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 суд вважає можливим звільнити.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі ст. 97, 105 КК України, керуючись ст.ст. 484, 485, 490, 497, 500 КПК України, ст. 105 КК України,

суд,
У Х В А Л И В:
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 від кримінального покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд батька - ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , до досягнення ОСОБА_19 повноліття.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung G Ace3» моделі GT-S272 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя: