У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Гошовської Т.В., Пошви Б.М.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 27 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора м. Києва на вирок
Дарницького районного суду м. Києва від
24 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07
березня 2007 року.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24
березня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця с. Виноградівка Одеської області,

громадянина України,

раніше не судимого, -

засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на
5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов'язків,
передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст.
76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на
користь потерпілої ОСОБА_2. 11 812 грн. 80 коп.; на користь СК “Дружба” - 2 727
грн. 40 коп.; на користь ОСОБА_3.
- 30 грн.

ОСОБА_1. засуджено за вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном,
поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, вчинений
особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою з особою, матеріали
щодо якої виділені в окреме провадження, з проникненням у житло та сховище за
таких обставин.

Так, 20 травня 2004 року приблизно о 08 годині 25 хвилин ОСОБА_1., за попередньою змовою з
особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з метою нападу і
заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що вхідні двері квартири №АДРЕСА_1
у м. Києві, були не зачинені, діючи узгоджено, згідно з розподіленими ролями,
при цьому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, увірвалась
у квартиру, повалила потерпілу ОСОБА_2. на підлогу і почала душити руками за
шию. Після цього до квартири зайшов ОСОБА_1., який пред'явив вимогу до
потерпілої віддати майно, на що потерпіла вказала місце, де зберігаються гроші.
Поки особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, утримувала
потерпілу на підлозі, ОСОБА_1. заволодів грошима потерпілої в сумі 400 грн. і 40 доларів США.

Після цього особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження,
продовжувала утримувати потерпілу, а ОСОБА_1. шукав у квартирі гроші.
Потерпілій вдалося звільнитися від утримання і вона намагалася втекти. Однак
особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, і ОСОБА_1. повалили
ОСОБА_2. на підлогу і почали завдавати їй удари у різні частини тіла: особа,
матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, завдавала удари руками по
обличчю і голові, а ОСОБА_1. - ногами в область спини, внаслідок чого потерпіла
втратила свідомість.

Коли потерпіла прийшла у свідомість, то ОСОБА_1. та особа, матеріали щодо
якої виділені в окреме провадження, знову почали вимагати у потерпілої гроші та
золото, при цьому особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження,
утримувала потерпілу на підлозі, тримаючи за голову, а ОСОБА_1. - завдавав
удари ногами в область спини, внаслідок чого Віштака Л.В. віддала золоту
сережку, а особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, зірвала з
шиї потерпілої золотий ланцюжок із золотим хрестиком.

Продовжуючи свої дії, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме
провадження, зав'язала потерпілій руки та рот і відтягла до ванної кімнати, а
ОСОБА_1. у цей час шукав у квартирі майно, яким можна було б заволодіти.

У цей час до квартири увійшов ОСОБА_4. ОСОБА_1. і особа, матеріали щодо
якої виділені в окреме провадження, з місця злочину втекли, заволодівши грошима
та майном потерпілої на загальну суму
1 813 грн. та майном ОСОБА_4. - мобільним телефоном “Nokia 8210” та
СІМ-карткою до нього на загальну суму 1 700 грн.

Згідно з висновком експерта № 1423/є від 21 серпня 2004 року потерпілій ОСОБА_2. заподіяно легке тілесне
ушкодження у виді ЗЧМТ, що потягло за собою короткочасний розлад здоров'я на
строк не більше шести днів.

Крім того, ОСОБА_1. 22 червня 2004 року приблизно о 02 годині, за
попередньою змовою з невстановленими слідством особами, маючи при собі ніж та
мотузку, з метою нападу та заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством,
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
прибули на двох мотоциклах марки “МТ” без державних номерних знаків до свиноферми СК “Дружба”, розташованої в одному
кілометрі від північної околиці с. Каланчак, після чого проникли через
незачинені двері до свинарного комплексу № 3.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_1. разом із співучасниками напав на охоронця
ОСОБА_3, завдавши йому удар ножем по лівій руці, заподіявши дві різані рани
лівої кисті, а також ряд ударів ногами і руками в область голови та шиї, які
згідно з висновком судово-медичної експертизи № 304 від 07 липня 2004 року є
легкими тілесними ушкодженнями, що потягло за собою короткочасний розлад
здоров'я, після чого, погрожуючи фізичною розправою, зв'язали ОСОБА_3 руки і
ноги та відкрито у присутності потерпілого заволоділи двома свиноматки,
середньою вагою 130 кг кожна на загальну суму 2 727 грн. 40 коп., а також
майном ОСОБА_3. на суму 30 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду м. Києва від 07 березня 2007 року зазначений вирок залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор просить судові рішення щодо
ОСОБА_1. скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у
зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання
тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м'якості. При цьому посилається на те, що суд,
призначаючи ОСОБА_1. покарання, не
врахував, що останній вчинив два злочини у короткий проміжок часу, що ці
злочини віднесені законом до особливо тяжких, та безпідставно дійшов висновку
про можливість його виправлення без відбування покарання і звільнив його від
покарання на підставі статей 75, 76 КК України. Зазначає, що судами не
враховано, що ОСОБА_1. до теперішнього часу не відшкодовано збитків, завданих
злочинами. Крім того, апеляційним судом за апеляціями прокурора та потерпілої,
в яких порушувалося питання про погіршення становища ОСОБА_1., на порушення
вимог кримінально-процесуального закону, було розглянуто справу за його
відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка частково підтримала
касаційне подання та вважала, що підлягає скасуванню лише ухвала апеляційного
суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
касаційне подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових
злочинів.

Цих вимог закону суд при призначенні покарання ОСОБА_1. не дотримався.

Ухвалюючи рішення про звільнення ОСОБА_1. від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд належним чином не мотивував,
які саме дані про його особу та інші обставини справи дають підстави для
висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1. у короткий проміжок часу вчинив
два злочини, які за законом віднесені до особливо тяжких; за місцем проживання
характеризується негативно, як конфліктна та неврівноважена людина; не працює.

Крім цього, матеріали справи свідчать про те, що після постановлення вироку
ОСОБА_1., порушивши дану ним суду підписку про невиїзд, з місця постійного
проживання зник, на неодноразові виклики до апеляційного суду не з'являвся.

Така поведінка засудженого ставить під сумнів висновок суду про щирість
його каяття, дійсне усвідомлення вчинених ним злочинів та можливість його
виправлення без відбування покарання.

Наведеним обставинам апеляційний суд, розглядаючи справу за апеляційним
поданням прокурора та апеляційною скаргою потерпілої, належної оцінки не дав.

У зв'язку з вищезазначеним колегія суддів вважає, що доводи касаційного
подання щодо м'якості призначеного ОСОБА_1. покарання, є обґрунтованими.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 358 КПК України засуджений, їх законні
представники підлягають обов'язковому виклику, якщо в апеляції ставиться
питання про погіршення їх становища.

На порушення цих вимог закону апеляційний суд розглянув кримінальну справу
щодо ОСОБА_1. за апеляційним поданням прокурора та апеляцією потерпілої
ОСОБА_2., у яких порушувалось питання про скасування вироку місцевого суду у
зв'язку із м'якістю призначеного йому покарання, тобто йшлося про погіршення
становища ОСОБА_1., без участі засудженого, чим допустив істотне порушення
вимог кримінально-процесуального закону, що є безумовною підставою для
скасування прийнятого рішення.

З огляду на викладене вирок суду та ухвала апеляційного суду підлягають
скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде доведена винуватість ОСОБА_1. у
вчиненні інкримінованих йому злочинів, то покарання із застосуванням ст. 75 КК
України, яке було визначено за вироком суду від 24 березня 2005 року, слід вважати
невиправдано м'яким.

На підставі викладеного, керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника прокурора м. Києва
задовольнити.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 березня
2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 березня 2007 року щодо ОСОБА_1
с к а с у в а т и, а справу направити на новий судовий розгляд у той же
місцевий суд в іншому складі суддів.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Пивовар В.Ф. Пошва Б.М.