ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року Справа № 293/654/15-к

смт Черняхів
Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області кримінальне провадження № 0000178, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2015, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурківці Чуднівського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , офіційно працюючого сантехніком в КВЖРЕП № 12 м. Житомира, освіта середня, одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 28.03.2015 близько 06 год. 30 хв. він знаходився за місцем проживання ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 . В цей час між ним та ОСОБА_5 на грунті довготривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесний ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 використовуючи металевий прут, який заздалегідь взяв із дому, умисно наніс декілька ударів ОСОБА_5 в область голови. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді забійних ран на волосистій частині голови та обличчі, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 728 від 08.04.2015 відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, що виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. Крім того, з огляду на те, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним дослідження усіх без виключення доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000178 відносно ОСОБА_4 за ст. 125 ч. 2 КК України (далі МКП), щодо обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом в судовому засіданні на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено ОСОБА_4 зміст цих обставин (обставин вчинення ним злочину), з`ясовано, що визнання ним обставин вчинення злочину є добровільним, а також було роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України.

Заподіяння ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, окрім повного визнання обвинуваченим його винуватості, підтверджується наступними доказами, отриманими у порядку, встановленому КПК України:

1)
довідкою Черняхівського ТМО від 03.04.2015 (МКП, арк. 9);
2) висновком експерта № 728 від 08.04.2015 (МКП, арк. 12).
Підстав для визнання вказаних вище доказів недопустимими згідно зі статтями 86-89 КПК України судом при розгляді справи не встановлено.

Оскільки ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, суд згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено ОСОБА_4 з прямим умислом.

Станом на момент вчинення злочину (28.03.2015) ОСОБА_4 досяг віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України може наставати кримінальна відповідальність, є осудним згідно зі ст. 19 КК України, а тому він підлягає кримінальній відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, на грунті довготривалих неприязних відносин та після виникнення словесного конфлікту, тобто з малозначного приводу, суд приходить до висновку, що злочин вчинено ОСОБА_4 з хуліганських мотивів.

З огляду на це суд вважає встановленими наступні обставини:

1)
наявність події злочину заподіяння 28.03.2015 потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
2) вчинення його ОСОБА_4 умисно з прямим умислом та з хуліганських мотивів.
Рішення про зміну обвинувачення та про визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом протягом розгляду справи не приймалися.

Обставинами, що пом`якшують покарання для ОСОБА_4 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Обставин, що виключають злочинність діяння ОСОБА_4 , передбачених ст. ст. 36-43 КК України, а також підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст. ст. 44-49 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи:
· наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України;
· відсутність обставин, що обтяжують для нього покарання;
· визнання обвинуваченим своєї вини,
суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69-1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи:

· наявність пом`якшуючих обставин (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину);
· відсутність обставин, що обтяжують для нього покарання;
· що він раніше не судимий (вимога від 24.04.2015, МКП, арк. 17), злочин вчинив вперше;
· що компроментуючі відомості за місцем проживання відсутні (характеристика, МКП, арк. 18);
· спосіб вчинення злочину нанесення не одного, а кількох ударів, їх нанесення металевим прутом, а не предметом з більш м`якими характеристиками;
· наявність підстав для застосування при призначенні йому покарання положень ст. 69-1 КК України,
суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі, що складає дві третини максимального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 133,33 грн. (Одна тисяча сто тридцять три гривні 33 копійки).

Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому, прокурору та потерпілому ОСОБА_5 , який був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1