Справа № 500/4162/15-к
Провадження № 1-кс/500/702/15
УХВАЛА
Іменем України

14 липня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 ,погоджене з прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, росіянина, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.02.1998р. Ізмаїльським міським судом за ст. 81 ч.3, 140 ч.2, 208, 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 26.02.2002р. Ізмаїльським міським судом за ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 229-6 ч.1, 185 ч.2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 26.11.2010р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ст. 190 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 04.12.2013р. Ізмаїльським міським судом за ст. 125 ч.1 КК України до 120 годин громадських робіт. На даний час на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебувають обвинувальні акти по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.199, ч.1 ст.357 КК України.

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за наступних обставин: 22.06.2015р. близько 01;00 години, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав 18 гусенят віком 2,5 місяців, вартістю за кожного 100 гривень, на загальну суму 1800 гривень та три коробки з помідорами по 25 кг. кожна, вартістю за кілограм 15 грн. на загальну суму 1125 гривень, які належать ОСОБА_8 спричинивши останній матеріальний збиток на загальну суму 2925 гривень. Крім того ОСОБА_5 викрав мобільній телефон марки «Нокіа 2610», вартістю 230 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку коштів не було, який належить ОСОБА_9 , спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 255 гривень після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказане діяння кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 185 КК України.

14.07.2015р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив що визнає себе винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цією статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у їх вчиненні, своєчасне та належне виконання вимог органів досудового розслідування.

Так, з клопотання не вбачається, а в ході судового засідання слідчим та прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.

Враховуючи викладене, а також те, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати чи зіпсувати будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

На думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашній арешт цілодобово, з покладенням обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з вказаного, враховуючи обґрунтованість підозри в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту цілодобово, з покладенням обов`язків, визначених у ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною ОСОБА_5 залишати місце свого проживання цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області за першою вимогою; не залишати місце фактичного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 14.07.2015 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 14.09.2015 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1