Справа 11-
106/ 2008 рік Головуючий
у 1 інстанції - Триголова В.М.
- 296 ч. 3 КК Доповідач Широян Т.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
лютого 2008 року
колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі :

головуючого - Кузюри М.М.

суддів - Широян Т.А., Трейтяк О.П.

з участю прокурора - Басюка С.В.

засудженого - ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ніжинського міськрайсуду Чернігівської області від 03
грудня 2007 року .

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Ніжин Чернігівської області, українець, громадянин України, з середньою
освітою, одружений, має неповнолітню дитину,
не працюючий, раніше судимий:

- 16.05.01. Ніжинським міськрайсудом Чернігівської області за ст. ст. 206 ч. 2, 188-1 ч. 2 КК України на
4 роки позбавлення волі;

- 07.10.03. Ніжинським міськрайсудом Чернігівської області за ст.
296 ч. 3 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі,

засуджений за ст. 296 ч. 3 КК України до 2 років
позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він
16 травня 2007 року, близько 18-00 години, перебуваючи в нетверезому стані,
знаходячись в приміщенні магазину “Гастрономчик”, що на вул. Гоголя в м. Ніжині, проявляючи
неповагу до громадян, що знаходились в магазині, лаявся нецензурною лайкою. А
коли потерпіла ОСОБА_2, яка була в магазині з малолітньою дитиною, намагалась
вийти з магазину, ОСОБА_1, лаючись нецензурними словами, не пускав її,
заштовхнув назад, а потім наніс їй декілька ударів кулаком по голові, чим
спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Не погоджуючись з вироком суду в частині
призначеного покарання, засуджений ОСОБА_1 просить вирок змінити, пом'якшити
призначене йому покарання та застосувати до нього ст. 75 КК України, оскільки
суд врахував не всі підстави, що
пом'якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), а
також не взяв до те, що він повністю відшкодував завдану шкоду потерпілій.
Просить врахувати стан його здоров'я та наявність на утриманні неповнолітньої дитини та непрацездатної
матері.

Заслухавши доповідача, засудженого, який просить
пом'якшити покарання з підстав, викладених у апеляції, а також вирішити питання
про застосування щодо нього амністії, оскільки він має на утриманні
неповнолітню дитину, думку прокурора про залишення вироку суду щодо ОСОБА_1 без
змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 задоволенню не
підлягає.

Обставини вчинення ОСОБА_1 злочину судом досліджені
всебічно, повно та об'єктивно. Вина засудженого ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого
йому злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, повністю підтверджується
доказами, що досліджені в суді першої інстанції, та не заперечується самим
засудженим.

Показання засудженого ОСОБА_1 щодо обставин
вчинення злочину не суперечать показанням потерпілої ОСОБА_2.

Зокрема,
ОСОБА_1 пояснив суду , що він, будучи в стані сп'яніння , зайшов до магазину,
але у дверях не зміг розійтись із потерпілою,
тому вдарив її кулаком.

Потерпіла , показання якої на досудовому слідстві
були оголошені в судовому засіданні, стверджувала, що ОСОБА_1 не випускав її з
магазину, а потім вдарив кулаком по
голові.

Згідно висновків судово-медичної експертизи потерпілій ОСОБА_2 були спричинені легкі
тілесні ушкодження - у вигляді забиття
м'якої тканини голови , тім'яної області, забиття шийного відділу хребта, закритої черепно-мозкової травми

Отже вирок суду ґрунтується на достатніх та
достовірних доказах. І дії ОСОБА_1 за
ст. 296 ч.3 КК України кваліфіковано
вірно, як злісне хуліганство, вчинене особою, яка раніше була судима за
хуліганство.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд відповідно до
ст. 65-67 КК України врахував тяжкість та суспільну небезпеку скоєного ним
злочину, його особу - те, що він вже двічі був судимий за хуліганство, але на
шлях виправлення не став, а знову вчинив хуліганство в присутності малолітньої
дитини. Також судом було враховані пом'якшуючі покарання засудженому обставини,
а саме: визнання ним своєї вини та щире каяття. Покарання ОСОБА_1 призначено у
мінімальному розмірі санкції ст. 296 ч.3 КК України.

Щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування призначеного
судом покарання згідно Закону України „Про амністію” від 9
червня 2007 року, то відповідно до ст. 7
п. „д” він не є суб'єктом амністії, оскільки він раніше 13 березня 2003 року звільнявся від відбування покарання умовно-достроково на не
відбутий строк 1 рік 10 місяців 23 дня і в період цього строку знову вчинив злочин і був засуджений 7 жовтня 2003 року за сукупністю вироків До
покарання у вигляді позбавлення волі.

Порушень норм законодавства, яки б потягли за собою
безумовне скасування чи зміну вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Ніжинського міськрайсуду Чернігівської області від 03
грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Головуючий

Судді