АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели правові підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повторно, оскільки ОСОБА_8 з 20.01.2010 року вже утримується під вартою. Крім того суд вказав, що нормами КПК України передбачено те, що сукупний строк тримання під вартою не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Не погодившись з даним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення суми застави.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що ухвала винесена незаконно та необґрунтовано з причин невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Вказує, що 14.12.2009 року СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч 1 ст. 115 КК України. 20.01.2010 року в порядку ст. 115 КПК України (в ред. 1960 року) за підозрою у скоєнні зазначеного злочину затримано ОСОБА_8 . В подальшому судами неодноразово виносились вироки, якими ОСОБА_8 визнавався винним у скоєнні інкримінованих йому злочинів. 20.02.2015 року ухвалою АНД районного суду м. Дніпропетровська зазначену кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 та інших осіб за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15 та п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України повернуто прокурору Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 22.06.2015 року. 04.06.2015 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, у якому проводилось досудове слідство у цій кримінальній справі, СУ ГУМВС у Дніпропетровській області внесено до ЄРДР, а 05.06.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру. Крім того вказує, що для виконання вказівок суду, викладених в ухвалі про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування від 20.02.2015 року, необхідний термін не менше 2-х місяців. Наполягає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає підстави застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не зважаючи на вимогу апеляційного суду, ОСОБА_8 в судове засідання конвойною службою не доставлений. Прокурор і адвокат просили розглянути апеляцію без участі підозрюваного, при цьому адвокат вказував, що йому відома позиція ОСОБА_8 , який проти задоволення апеляції прокурора.

Зважаючи на те, що строк тримання ОСОБА_8 під вартою спливає 22.06.2015 року, з урахуванням думки учасників процесу, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляцію за відсутності підозрюваного, позиція якого стосовно апеляції доведена суду захисником ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, пояснення адвоката ОСОБА_7 який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вказуючи, що підозрюваний ОСОБА_8 має таку саму позицію, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів, в СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000554, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що підозра, яка оголошена 05.06.2015 року ОСОБА_8 не може вважатись такою, що відповідає вимогам закону, оскільки у ній вказано про кваліфікацію дій громадянина ОСОБА_9 .

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 раніше вже був обраний запобіжний захід і він на теперішній час перебуває під вартою з 20.01.2010 року, а загальний строк його перебування під вартою складає вже близько 5 років і 6 місяців.

Разом з тим, ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. При цьому у поданні слідчого питання про продовження строку не ставилось.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий і прокурор фактично звернулись до суду з клопотанням про повторне обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, що не передбачено нормами чинного КПК України. Крім того, слідчий суддя вірно послався на норму закону в якій вказано, що сукупний строк тримання під вартою не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, - строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Доводи прокурора про те, що ухвала винесена незаконно та необґрунтовано з причин невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя розглянув подання у відповідності до норм КПК України і прийняв правильне рішення щодо відсутності підстав для повторного обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який фактично вже перебуває під вартою з 20.01.2010 року.

Посилання прокурора на те, що обрання запобіжного заходу є необхідним для виконання вказівок суду, викладених в ухвалі про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, колегія суддів також вважає безпідставним і таким, що не ґрунтується на нормах КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду: