Справа № 1-1|11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2011 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого -судді Почупайло А.В.

при секретарі Самсонюк А.О.

за участю прокурора Сукача О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого водієм в ВКП "Фірма "Свіко", проживаючого в АДРЕСА_2, не судимого,

у скоєні злочину передбаченого ст. ст. 186 ч. 3, 17, 213 ч. 3 КК України (в редакціїї 1960 року), -

в с т а н о в и в:

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, 03 грудня 2000 року, приблизно в 18.50 годин знаходячись в автомобілі ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_2 біля будинку АДРЕСА_1, достовірно знав зі слів своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скоєний ними злочин, передбачений ст. 141 ч. 3 КК України, тобто про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 03 грудня 2000 року, приблизно в 18.45 годин з проникненням в житло у квартиру АДРЕСА_1, відкрито викрали індивідуальне майно ОСОБА_4, а саме телевізор.

Заздалегідь не обіцяючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приховати факт скоєного ними злочину та здобутого злочинним шляхом майна, ОСОБА_1 про достовірно відомий йому скоєний злочин в правоохоронні органи не доніс та з метою приховування скоєного ОСОБА_2 та ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 141 ч. 3 КК України, зберігав відкрито викрадене ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно в автомобілі ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував за дорученням.

Крім того ОСОБА_1 03 грудня 2000 року приблизно в 19.30 годин заздалегідь не обіцяючи, зберігав з метою збуту майно завідомо здобуте злочинним шляхом та намагався його збути.

Так, ОСОБА_1 03 грудня 2000 року в дений час знаходячись в автомобілі ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував за дорученням, біля ринку "Елерон", розташованому по вул. Симиренко, 5 в м. Києві, зустрів своїх знайомих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які попросили його відвезти їх до будинку АДРЕСА_1, не повідомивши його про свої наміри скоїти крадіжку. На дане прохання ОСОБА_1 погодився та прибилизно в 18.30 годин разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прослідував до будинку АДРЕСА_1, де залишився в салоні автомобіля чекати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вийшли з автомобіля. Приблизно в 18.50 годин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернулися назад, та принесли із собою телевізор, при цьому повідомивши ОСОБА_1 про те, що даний телевізор вони викрали з квартири та поклали його в багажник автомобіля. ОСОБА_1 заздалегідь не обіцяючи, став зберігати викрадений телевізор в автомобілі ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував за дорученням. Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на автомобілі під керуванням останнього прослідували на б-р І.Лепсе, 8 в м. Києві, де ОСОБА_3 залишився в салоні автомобіля ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_2, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з метою особистого збагачення та збуту викраденого телевізора стали пропонувати його громадянам, проте продати телевізор не змогли, з причин що від них не залежали.

В судове засідання 18 жовтня 2001 року підсудний ОСОБА_1, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився. Постановою суду від 18 жовтня 2001 року відносно підсудного ОСОБА_1 застосовано примусовий привід в судове засідання на 13 листопада 2001 року.

В судове засідання 06 грудня 2001 року підсудний ОСОБА_1, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився. Постановою суду від 06 грудня 2001 року міру запобіжного заходу відносно підсудного ОСОБА_1 змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою.

Постановою суду від 14 січня 2002 року з кримінальної справи по бвинуваченню ОСОБА_2 за ст. 141 ч. 3 КК України, ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 3, ст. 17, 213 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) виділена в окреме провадження кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 3, ст. 17, 213 ч. 3 КК України та оголошено розшук ОСОБА_1

В судовому засіданні на обговорення учасників процесу поставлено питання про направлення справи для проведення додаткового досудового розслідування з підстав неповноти досудового слідства та необхідністю усунення недоліків, допущених органами слідства.

Постановою слідчого СВ Ленінградського РУГУ МВС України в м. Києві від 07 грудня 2000 року запобіжним заходом уникнення від слідства та суду по відношенню до ОСОБА_1 обрано підписку про невиїзд з м. Києва, враховуючи постанову прокурора Ленінградського району м. Києва від 07 грудня 2000 року про звільнення ОСОБА_1 з ІТТ.

07 грудня 2000 року ОСОБА_1 надав слідчому підписку в тому, що зобов'язується із вказаного ним місця проживання АДРЕСА_2 без дозволу органів міліції, слідчого, прокурора та суду не відлучатися, та з'являтися по першій їх вимозі, а також йому роз'яснено, що у випадку порушення ним даної підписки міра запобіжного заходу відносно нього в порядку ст. 151 КПК України може бути змінена на більш сувору.

Відповідно до повідомлення начальника Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 17 грудня 2001 року згідно постанови суду з метою затримання ОСОБА_1 заведено оперативно-розшукову справу. За місцем прописки АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не проживає, проводяться заходи по його затриманню (а.с. 2).

На запити суду щодо повідомлення суду чи виконується постанова суду від 14 січня 2002 року про розшук ОСОБА_1 та які заходи було вжито для її виконання, Святошинський РУГУ МВС України в м. Києві протягом 2002-2011 років повідомляє, що ВКР Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві проводяться заходи по розшуку та затриманню ОСОБА_1, заведено оперативно-розшукову справу, при затриманні ОСОБА_1 суд буде повідомлено додатково (а.с. 6, 10, 13, 17, 19, 23, 24, 27, 31,36, 38, 40, 127, 128, 130, 132, 134, 136, 138, 140, 142, 144, 148, 150, 154, 157, 162, 164, 166, 170, 172, 174, 176, 178, 180, 182, 187, 188, 190, 194, 196, 199, 202, 204, 206). Протягом тривалого часу ОСОБА_1 за вищевказаною адресою не проживає та місце його знаходження невідоме. Зазначену Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві інформацію щодо неможливості встановити місце знаходження підсудного ОСОБА_1, протягом тривалого періоду часу, суд не може перевірити, а тому шляхом проведення різних слідчих дій в ході додаткового розслідування, слід усунути зазначену неповноту досудового слідства.

Враховуючи вимогу ст. 257 КПК України про безпосередність дослідження судом доказів по справі, у тому числі допиту підсудного, та вичерпання судом наявних у нього можливостей щодо встановлення місця проживання та допиту підсудного, суд вважає, що по справі допущена неповнота досудового слідства, яку неможливо усунути в судовому засіданні.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.

Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 та 64 КПК України не були досліджені або були поверхнево чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в тому числі не були з'ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який заперечував проти направлення справи для проведення додаткового розслідування, вважає, що справу слід направити для проведення додаткового розслідування, оскільки зазначені недоліки досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому засіданні.

В ході проведення додаткового досудового розслідування необхідно достовірно встановити місце проживання та фактичне місце знаходження підсудного ОСОБА_1 та вирішити питання про пред'явлення йому обвинувачення відповідно до Кримінального кодексу України, який набрав чинності з 01 вересня 2001 року.

Керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ст. ст. 186 ч. 3, 17, 213 ч. 3 КК України (в редакціїї 1960 року) повернути прокурору Святошинського району м. Києва, для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно підсудного ОСОБА_1 залишити без змін -тримання під вартою.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 діб із дня її винесення.

Суддя: