Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
П О С Т А Н О В А

14 вересня 2010 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

при секретарі Загоруйко О.В.

за участю: прокурора Сарелло В.П.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові скаргу ОСОБА_2 на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи,

в с т а н о в и в:

Постановою ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України у Хмельницькій області від 19 липня 2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за результатами перевірки заяви ОСОБА_2 по факту нанесення їй 10.07.2010 року тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за відсутністю в їх діях складу злочину.

Постановою ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України у Хмельницькій області від 09 серпня 2010 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за результатами перевірки скарги ОСОБА_2 по факту вчинення відносно неї ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неправомірних дій.

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на означені постанови, які просить скасувати, а матеріали направити для проведення додаткової перевірки. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 зазначила, що перевірка по її зверненнях проведена не повно та не належним чином, що не перевірені усі обставини, викладені у скарзі та не дана їм належна правова оцінка. Вказує, що є усі достатні підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ознак злочинів.

Заслухавши скаржницю та її представника про скасування постанов про відмову в порушенні кримінальних справ від 19 липня 2010 року та від 09 серпня 2010 року, думку прокурора, який вважає оскаржувані постанови законними та обґрунтованими, дослідивши матеріали перевірки, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в порушенні кримінальних справ на підставі ст.6 п.2 КПК України, орган дізнання неповно та поверхово провів перевірку, не зясував усіх істотних обставин, які мають значення для обґрунтованого прийняття рішення.

Зокрема, при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_2 від 12.07.2010 року, про нанесення їй тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не вжито ніяких заходів щодо встановлення особи місцевого жителя, поява якого, зі слів заявниці, змусила ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинити протиправні дії.

Незважаючи, що у вищезазначеній заяві ОСОБА_2 прямо вказує на осіб, що спричинили їй тілесні ушкодження в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи рішення стосовно даних осіб не приймалося.

Відповідно до акту судово-медичного дослідження № 320 у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких, однак особа, що їх спричинила, в ході перевірки не встановлена, а за таких обставин в діях даної невстановленої особи, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 125 КК України (умисне спричинення легкого тілесного ушкодження).

За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 03.08.2010 року органом дізнання прийнято рішення від 09 серпня 2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи стосовно ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п.2 ст. 11 КК України та п.2 ст. 6 КПК Країни, тобто органом дізнання встановлено факт вчинення злочину, однак через малозначність завданої шкоди, таким його не визнано. Разом з тим, при винесенні даної постанови не вказано, який саме із злочинів є малозначним, що позбавляє ОСОБА_2 звернутися до суду для притягнення винної особи до юридичної відповідальності іншого виду за вчинений злочин.

Незважаючи, що у вищезазначеній скарзі ОСОБА_2 прямо вказує на осіб, що вчиняли стосовно неї протиправні дії, у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи рішення стосовно даних осіб не приймалося.

Перевірка проводилася за скаргою потерпілої, однак у подальшому у неї відповідної заяви відібрано не було, про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України ОСОБА_2 не попереджено.

05.08.2010 року ДІМ ОСОБА_6 здійснено огляд домогосподарства ОСОБА_2, дозволу суду чи заяви ОСОБА_2 на даний огляд у справі не має, в протоколі огляду не зазначені обставини, у звязку з чим проведений огляд без вищезгаданих документів, про результат огляду не повідомлено прокурора, чим порушено вимоги ст. 190 КПК України.

В обох оскаржуваних постановах по відмову в порушенні кримінальної справи зазначено, що скаржниця ОСОБА_2 є психічно хворою людиною, яка вигадує наклепи на жителів села та перебуває з ними у неприязних відносинах, однак з цього приводу підтверджуючий медичний документ не долучено, відповідна характеристика з місцевої ради не приєднана.

Крім цього, опитування ОСОБА_2 проводилось поверхово, зокрема не зясовувалося, хто може підтвердити її показання з приводу протиправних дій щодо неї, чи відомі їй очевидці, чи зверталася вона за допомогою до посадових осіб ОВС, органу місцевого самоврядування, медичних працівників, якщо так, то які результати даних звернень.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувані постанови слід скасувати, а матеріали повернути для проведення додаткової перевірки.

В ході даної перевірки необхідно усунути вказану неповноту та дати належну правову оцінку встановленим обставинам.

Керуючись ст.236-2 КПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України у Хмельницькій області про відмову в порушенні кримінальної справи від 19 липня 2010 року скасувати.

Постанову ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України у Хмельницькій області про відмову в порушенні кримінальної справи від 09 серпня 2010 року скасувати.

Матеріали № 991 та №1130 направити для проведення додаткової перевірки.

На постанову протягом 7 діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду.

Суддя: