В І Л Ь Н О Г І Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д
Д Н І П Р О П Е Т Р О В С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
КС № 1-3/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» лютого 2010 року Вільногірський міський суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого- судді Сербіна В.В.

при секретарі- Килинчук Л.Л.

за участю прокурора- Селецького А.А.

потерпілих та цивільних позивачів- Коваленка В.В., ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3

захисника- авдоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вільногірську Дніпропетровської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, мешкаючого в смт.Новомиколаївка Верхньодніпровского району Дніпропетровської області, вул.Лісна, 26-А, раніше не судимого,-

у скоєнні злочинів, передбачених ст.382 ч.1 КК України, ст.172 ч.2 КК України, ст.172 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5, будучи обраним жителями селища Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 26 березня 2006 року на посаду селищного голови Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та працюючи на вказаній посаді на підставі рішення I сесії 5 скликання Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 2-I/V від 13 квітня 2006 року, будучи при цьому, в силу своїх службових обов'язків, визначених ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року (зі змінами та доповненнями) та Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" № 2493-ІІІ від 07 червня 2001 року (зі змінами та доповненнями) службовою особою органу місцевого самоврядування, маючи на основі вказаного рішення сесії Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, 9 ранг 4 категорію державного службовця, працюючи на посаді селищного голови Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в період 2006-2007 років, грубо порушив законодавство про працю, а саме незаконно, з особистих мотивів, звільнив своїми розпорядженнями ряд працівників Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 з роботи, а в подальшому, будучи підбурений встановленою органом досудового слідства особою, стосовно якої, на підставі постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2009 року, кримінальну справу № 1-п-3/2009 за ст.27 ч.4 КК України, ст.382 ч.1 КК України, закрито на підставі ст.48 КК України, ст.7 КПК України, ст.7-1 КПК України, умисно не виконував рішень суду про відміну його незаконних розпоряджень і поновлення на роботі звільнених працівників, при наступних обставинах.

Так, відповідно до частини 6 статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь та гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно частини 2 статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України. Згідно частини 2 статті 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України, зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

ОСОБА_7 того, згідно пункту 6 статті 5-1 Кодексу Законів про працю України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння в збереженні роботи. Відповідно до частини 1 статті 49-2 Кодексу Законів про працю України, при вивільнені працівників у випадках зміни в організації виробництва та праці, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Згідно частини 2 статті 49-2 Кодексу Законів про працю України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Згідно частини 3 статті 184 Кодексу Законів про працю України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років- частина шоста статті 179), одиноких матерів, при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Відповідно частини 5 статті 235 Кодексу Законів про працю України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

В порушення вказаних вимог Конституції України та Кодексу Законів про працю України, 05 червня 2006 року, ОСОБА_5, працюючи на посаді селищного голови Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, маючи особисту неприязнь до землевпорядника Новомиколаївської селищної Ради- потерпілої ОСОБА_2, умисно, з особистих мотивів, на підґрунті різних політичних поглядів та симпатій, а також з метою працевлаштування ОСОБА_7, яка приймала участь в виборах в місцеві органи влади на боці ОСОБА_5 та була активісткою однієї з ОСОБА_5 політичної партії, в порушення вимог ч.3 ст.184 Кодексу Законів про працю України, на підставі рішення ІV сесії V скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 42-ІV/V від 02 червня 2006 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади" видав розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 55 від 05 червня 2006 року "Про скорочення працівників з числа державних службовців селищної ради", про скорочення з посади спеціаліста/землевпорядника ОСОБА_2, котра на момент винесення даного розпорядження була одинокою матір'ю, маючою дитину віком до чотирнадцяти років. В той же час, згідно рішення ІV сесії V скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 42-ІV/V від 02 червня 2006 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади", було затверджено штатний розклад апарату Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, згідно якого було перейменовано ряд посад та було введено посаду секретаря керівника. У зв'язку з цим ОСОБА_2, маючою відповідну освіту та стаж роботи в органах місцевого самоврядування, 07 червня 2006 року, відповідно до ст.49-2 Кодексу Законів про працю України, було подано заяву про переведення її зі скороченої посади землевпорядника на нову, нижчестоячу та нижчеоплачувану посаду- секретаря керівника Новомиколаївської селищної ОСОБА_6. Однак ОСОБА_5, з наведених вище особистих мотивів, в порушення вимог ч.3 ст.49-2 Кодексу Законів про працю України, дану заяву ОСОБА_2 задоволено не було, 07 червня 2006 року на заяву було накладено візу- "Відмовити" та на нову посаду секретаря керівника, 15 червня 2006 року, ОСОБА_5 була прийнята ОСОБА_7, однопартієць ОСОБА_5, котра раніше взагалі не працювала в Новомиколаївській селищній ОСОБА_6, не мала стажу роботи в органах місцевого самоврядування. В подальшому, розпорядженням № 79 від 07 серпня 2006 року, виданим ОСОБА_5, діючим з наведених вище особистих мотивів та грубо порушившим законодавство про працю, спеціаліст/землевпорядник- потерпіла ОСОБА_2 була незаконно звільнена з роботи в Новомиколаївській селищній ОСОБА_6 на підставі п.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України, в зв'язку зі скороченням чисельності працівників, відповідно до розпорядження № 55 від 05 червня 2006 року "Про скорочення працівників з числа державних службовців селищної ради".

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, потерпілою ОСОБА_2 було подано адміністративний позов до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за результатами розгляду якого, на підставі постанови вказаного суду від 13 грудня 2006 року, потерпіла ОСОБА_2 була поновлена на посаді землевпорядника Новомиколаївської селищної ради. Вказане рішення суду в частині поновлення на роботі, було надано потерпілою ОСОБА_2 20 грудня 2006 року селищному голові Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 за вхідним № 714 від 20 грудня 2006 року та у відділ державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, для негайного виконання в частині поновлення на роботі. Згідно вимог ст.3,ст.18,ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, державним виконавцем державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, 25 грудня 2006 року була винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження з наданням строку для добровільного виконання рішення суду в частині негайного поновлення на роботі потерпілої ОСОБА_2 копія якої, у відповідності до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, була направлена селищному голові Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 для виконання за вихідним № 0107/10407 від 25 грудня 2006 року та отримана Новомиколаївською селищною ОСОБА_6 з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за № 2 від 04 січня 2007 року.

Однак ОСОБА_5, в період часу з 13 грудня 2006 року по 17 лютого 2007 року, будучи обізнаним про винесене судом рішення, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, діючи в своїх особистих інтересах, демонструючи явну неповагу до суду та ігноруючи прийняте ним рішення, в частині негайного поновлення на роботі потерпілої ОСОБА_2, яке вступило в законну силу 13 грудня 2006 року, в порушення ч.6 ст.43 Кодексу Законів про працю України, ст.68 Кодексу Законів про працю України, ч.2,5 ст.124 Конституції України, ст.144 Конституції України та ч.5 ст.235 Кодексу Законів про працю України, вказане рішення суду умисно не виконав. При цьому він керувався не тільки відсутністю особистої законослухняності, а й зневажливим ставленням до встановленого в Україні порядку виконання судових рішень, а також порадами встановленої органами досудового слідства особи, стосовно якої, на підставі постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2009 року, кримінальну справу № 1-п-3/2009 за ст.27 ч.4 КК України, ст.382 ч.1 КК України, закрито на підставі ст.48 КК України, ст.7 КПК України, ст.7-1 КПК України, якій ОСОБА_5, згідно рішення ІХ сесії V скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 125 від 13 жовтня 2006 року "Про представлення інтересів селищної ради в судових органах", видав довіреність на представництво інтересів Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 у всіх судових установах і яка, не маючи ніякої юридичної освіти, вдаючи з себе фахівця в галузі права, дізнавшись від ОСОБА_5 про зазначене вище рішення суду, яке стосувалося поновлення ОСОБА_2 на роботі, умисно, намагаючись підняти свій авторитет в очах ОСОБА_5, в порушення вимог ч.6 ст.43 Кодексу Законів про працю України, ст.68 Кодексу Законів про працю України, ч.2,5 ст.124 Конституції України, ст.144 Конституції України та ч.5 ст.235 Кодексу Законів про працю України, в період часу з 13 грудня 2006 року по 17 лютого 2007 року, знаходячись в приміщенні Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, своїми порадами та рекомендаціями щодо вказаного судового рішення, схилила ОСОБА_5 до невиконання рішення суду в частині поновлення на роботі потерпілої ОСОБА_2, тобто підбурювала до скоєння вказаного злочину.

ОСОБА_7 того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5, 21 листопада 2006 року, будучи селищним головою Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, маючи особисту неприязнь до інженера-землевпорядника (з 02 червня 2006 року- спеціаліста І категорії) Новомиколаївської селищної Ради- потерпілої ОСОБА_1, умисно, керуючись особистими мотивами, на підґрунті різних політичних поглядів та симпатій, в тому числі агітації потерпілою під час проведення місцевих виборів за попереднього селищного голову Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, видав розпорядження № 15 від 21 листопада 2006 року "Про звільнення із займаної посади", про звільнення потерпілої ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії на підставі п.4 ст.40 Кодексу Законів про працю України, тобто за прогул (в тому числі, відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, з 21 листопада 2006 року.

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, потерпілою ОСОБА_1 було подано адміністративний позов до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за результатами розгляду якого, на підставі постанови вказаного суду від 27 грудня 2006 року, потерпіла ОСОБА_1 була поновлена на посаді землевпорядника Новомиколаївської селищної ОСОБА_6. Вказане рішення суду в частині поновлення на роботі потерпілою ОСОБА_1 було надано 28 грудня 2006 року селищному голові Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 та у відділ державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області для негайного виконання в частині поновлення на роботі, крім того, потерпілою ОСОБА_1 ОСОБА_5 було надано заяву про поновлення на посаді спеціаліста І категорії-землевпорядника з реєстрацією вказаної заяви в книзі вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 за вхідним № 742 від 28 грудня 2006 року з додатком до неї постанови суду. Згідно вимог ст.3, ст.18, ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, державним виконавцем державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, 10 січня 2007 року була винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження з наданням строку для добровільного виконання рішення суду в частині негайного поновлення на роботі потерпілої ОСОБА_1 копія якої, у відповідності до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, була направлена селищному голові Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 для виконання за вихідним № 0807/20 від 10 січня 2007 року та отримана Новомиколаївською селищною ОСОБА_6 з реєстрацією в книзі вхідної кореспонденції за вхідним № 38 від 12 січня 2007 року.

Однак ОСОБА_5, в період часу з 27 грудня 2006 року по 17 лютого 2007 року, будучи обізнаним про винесене судом рішення, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, діючи в своїх особистих інтересах, демонструючи явну неповагу до суду та ігноруючи прийняте ним рішення, котре вступило в законну силу в частині негайного поновлення на роботі потерпілої ОСОБА_1, в порушення ч.6 ст.43 Кодексу Законів про працю України, ст.68 Кодексу Законів про працю України, ч.2,5 ст.124 Конституції України, ст.144 Конституції України та ч.5 ст.235 Кодексу Законів про працю України, вказане рішення суду умисно не виконав, видавши при цьому розпорядження № 25 від 29 грудня 2006 року "Про відмову негайного виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року", згідно якого відмовив в задоволенні письмової заяви ОСОБА_1 про поновлення на роботі. При цьому ОСОБА_5 керувався не тільки відсутністю особистої законослухняності, а й зневажливим ставленням до встановленого в Україні порядку виконання судових рішень, а також порадами встановленої органами досудового слідства особи, стосовно якої, на підставі постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2009 року, кримінальну справу № 1-п-3/2009 за ст.27 ч.4 КК України, ст.382 ч.1 КК України, закрито на підставі ст.48 КК України, ст.7 КПК України, ст.7-1 КПК України, якій ОСОБА_5, згідно рішення ІХ сесії V скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 125 від 13 жовтня 2006 року "Про представлення інтересів селищної ради в судових органах", видав довіреність на представництво інтересів Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 у всіх судових установах і яка, не маючи ніякої юридичної освіти, вдаючи з себе фахівця в галузі права, дізнавшись від ОСОБА_5 про зазначене вище рішення суду, яке стосувалося поновлення ОСОБА_1 на роботі, умисно, намагаючись підняти свій авторитет в очах ОСОБА_5, в порушення вимог ч.6 ст.43 Кодексу Законів про працю України, ст.68 Кодексу Законів про працю України, ч.2,5 ст.124 Конституції України, ст.144 Конституції України та ч.5 ст.235 Кодексу Законів про працю України, в період часу з 27 грудня 2006 року по 17 лютого 2007 року, знаходячись в приміщенні Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, своїми порадами та рекомендаціями щодо вказаного судового рішення, схилила ОСОБА_5 до невиконання рішення суду в частині поновлення на роботі потерпілої ОСОБА_1, тобто підбурювала до скоєння вказаного злочину.

ОСОБА_7 того, постановами Верхньодніпровського районного суду від 13 грудня 2006 року та 27 грудня 2006 року, ухвалені рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за час вимушеного прогулу у розмірі 1471 гривня 08 копійок та грошову компенсацію за моральну школу в розмірі 1000 гривень, а також про стягнення на користь потерпілої ОСОБА_1 грошової компенсації за час вимушеного прогулу у розмірі 900 гривень 46 копійок та грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 900 гривень. Вищенаведені судові рішення набрали чинності відповідно 24 грудня 2007 року та 05 січня 2007 року. На їх виконання Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчі листи № 2-а-69 від 13 грудня 2006 року та 2-а-76 від 27 грудня 2006 року, які надійшли на виконання до відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог ст.ст.12, 18, 18-1, 24 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, державним виконавцем державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, 16 травня 2007 року були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження рішення суду в частині стягнення грошових сум з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1, копії яких, у відповідності до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, були направлені ОСОБА_5 за вихідними, відповідно: № 08/1743 від 17 травня 2007 року та № 08/1742 від 17 травня 2007 року. В подальшому, вказані вище виконавчі листи № 2-а-69 та № 2-а-76 щодо утримання відповідних стягнень з заробітної плати ОСОБА_5 були надіслані на адресу Новомиколаївської селищної Ради- головному бухгалтеру, де були отримані секретарем Холодною Т.І. та зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 08 серпня 2007 року за вхідними № 674, № 675 (на користь потерпілої ОСОБА_2В.) та № 676, № 677 від (на користь потерпілої ОСОБА_1А.), відповідно.

09 серпня 2007 року, у робочий час, з 08 години до 17 години, ОСОБА_5, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, а саме селищним головою Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, умисно, з метою невиконання вказаних вище рішень суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за час вимушеного прогулу у розмірі 1471 гривня 08 копійок та грошової компенсації за моральну школу в розмірі 1000 гривень, а також про стягнення з нього на користь потерпілої ОСОБА_1 грошової компенсації за час вимушеного прогулу у розмірі 900 гривень 46 копійок та грошової компенсації моральної шкоди у розмірі 900 гривень, використовуючи власні повноваження, шляхом усного розпорядження, примусив секретаря Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 ОСОБА_8 передати йому, начебто для особистого ознайомлення, зазначені виконавчі листи, які надійшли напередодні- 08 серпня 2007 року. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5, будучи службовою особою, умисно, з метою невиконання вищенаведених рішень суду та законних вимог відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, використовуючи своє службове становище, діючи у своїх особистих інтересах, демонструючи явну неповагу до суду і зневагу до прийнятих ним рішень, що набрали чинності, в робочий час, з 08 години до 17 години, з 09 серпня 2007 року по 24 жовтня 2007 року, вказані вище виконавчі листи до бухгалтерії Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, для проведення відповідних стягнень умисно не надав, залишивши їх у себе в кабінеті, внаслідок чого стягнення з його заробітної плати на виконання рішень суду не провадились і фактично рішення суду виконано не було. Умисними діями ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заподіяно матеріальну шкоду в сукупному розмірі 4273 гривні 54 копійки, а також підірвано авторитет суду.

ОСОБА_7 того, ОСОБА_5, 13 листопада 2006 року, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування- селищним головою Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, знаходячись на своєму робочому місці, розташованому за адресою: смт.Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул.Шкільна, 2-А, в робочий час, з 08 години до 17 години, маючи особисту неприязнь до юрисконсульта Новомиколаївської селищної Ради- потерпілого ОСОБА_9, умисно, керуючись особистими мотивами, на підґрунті різних політичних поглядів та симпатій, в тому числі агітації потерпілим під час проведення місцевих виборів за попереднього селищного голову Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, видав розпорядження № 12 від 13 листопада 2006 року "Про звільнення з займаної посади", про звільнення з 13 листопада 2006 року, з займаної посади, на підставі п.7 ст.40 Кодексу Законів про працю України, тобто за появу на роботі в нетверезому стані 27 жовтня 2006 року, спеціаліста 2-ї категорії/юрисконсульта Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, потерпілого ОСОБА_9

Вважаючи своє звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, потерпілим ОСОБА_9 11 грудня 2006 року, було подано адміністративний позов до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за результатами розгляду якого, на підставі постанови вказаного суду від 22 квітня 2008 року, залишеної в силі ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2009 року, потерпілий ОСОБА_9 був поновлений на посаді юрисконсульта-спеціаліста 2-ї категорії Новомиколаївської селищної ОСОБА_6.

Підсудний ОСОБА_5 вину свою у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав, як і заявлені потерпілими позови про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 в сумі 5000 гривень, на користь ОСОБА_1 в сумі 7000 гривень, на користь ОСОБА_10 в сумі 17000 гривень та показав, що дав згоду на те, щоб балотуватися на голову Новомиколївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, був представником «БЮТ» та головою партійного осередку цього блоку. Бувший голова ОСОБА_11 пробув на посаді півтора строку, тому на виборах він, разом з ОСОБА_9, ОСОБА_1 та інші працівники ради робили різного роду фальсифікації, висипались сотнями бюлетені за свого кандидата, підтримували «Партію регіонів». Потерпілі приймали участь в підкиданні бюлетенів, але це не доведено, цигани, які проживають на території селищної ради «крутили карусель», тому що потерпіла ОСОБА_1 є депутатом на тій дільниці, де проживають цигани, які з її подачі голосували по два рази. Коли підрахували голоси, то відрив виявився в два голоси, для потерпілих це був великий шок, вони були впевнені, що переможе ОСОБА_11 Коли підсудний зайняв посаду то побачив, що ОСОБА_2 була прийнята на посаду другого землевпорядника ОСОБА_11 в порушення вимог чинного законодавста, швидко, за пять-шість днів до проходу підсудного на посаду, що вже викликало питання. І хоча постановою Кабінету Міністрів України на селищну раду передбачено 2,5 посади землевпорядника, вважав, що таке непотрібно, як не потрібен і юрисконсульт ОСОБА_9, тому поставив питання на сесії про скорочення цих посад, з метою заощадження коштів. Але з першого разу рішення сесією не було прийнято, лише на другій, чи на третій сесії було прийнято рішення про скорочення посади землевпорядника та введеня посад секретаря керівника та водія. Що стосується статті в газеті «Зоря» за липень 2006 року, то дійсно радилися з прибічниками, але не про те, як «прибрати», а про те, як змусити тих людей працювати на користь жителів селища. Потім ОСОБА_2 дійсно приходила до нього, писала заяву про переведення її на посаду секретаря керівника, знав, що вона є одинокою матір'ю, але відмовив, оскільки вважав її недостатньо грамотною для такої посади, опитував людей по попередньому місцю роботи, то говорили, що робила помилки. ОСОБА_12 прийняття рішення судом про поновлення ОСОБА_2 на посаді консультувався з ОСОБА_13, ОСОБА_14, вважав таке рішення незаконним, тому не поновлював на роботі, дав вказівку ОСОБА_13 писати апеляції. Що стосується ОСОБА_1, то до неї були претензії по роботі, були скарги від людей, намагався дисциплінувати її, однак ніяких дисциплінарних стягнень не застосовував. ОСОБА_9 був часто на роботі в стані алкогольного спяніння, часто був відсутній на робочому місці, за що притягав потерпілого до дисциплінарної відповідальності, тому останньому не довіряв, як юристові. Коли в жовтні 2006 року були поминки свекрухи ОСОБА_1, куди також пішов ОСОБА_9, то після повернення потерпілого на робоче місце вирішив провести медосвідування останнього, але ОСОБА_9 відмовився. Потім прибігла потерпіла ОСОБА_1, яка теж була відсутня на робочому місці без поважних причин, стала ображати підсудного та його дружину в кабінеті, розбила телефон. Своїми розпорядженнями звільнив ОСОБА_9 та ОСОБА_1 за наведені вище порушення трудової дисципліни. ОСОБА_12 того, як ОСОБА_1 була судом поновлена на роботі, то проконсультувався у ОСОБА_13, яка також вважала рішення суду незаконним, говорила, що потрібно подавати апеляцію, тому не допускав ОСОБА_1 до роботи і зробив це лише після того, як втрутилася прокуратура, працівники якої затримали його, посадили в слідчий ізолятор, куди приїхав захисник ОСОБА_4, розяснив підсудному необхідність поновлення цих працівників на посаді, тому підписав розпорядження про повновлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на посадах. Що стосується ОСОБА_9, то рішення суду було винесене в лютому 2007 року, пізніше, тому відразу поновив на посаді. Що стосується невиплат грошових сум на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які присуджені судом до виплати, то не робив цього, оскільки не мав грошей, тисячі пішли на сплату адвокатів по справі. Виконавчі листи, які надійшли на виконання рішень суду про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно були отримані селищною радою, взяв, щоб ознайомитися з ними, їздив консультуватися з цього приводу, знайомі обіцяли допомогти в оскарженні рішень суду, але до цього так і не дійшло. Вважає що особистих мотивів при звільненні потерпілих не переслідував, що стосується невиконання рішень суду, то не виконував по тій причині, що сумлінно помилявся, вважаючи ці рішення незаконними.

Не дивлячись на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_5 його вина в інкримінованих йому злочинах підтверджується показами потерпілих, свідків, матеріалами кримінальної справи.

Так потерпіла ОСОБА_2 показала, що неприязні до підсудного ОСОБА_5 не має. Працювала в Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з 04 квітня 2006 року по 07 серпня 2006 року на посаді спеціаліста пешої категорії/землевпорядника. Коли ОСОБА_5 був обраний головою, то відразу сказав потерпілій, що вона працювати не буде, що селищній раді не потрібно два землевпорядника, він пояснив, що з таким обсягом роботи справиться одни землевпорядник, нагадав про працю на виборах, коли підсудний представляв «БЮТ», а потерпіла- «Партію Регіонів». Вважає що саме з особистих мотивів, тобто політичних розбіжностей, було таке відношення до потерпілої, крім того, підсудний хотів влаштувати на роботу свою однопартійку- Креп Н.А., хоча на виборах селищного голови, потерпіла особисто голосувала за ОСОБА_5, про це знали всі в селищній раді. 04 травня 2006 року і 16 травня 2006 року на другій та третій сесіях ради вирішувалося питання про скорочення посади, на якій потерпіла працювала, але рішення прийняте не було. Рішенням сесії Новомиколаївської селищної ради від 02 червня 2006 року було затверджено новий штатний розклад, де було перейменовано ряд посад та введена нова посада секретаря керівника, а також скорочена посада спеціаліста/землевпорядника. 05 червня 2006 року ОСОБА_5 виніс розпорядження № 55 про скорочення потерпілої з посади спеціаліста/землевпорядника. Оскільки є самотньою матір'ю, виховує неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, та мала першочергове право на залишення на роботі, у зв'язку з цим, 07 червня 2006 року написала заяву на ім'я ОСОБА_5 з проханням перевести її на посаду секретаря керівника, відповідно до вимог ст.49-2 КЗпП України, зареєструвавши вказану завяву в секретаріаті. З цією заявою пішла до підсудного, але останній сказав, що все одно в селищній раді потерпіла працювати не буде, оскільки не має відповідної освіти, є «неписьменною», хоча потерпіла закінчила бухгалтерський технікум, навчалася в аграрному університеті. Коли виходила з кабінету, то сказала, що заява її зареєстрована, після цього підсудний вийшов з кабінету і зробив зауваження секретареві Денисовій С.В. за реєстрацію без його відома. Розпорядженням голови № 79 від 07 серпня 2006 року, потерпіла була звільнена з роботи по ст.40 п.1 КЗпП. На посаду секретаря керівника була прийнята ОСОБА_7 Вважає, що скорочення цієї посади та звільнення потерпілої з порушенням законодавства, було лише зроблено за ініціативою ОСОБА_5, з особистих мотивів, вказаних вище. Доводила підсудному, що останній звільняє незаконно, підсудний же говорив, що потерпіла є людиною попереднього голови і прийшла шпигувати за підсудним. За рішенням Верхньодніпровського районного суду від 13 грудня 2006 року була поновлена на роботі, на її користь, з ОСОБА_5 були стягнуті кошти за вимушений прогул в сумі 1471 гривня 08 копійок та моральну шкоду за незаконне звільнення в сумі 1000 гривень, які до цього часу не виплачені. Коли з рішенням суду прийшла на роботу, то підсудний сказав, що зробить все, щоб вона не працювала. Була поновлена на посаді лише 17 лютого 2007 року, після того, як втрутилася прокуратура. Відомо, що в бухгалтерію надійшли виконавчі листи про примусове стягнення з підсудного грошових виплат, але підсудний ці листи заховав, відрахування з його заробітної плати не проводились. Просить стягнути саме з ОСОБА_5 на її користь 5000 гривень моральної шкоди, як оцінений в грошовому еквіваленті сукупності моральних страждань потерпілої, викликаних довготривалим умисним невиконаням постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року, які полягали у душевних стражданнях потерпілої, повязаних з протиправною поведінкою підсудного ОСОБА_5 щодо неї, внаслідок яких потерпіла протягом тривалого часу не могла приступити до роботи, отримувати заробітну плату, залишившись без коштів для проживання, що потягло за собою втрату звичайних життєвих звязків потерпілої та змусило потерпілу застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, так як не дивлячись на посилання підсудного на той факт, що його до невиконання постанови суду підбурювала ОСОБА_13, то до останньої претензій не має, тим паче, що згідно свідчень останньої, ініціатором невиконання постанови був саме ОСОБА_5

Потерпіла ОСОБА_1 показала, що з підсудним ОСОБА_5 склалися неприязні відносини з самого початку його роботи в Новомиколаївській селищній раді Верхньдніпровського району Дніпропетровської області, на посаді голови. Потерпіла працювала в Новомиколаївській селищній раді з 26 травня 1998 року на посаді інженера-землевпорядника, 01 листопада 2000 року була приведена до присяги держслужбовця з присвоєнням рангу. 02 червня 2006 року призначена на посаду спеціаліста пешої категорії/землевпорядника, крім того вже десять років є головою профспілкового комітету. З моменту заняття посади ОСОБА_5, з боку останнього, по відношенню до потерпілої, юрисконсульта ОСОБА_9 та землевпорядника ОСОБА_2 почалися гоніння, направлені на звільнення вказаних осіб з роботи, при цьому підсудний керувався особистими мотивами, а саме політичними міркуваннями, оскільки на виборах потерпілі голосували за колишнього голову селищної ради, а не за ОСОБА_5 Про це потерпіла особисто відповідала ОСОБА_5 на його запитання, підсудний називав потерпілих «біло-голубими», «регіоналами», сам же надавав симпатії «БЮТ». З першого дня, як ОСОБА_5 говорив з потерпілою, потерпілим ОСОБА_9, ще з деякими членами колективу про те, що працювати разом не будуть, оскільки мають різні політичні погляди. Вже на першій сесії підсудний ОСОБА_5 виніс питання про скорочення однієї посади землевпорядника та юрисконсульта, які займали відповідно потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_9, але рішення на цій сесії не було прийняте. ОСОБА_12 цього ОСОБА_5 повторно виніс це питання на другу сесію, але рішення також не було прийняте. На третій сесії таки було прийнято рішення про скорочення посади землевпорядника, яку займала ОСОБА_2 Порушуючи чинне законодавство, підсудний ОСОБА_5 не запропонував ОСОБА_2, яка є одинокою матір'ю, друге місце роботи, а саме посади секретаря керівника, яка була введена замість посади землевпорядника, не отримав згоду профспілкового комітету, для узгодження в профспілковий комітет не звертався. ОСОБА_12 цього продовжував «пресувати» потерпілу і ОСОБА_9, на яких також «посипалися» розпорядження з доганами. Через певний час незаконно був звільнений і ОСОБА_9 На нараді всього колективу ОСОБА_5 сказав, що знайде причини, аби звільнити й потерпілу. Свідоцтвом упередженого ставлення є стаття в газеті «Зоря» від 20 липня 2006 року, згідно якої голова ОСОБА_5 та його поплічники «…в кабінеті голови радилися, як діяти, щоб «прибрати Сокровищук, ОСОБА_1 і ОСОБА_9». Не зупинив підсудного ОСОБА_5 і протокол засідання президії профспілкового колективу працівників державних установ Верхньодніпровського району, в якому йому настійно рекомендували відмінити незаконні розпорядження з винесення доган. Потерпіла з ОСОБА_9 намагалися довести ОСОБА_5, що звільнення працівника повинно погоджуватись з профспілковим комітетом, але профспілки підсудний не визнавав, на виїзних обласних зборах профспілки саме по цій ситуації, яка склалася, не дивлячись на особисте запрошення, ОСОБА_5 не зявився. 21 листопада 2006 року ОСОБА_5 звільнив потерпілу начеб-то за прогул без поважних причин, хоча напередодні потерпіла надавала підсудному заяву про відгул, в звязку з поминками тещі, знаючи про напружені відносини і сам ОСОБА_5 сказав, що «всі ми люди, тому ніякої заяви непотрібно». На місце потерпілої був прийнятий однопартієць підсудного- Фоміч ОСОБА_15 була подана заява до Верхньодніпровського районного суду, який поновив потерпілу на посаді 27 грудня 2006 року, було постановлено стягнути з ОСОБА_5 902 гривні 46 копійок за вимушений прогул та 900 гривень моральної шкоди, допущене негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі. З рішенням та заявою про поновлення звернулася в Новомиколаївську селищну раду та особисто до ОСОБА_5, зареєструвала рішення в секретаріаті селищної ради, але ніхто не поновив потерпілу на роботі, навпаки, підсудний попередив, щоб не приходила на роботу, наказав не надавати ій жодних документів, а коли потерпіла стала робити відмітки в журналі про свою присутність, то навіть повикреслював ці відмітки. Також підсудним було видано розпорядження про відмову в поновленні на роботі потерпілої, в якому рішення суду визнавалося незаконним, а представник ОСОБА_13 повинна була подати апеляцію. Була поновлена на посаді лише 17 лютого 2007 року, після того, як втрутилася прокуратура. ОСОБА_7 того, по заяві потерпілої, після того, як в прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5 в березні 2007 року було відмовлено апеляційним судом, у виконавчій службі було відкрито виконавче провадження по стягненню сум за моральну шкоду та вимушений прогул, вказане рішення суду ОСОБА_5 до червня 2007 року не виконувалось, після чого підсудний подав заяву про утримання з його заробітної плати цих сум. Але коли виконавчі листи, в серпні 2007 року надійшли в секретаріат селищної ради та були зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції, ОСОБА_5 не передав їх у бухгалтерію, а залишив у себе. Зі слів секретаря ради ОСОБА_8, потерпілій стало відомо, що листи знаходяться у ОСОБА_5, останній говорив про те, що рішення суду незаконне, виконавчі листи теж незаконні і він рішення виконувати не буде. До 23 жовтня 2007 року виконавчі листи знаходилися у підсудного ОСОБА_5 і лише після перевірки працівниками прокуратури, 24 жовтня 2007 року, підсудний відвідав бухгалтерію і змушував прийняти задніми числами принесені ним особисто виконавчі листи, що знаходилися у нього, загрожував звільненням головному бухгалтерові. Вважає що незаконне звільнення, невиконання рішення суду скоєно ОСОБА_5 саме з особистих мотивів, наведених вище. Прохає стягнути з підсудного 7000 гривень моральної шкоди, як оцінений в грошовому еквіваленті сукупності моральних страждань потерпілої, викликаних довготривалим умисним невиконаням постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року, які полягали у душевних стражданнях ОСОБА_1, повязаних з протиправною поведінкою підсудного ОСОБА_5 щодо неї, внаслідок яких потерпіла протягом тривалого часу не могла приступити до роботи, отримувати заробітну плату, залишившись без коштів для проживання, що потягло за собою втрату звичайних життєвих звязків ОСОБА_1 та змусило потерпілу застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, так як не дивлячись на посилання підсудного на той факт, що його до невиконання постанови суду підбурювала ОСОБА_13, то до останньої претензій не має, тим паче, що згідно свідчень останньої, ініціатором невиконання постанови був саме ОСОБА_5

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що неприязні до ОСОБА_5 не має, працював в Новомиколаєвській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з 13 червня 2002 року, згідно розпорядження № 59, на посаді юрисконсульта, з 02 червня 2006 року потерпілого було переведено на посаду спеціаліста. Був звільнений 13 листопада 2006 року ОСОБА_5 за те, що ніби-то знаходився 27 жовтня 2006 року, о 15 годині, на робочому місці, в Новомиколаївській селищній раді в нетверезому стані. Вважає мотивами цього звільнення- особисту неприязнь до нього з боку підсудного, яка почалася з виборів, окільки майже всі працівники селищної ради підтримали бувшого голову- Сіренка В.О. і вийшло так, що з різницею в два голоси переміг ОСОБА_5 ОСОБА_7 того, потерпілий відкрито підтримував на виборах «Партію Регіонів», втой час, як підсудний- «БЮТ». Потерпілий відкрито заявляв ОСОБА_5, що він обдурив виборців, ІНФОРМАЦІЯ_5, за це його треба притягнути до відповідальності. Підсудний, прийшовши в раду, знаючи, що його ніхто з працівників апарату селищної ради не підтримав, заявив, що приведе свою команду, став переслідувати потерпілих. Переслідування почалось з того, що підсудний намагався відкликати потерпілого з відпустки, а коли потерпілий відмовився, то за ініціативою ОСОБА_5 сесією було прийнято рішення про скорочення однієї посади землевпорядника та посади юрисконсульта, з цього приводу підсудним було навіть видане розпорядження. Потім зясувалось, що рішення сесії було скасоване самими ж депутатами на слідуючій сесії. Коли потерпілий вийшов з відпустки, то ОСОБА_5 особисто сказав, що разом вони працювати не будуть, теж саме було сказано потерпілій ОСОБА_1, в розмові з якою, останній було також запропоновано підсудним, щоб ОСОБА_1 та потерпілий звільнились, або будуть звільнені. Оскільки потерпілий не звільнився, то неприязні стосунки підсудного до потерпілого переросли в помсту і приниження, підсудний став публічно заявляти про професійну непридатність потерпілого, говорив, що може винести декілька доган і звільнить по статті, обвинувачував у вживанні спиртних напоїв на робочому місці. В підтвердження цього, без проведення зясування всіх обставин були винесені розпорядження № 2 від 28 вересня 2006 року про відсутність потерпілого на робочому місці 27 вересня 2006 року впродовж чотирьох годин і розпорядження № 6 від 25 жовтня 2006 року про те, що 24 жовтня 2006 року потерпілий також був відсутній на робочому місці. Хоча в цей час потерпілий сумлінно виконував свої обов'язки, які були покладені на нього розпорядженнями попереднього голови, крім того, в табелях за вказані дні стоять «вісімки». 27 жовтня 2006 року підсудний, після 14 години, звинуватив потерпілого в тому, що той знаходиться в нетверезому стані і згідно виданого ОСОБА_5 розпорядження № 12 від 13 листопада 2006 року потерпілого було звільнено з роботи по п.7 ст.40 КЗпП України, за появу в нетверезому стані на роботі. За рішенням Верхньодніпровського суду від 22 квітня 2008 року, яке залишено в силі ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2009 року, потерпілого було поновлено на роботі, незаконні стягнення, накладені підсудним- скасовані. За незаконне звільнення потерпілого, з Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 стягнуто на його користь 3000 гривень моральної шкоди. Вважає що злочином, який скоїв ОСОБА_5 потерпілому завдано моральну шкоду на суму 17000 гривень, як оцінений в грошовому еквіваленті сукупності моральних страждань потерпілого, викликаних його незаконним звільненням, які полягали у душевних стражданнях ОСОБА_9 повязаних з протиправною поведінкою підсудного ОСОБА_5 щодо нього, внаслідок яких потерпілий протягом тривалого часу не міг приступити до роботи, отримувати заробітну плату, залишившись без коштів для проживання, що потягло за собою втрату звичайних життєвих звязків ОСОБА_9 та змусило потерпілого застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, прохає стягнути вказану шкоду з підсудного.

Свідок ОСОБА_7 показала, що працює в Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з 15 червня 2006 року на посаді секретаря керівника. На момент виходу на роботу свідка була скорочена посада другого землевпорядника- Чуприни А.В. і введена посада секретаря керівника. Зі слів працівників ради знає, що всі були проти цього, але підсудній ОСОБА_5, порушуючи трудове законодавство, таки звільнив ОСОБА_2 і запропонував цю роботу саме свідкові. Звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 відбувалося на підґрунті особистих неприязних стосунків до цих людей, бо ще коли підсудний пропонував свідку приймати участь у виборах на боці «БЮТ», то пропонував працювати в раді, обіцяючи посаду в разі його перемоги, говорив про те, які недостойні люди там працюють, називаючи призвіща потерпілих, ОСОБА_16, які, як відомо свідку, віддавали перевагу «Партії Регіонів» та бувшому голові- Сіренку. Через деякий час, за порушення трудової дисципліни, був звільнений ОСОБА_9 за те, що мав прогули і ніби-то знаходився на робочому місці в стані алкогольного спяніння. Це було в той день, коли всі працівники знаходилися на поминальному обіді свекрухи ОСОБА_1 Свідок не бачила, аби хтось з колег, в тому числі й ОСОБА_9 вживав спиртні напої. ОСОБА_12 обіду підсудний викликав в кабінет ОСОБА_9, розмова йшла на підвищених тонах. Практично відразу ОСОБА_5 зробив чернетку про направлення потерпілого на медичний огляд і передав її свідкові. Через деякий час підсудний видав розпорядження про звільнення ОСОБА_9 Вочевидь підсудний поставив перед собою за мету звільнити й ОСОБА_1, всіляко її провокував, а того дня, коли ОСОБА_1 звернулася із заявою на відгул, сказав, що він теж людина, забрав заяву і сказав, що її реєструвати не будуть, що він дає відгул. Наступного ранку ОСОБА_1 прийшла на роботу, а ближче до обіду пішла проконтролювати підготовку поминального столу. ОСОБА_12 поминального обіду ОСОБА_1 також була на роботі, а, дізнавшись, про те, як повів себе підсудний з ОСОБА_9, разом з чоловіком зайшли до ОСОБА_5, про щось розмовляли. Через деякий час підсудний ОСОБА_5 сказав ОСОБА_1, що її заяви на відгул цього дня не отримував, її нікуди не відпускав. ОСОБА_12 цього ОСОБА_5 звернувся до свідка з тим, аби засвідчила той факт, що ОСОБА_1 не писала і не реєструвала заяву про надання їй відгулу. Свідок відмовилася, оскільки заяву ОСОБА_1 подала особисто ОСОБА_5 без реєстраційного номера і підсудний сам дозволив потерпілій не бути присутньою на роботі. Тоді ОСОБА_5 став погрожувати свідкові, що звільнить її з роботи, оскільки начеб-то саме свідок була ініціатором того, щоб він звільнив ОСОБА_1 і ОСОБА_9 Пізніше, за рішенням Верхньодніпровського районного суду, ОСОБА_2, ОСОБА_1 і ОСОБА_9 були поновлені на посадах. Проте ОСОБА_5 не виконав рішення суду, перешкоджав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконувати їх роботу. ОСОБА_1 приходила до 8 годин ранку на роботу з 28 грудня 2006 року, про це спочатку робилися записи в книзі реєстрації приходу і виходу на роботу, яка знаходилася у свідка. Дізнавшись про це, ОСОБА_5 повикреслював записи, сказав, аби не давали ОСОБА_1 заповнювати цю книгу, відповіла, що цього робити не буде. По рішенню суду звільненим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підсудній повинен був виплатити матеріальну компенсацію за вимушений прогул та моральний збиток, але виплати не провадились, та як підсудний казав, що виконавчі листи не надійшли, виплачувати не буде, оскільки рішення незаконні, «дурня». Однако може стверджувати, що виконавчі листи надійшли в раду, лежали на столі у підсудного, що може підтвердити і серетар ради- Холодна Т.І., яка виконувала обовязки в раді в перід відпустки свідка. Свідок уточнила, що їй зараз соромно за дії однопартійця- Загурського В.І., за статтю в газеті, за те, що ОСОБА_5 таким чином хотів спекатися потерпілих, які були йому не до вподоби.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що працює в Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 18 років, на посаді інспектора військово-облікового столу- 9 років. Ще до проведення виборів кандидат на посаду голови- Загурський В.І. говорив про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та свідок, працюють погано, ганблять звання державного службовця. З тієї митті, як ОСОБА_5 приступив до обов'язків, почав переслідування, націлені на звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9, які підтримували на виборах колишнього голову селищної ради та «Партію Регіонів». Підтвердженням таких намірів стала стаття в газеті «Зоря» від 20 липня 2006 року, де ОСОБА_5 та наближені до нього люди «радилися, як прибрати ОСОБА_16, ОСОБА_1 і ОСОБА_9». На оперативних нарадах ОСОБА_5 неодноразово стверджував, що знайде причину для звільнення цих працівників. Вже на першу сесію ОСОБА_5 було ініційоване винесення питання про скорочення посади землевопрядника ОСОБА_2 та юрисконсульта ОСОБА_9, яке мотивувалося підсудним заощадженням коштів, але рішення були прийняті лише на третій сесії, в червні 2006 року, коли було скорочено посаду землевпорядника, а замість цього, з ініціативи того ж таки підсудного, було введено посаду секретаря керівника та водія. При цьому підсудний відмовив ОСОБА_2, яка була одинкою матір'ю та мала неповнолітнього сина, в занятті посади секретаря керівника, хоча потерпіла мала відповідну до цього освіту та стаж роботи, замість цього на вказану посаду приймається однопартієць підсудного- Креп ОСОБА_12 цього виносилися розпорядження по доганам ОСОБА_1, ОСОБА_9 і останні були звільнені, ОСОБА_1- за прогул, а ОСОБА_9- за появу на робочому місці в стані алкогольного спяніння. Профспілка визнала дії ОСОБА_5 незаконними, за рішенням суду потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 були поновлені на роботі. ОСОБА_12 рішення суду підсудний заборонив свідку, яка працювала в одному кабінеті з ОСОБА_1, впускати потерпілу до кабінету, погрожував свідку звільненням. З виконавчої служби приходили працівники по питанням виконання рішень суду на користь потерпілих, також в раду надходили виконавчі листи про стягнення сум на користь потерпілих з підсудного, але останній відмовлявся виконувати рішення суду. ОСОБА_12 того, як цим питанням зайнялися працівники прокуратури, 24 жовтня 2007 року, як відомо свідку зі слів свідка ОСОБА_17, головного бухгалтера, підсудний вимагав від ОСОБА_17 прийняти від нього вказані вище виконавчі листи та завести окрему книгу реєстрації цих листів, де зареєструвати надходження цих листів попередніми числами, переклавши таким чином відповідальність за невиконання рішення суду на бухгалтерію, від чого ОСОБА_17 відмовилась.

Зі свідчень свідка ОСОБА_18 витікає таке саме.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що неприязні до ОСОБА_5 не має, працює головним бухгалтером в Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. З самого початку обрання головою селищної ради ОСОБА_5 не хотів працювати з ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_1, маючи до них якусь особисту неприязнь, намагався не користуватися їхніми порадами, ОСОБА_1 навіть ігнорував. Коли підсудний звільняв потерпілих, то свідок радила ОСОБА_5 проконсультуватися з юристами, але підсудний сказав, що проконсультувався з ОСОБА_14, все буде нормально. Коли працівники були поновлені, то підсудний, про що свідок знає зі слів потерпілих, перешкоджав виконанню рішень суду стосовно повнолення на роботі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_7 того, згідно журналу реєстрації вхідних документів, в Новомиколаївську раду надійшли виконавчі листи про утримання із заробітної плати ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 грошових коштів за вимушений прогул та моральну шкоду, але в бухгалтерію з візою про їх виконання вказані листи не надійшли. ОСОБА_12 відвідування 23 жовтня 2007 року працівниками прокуратури селищної ради та опитування свідків про надходження виконавчих листів, 24 жовтня 2007 року, підсудний ОСОБА_5 викликав свідка в кабінет і поклав на стіл чотири оригінали виконавчих листів, на яких стояв вхідний номер від 08 серпня 2007 року та пояснив, що ці виконавчі листи повинні знаходитися в бухгалтерії. ОСОБА_12 цього вимагав від свідка завести спеціальну книгу і зареєструвати вказані виконавчі документи заднім числом, що свідок робити відмовилася, оскільки в такому разі відповідальність за невиконання рішення суду лягла б на неї. Тоді підсудний ОСОБА_5 сказав робити з листами те, що хоче, тому свідок забрала ці виконавчі листи та надала їх в прокуратуру, де вони й були вилучені.

Свідок ОСОБА_19 показала, що 16 років працює технічним працівником в Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. У 2006 році пройшли вибори до місцевої ради, на яких з відривом в два голоси переміг ОСОБА_5, сказав, що зробить все, аби звільнити ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 з посад, пояснивши, що його про це попросили його люди. Потім зрозуміла, що хоче їх звільнити, оскільки вони відкрито голосували проти ОСОБА_5, а ОСОБА_2, зі слів підсудного була до того ж безграмотною і ганьбила службу. Першою з посади була звільнена ОСОБА_2 Того дня, коли ОСОБА_9 був нібито п'яний, він з ранку підходив до свідка і просив ліків, оскільки йому було погано, боліла голова, був підвищений тиск. Приблизно в середині дня дала ОСОБА_20 «Барбовал», «Фезам», «Ксатінола Никонат», «Трентал», до складу частини цих ліків входить спирт. Практично відразу ж після цього ОСОБА_5 викликав ОСОБА_9 в кабінет і запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_9 відмовився, свідок бачила, що йому було дуже погано. ОСОБА_1, побачивши таку несправедливість, сказала про це ОСОБА_5, за що підсудний, практично відразу ж звинуватив потерпілу в прогулі і порвав заяву, яку вона написала напередодні і видав розпорядження про звільнення ОСОБА_1 Згідно рішень суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були поновлені на посадах. ОСОБА_1 з моменту поновлення її на посаді приходила на робоче місце, про що робилися записи в журналі виходу працівників. Дізнавшись про це підсудний ОСОБА_5 зі злістю повикреслював синьою пастою графи, в яких стояло прізвище ОСОБА_1 і забрав журнал собі, при цьому сказав, аби потерпілу не пускали в приміщення селищної ради. Вважає що ОСОБА_5 діяв з особистої зацікавленості.

Свідок ОСОБА_8 показала, що працює в Новомиколаївській селищній раді з лютого 2007 року на посаді секретаря. З підсудним знайома, неприязні не має. У серпні 2007 року заміщала секретаря керівника Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_7, яка була у відпустці. З виконавчої служби надійшли викнавчі листи. Свідок зареєструвала їх в журналі вхідної документації, віднесла в бухгалтерію, де поклала на стіл бухгалтерові ОСОБА_21, бухгалтерів тоді в кабінеті не було. Вранці наступного дня, 09 серпня 2007 року підсудній ОСОБА_5 запитав, про те, де знаходяться виконавчі листи, які надішли вчора з виконавчої служби. Сказала, що прийшло чотири листа, віднесла їх в бухгалтерію. Сказав, що він повинен з ними ознайомитися і поставити свою візу, пішла в бухгалтерію і забрала листи в бухгалтерів і віддала ОСОБА_5 Резолюція керівника в журналі вхідної кореспонденції була відсутня. Більш виконавчих листів ніхто не бачив.

Свідок ОСОБА_21 показала, що працює в Новомиколаївській селищній раді бухгалтером. З підсудним знайома, неприязні не має. Ще до проведення виборів кандидат на посаду голови- Загурський В.І. говорив про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, працюють погано, ганблять звання державного службовця. З тієї митті, як ОСОБА_5 приступив до обов'язків, почав переслідування, націлені на звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 Підтвердженням таких намірів стала стаття в газеті «Зоря» від 20 липня 2006 року. Підсудний став накладати на вказаних потерпілих дисциплінарні стягнення, чіплятися до потерпілих. Вже на першу сесію ОСОБА_5 було ініційоване винесення питання про скорочення посади землевпорядника ОСОБА_2 та юрисконсульта ОСОБА_9, яке мотивувалося підсудним заощадженням коштів, але рішення були прийняті лише на третій сесії, в червні 2006 року, коли було скорочено посаду землевпорядника, а замість цього, з ініціативи того ж таки підсудного було введено посаду секретаря керівника та водія. При цьому підсудний відмовив ОСОБА_2, яка була одинкою матір'ю та мала неповнолітнього сина, в занятті посади секретаря керівника, хоча потерпіла мала відповідну до цього освіту та стаж роботи. ОСОБА_12 цього виносилися розпорядження по доганам ОСОБА_1, ОСОБА_9 і останні були звільнені, ОСОБА_1- начеб-то за прогул, хоча сам ОСОБА_5 не зареєстрував заяву потерпілої про відгул, який був потрібен останній для поминок свекрухи, пояснивши це тим, що «всі ми люди», відмовившись потім від цього, а ОСОБА_9- за появу на робочому місці в стані алкогольного спяніння, після поминок свекрухи ОСОБА_1, хоча це теж не відповідало дійсності, тобто керувався лише особистою неприязню до потерпілих. Як бухгалтер по нарахуванню заробітної плати показала, що відрахування із заробітної плати підсудного ОСОБА_5 нараховувала лише по виконавчому листу санепідемстанції, інших утримань з заробітної плати підсудного не було, листи на виконання не надходили. 23 жовтня 2007 року в селищну раду дійсно приїздили працівники прокуратури для зясування місцезнаходження виконавчих листів. ОСОБА_12 цього, зі слів головного бухгалтера ОСОБА_17 свідкові стало відомо, що підсудний викликав ОСОБА_17 до себе в кабінет, де передав їй виконавчі листи про стягнення з нього на користь потерпілих грошових сум. Як зясувалось, вказані листи давно надійшли до селищної ради, були зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції і знаходилися у ОСОБА_22 вказані листи ОСОБА_17 видала слідчому прокуратури.

Зі свідчень свідка ОСОБА_23 витікає, що 13 жовтня 2006 року, в Новомиколаївській селищній раді свідком, як державним інспектором державної інспекції праці, була проведена перевірка дотримання трудового законодавства, були виявлені порушення при звільненні ОСОБА_2, складений акт перевірки № 04-16-91/47 і розпорядження № 04-16-91/47-42, проте ОСОБА_5 відмовився від підписання даного акту і розпорядження і на них ніяк не відреагував. 12 грудня 2006 року також була проведена перевірка по законності звільнення ОСОБА_1 і ОСОБА_9, процедура звільнення не була дотримана, про виявлені порушення був складений акт і розпорядження, ОСОБА_5 також не підписав, і згодом, нібито у формі відповіді на них, письмово, від 18 січня 2007 року вказав, що звільнив цих осіб законно, а також те, що хоч ОСОБА_1 поновлена на посаді згідно рішення суду, дане рішення знаходиться в Апеляційному суді. Яких-би то не було заходів по усуненню порушень, підсудний ОСОБА_5 не прийняв. Не приймаючи жодних заходів по розпорядженнях свідка, ОСОБА_5 не виконував вимоги державного органу в її особі.

Зі свідчень свідка ОСОБА_24 витікає, що 14 травня 2007 року, у відділ державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції надійшли виконавчі листи стягувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення із підсудного ОСОБА_5 матеріальної і моральної шкоди. 16 травня 2007 року державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження і 17 травня 2007 року документи були направлені за місцем проживання боржника ОСОБА_5 для їх добровільного виконання. 26 червня 2007 року підсудний ОСОБА_5, за своєю ініціативою подав в службу заяву про стягнення з нього заборгованості шляхом відрахування із заробітної плати, виконавчі листи були направлені в селищну раду, але пізніше було зясовано, що стягення не провадились, так як виконавчі листи не були передані підсудним в бухгалтерію. За даними фактами бухгалтер неодноразово писала пояснювальні про ненадходження виконавчих листів до бухгалтерії. Виконавчою службою було направлене подання в прокуратуру Верхньодніпровського району для ухвалення рішення про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Зі свідчень свідка ОСОБА_6 витікає, що останній працює державним виконавцем з 23 липня 2007 року. В провадженні свідка знаходились матеріали про стягнення і підсудного ОСОБА_5 грошових коштів на користь потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішення суду підсудний ОСОБА_5 наполегливо не виконував, не допускав свідка та інших виконавців до житлових приміщень для проведення опису і перевірки майна, на яке можливо обернути стягнення. 26 червня 2006 року підсудним ОСОБА_5 було подану заяву начальникові виконавчої служби про те, щоб направити документи про стягнення заборгованості за місцем роботи. Чотири виконавчих листа було направлено до Новомиколаївської селищної ради, відніс їх особисто свідок, вони були зареєстровані в секретаріаті. Пізніше ніяких відрахувань з заробітної плати підсудного ОСОБА_5 не проводилось, перевіркою встановлено, що виконавчі листи в бухгалтерію не потрапили.

Як витікає зі свідчень ОСОБА_13, стосовно якої, згідно постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2009 року, кримінальну справу № 1-п-3/2009 за ст.27 ч.4 КК України, ст.382 ч.1 КК України, закрито на підставі ст.48 КК України, ст.7 КПК України, ст.7-1 КПК України, слідує, що на підставі доручення, виданого головою Новомиколаївської селищної ОСОБА_6, була уповноважена представляти інтереси Новомиколаївської селищної ОСОБА_6. Приблизно у грудні 2006 року і в лютому 2007 року представляла інтереси Новомиколаївської селищної ради і ОСОБА_5 у Верхньодніпровському районному суді. Брала участь в судових засіданнях за позовами ОСОБА_25, ОСОБА_1, ОСОБА_9 з приводу поновлення останніх на роботі. Позови останніх були задоволені й прийнято судами рішення про поновлення на роботі, але, на думку свідка і також на думку ОСОБА_5, такі рішення були незаконними, тому й була подана апеляція до апеляційного суду. Всі юридичні консультації підсудний ОСОБА_5 отримував від судді у відставці-Ведибури Ф.С., оскільки останній був ініціатором апеляцій. Не поновлення на робочих місцях потерпілих було особистою ініціативою ОСОБА_5, консультацій по даному приводу підсудній не запитував, скоріше шукав підримки. ОСОБА_5 мав неприязнь до звільнених ним працівників, із слів підсудного ОСОБА_5, свідку відомо, що ОСОБА_2 звільнив для того, щоб поставити на її посаду однопартійця- Креп А.В., а ОСОБА_1- для того, щоб поставити на посаду однопартійця ОСОБА_26, так він і зробив. При цьому казав, що потерпіла ОСОБА_1 порушила трудову дісціпліну, ображала дружину підсудного. Тимчасово, на час хвороби ОСОБА_14, підсудний ОСОБА_5 звертався до свідка особисто, для того, щоб тимчасово представляла інтереси підсудного в суді. Щодо розпорядження підсудного ОСОБА_5 про відміну негайного виконання постанови Верхньодніпровського районного суду від 27 грудня 2006 року, то його надрукувала за особистим проханням підсудного, особисто, на своєму власному компютері, так як підсудний пояснив, що секретар захворіла, а на принтері немає фарби.

Згідно рішення першої сесії пятого скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області «Про визначення повноважень селищного голови Новомиколаївської територіальної громади» № 2-I/V від 13 квітня 2006 року /а.с.26 т.1/ були визначені повноваження селищного голови Новомиколаївської територіальної громади ОСОБА_5, обраного 26 березня 2006 року та встановленому останньому 9 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Згідно текста статті «Гра у врядування, або Взявся за гуж- не кажи, що не дуж» у газеті «Зоря» від 20 липня 2006 року /а.с.139 т.4/ витікає, що «…в кабінеті голови сиділи впятьох, радились, як нам діяти, щоб прибрати Сокровищук, ОСОБА_1, ОСОБА_9».

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 29 від 04 квітня 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.18 т.4/ слідує, що ОСОБА_2 прийнята на посаду спеціаліста/землевпорядника з 05 квітня 2006 року.

Згідно копії свідоцтва про народження VІ-КИ № 048652 від 27 серпня 1999 року /а.с.56 т.7/ слідує, що ОСОБА_27 народився 05 серпня 1999 року в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1999 року 08 місяця 27 числа зроблено відповідний запис за № 24.

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 44 від 11 травня 2006 року «Про скорочення працівників з числа державних службовців селищної ради», долученого до справи в копії /а.с.22 т.4/, підписаного ОСОБА_5 та скасованого ним же, слідує, що на підставі рішення сесії Новомиколаїської селищної ради № 10-2/V від 04 травня 2006 року скорочена посада «юрисконсульта» з числа державних службовців ОСОБА_9 і скорочена посада «землевпорядника» ОСОБА_2.

З рішення четвертої сесії п'ятого скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 42-IV/V від 02 червня 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.30 т.4/ слідує, що скорочена посада спеціаліста/землевпорядника.

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ради № 55 від 05 червня 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.23 т.4/, підписаного ОСОБА_5 витікає, що на підставі рішення сесії Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 42-IV/V від 02 червня 2006 року, скорочена одна штатна одиниця посади спеціаліста/землевпорядника ОСОБА_2 з 05 серпня 2006 року.

З штатного розрахунку по Новомиколаївській селищній раді від 02 червня 2006 року, затвердженого ОСОБА_5 /а.с.28 т.4/ слідує, що до штату Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 введена посада секретаря керівника.

З копії заяви від 07 червня 2006 року /а.с.26 т.4/ слідує, що на заяві ОСОБА_2, зареєстрованій в журналі вхідної кореспонденції під № 129 від 07 чеврня 2006 року, про переведення на посаду секретаря керівника, яка введена в штатний розклад згідно рішення сесії Новомиколаївської селищної ради № 42-IV/V від 02 червня 2006 року, мається віза ОСОБА_5 від 07 червня 2006 року- «Відмовити».

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 79 від 07 серпня 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.25 т.4/, підписаного ОСОБА_5 слідує, що звільнена спеціаліст/землевпорядник ОСОБА_2 з 07 серпня 2006 року, на підставі ст.40 п.1, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників відповідно до розпорядження № 55 від 05 червня 2006 року.

Згідно заяви від 01 листопада 2006 року /а.с.8-9 т.4/ слідує, що потерпіла ОСОБА_2 звернулась до прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з заявою про порушення трудових прав.

Згідно копії акту перевірки № 04-16-91/47 від 13 листопада 2006 року /а.с.13-14 т.4/ слідує, що державним інспектором праці територіальної державної інспекції праці в Дніпропетровської області, при перевірці Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 встановлено факт порушення норм чинного трудового законодавства України під час скорочення працівників з числа державних службовців селищної ради, а саме в порушення ч.1 ст.43 КЗпП України не отримано згоду профспілкової організації, в порушення ч.2 ст.49-2 КЗпП України, не враховано переважне право на залишення на роботі ОСОБА_2, в порушення ч.3 ст. 49-2 КЗпП України, ОСОБА_2 не була запропоновано, було відмовлено в іншій роботі в селищній раді.

Згідно припису № 04-16-91/47-42 від 13 листопада 2006 року /а.с.15 т.4/ слідує, що голові селищної ради ОСОБА_5 приписано усунути суттєві порушення законодавства України про працю.

Згідно акту від 16 листопада 2006 року /а.с.16 т.4/ слідує, що голова Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 ОСОБА_5 відмовився від підписання акту перевірки № 04-16-91/47 від 13 листопада 2006 року і припису № 04-16-91/47-42 від 13 листопада 2006 року.

З копії постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року /а.с.46-52 т.4/ витікає, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, ОСОБА_2 поновлена на посаді землевпорядника Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за час вимушеного прогулу в сумі 1471 гривня 08 копійок та моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Постанова суду в частині поновлення на роботі допущена до негайного виконання.

З копії заяви від 20 грудня 2006 року /а.с.45 т.4/ слідує, що ОСОБА_2 звернулась до Новомиколаївської селищної ради про добровільне поновлення на роботі на посаді землевпорядника, вказана заява зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції Новомиколаївскої селищної ради за № 714 від 20 грудня 2006 року.

Згідно заяви від 10 січня 2007 року /а.с.44 т.4/ слідує, що ОСОБА_2 звернулась до прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з заявою про порушення трудових прав- невиконання ОСОБА_5 рішення суду в частині поновлення на посаді.

Згідно копії трудової книжки БТ-II № 1656413 ОСОБА_1 /а.с.60-62 т.4/ слідує, що згідно рішення сесії Новомиколаївської селищної ради № 42-IV/V від 02 червня 2006 року, ОСОБА_1, 02 червня 2006 року, переведена на посаду спеціаліста/землевопорядника першої категорії згідно штатного розкладу.

Згідно розпорядження голови Новомиколаївської територіальної громади № 9 від 02 листопада 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.74 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що ОСОБА_1 оголошено догану за відсутність на робочому місці 24 жовтня 2006 року в період з 08 години до 09 години 30 хвилин.

З копії протоколу профспілкових зборів Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 15 листопада 2006 року /а.с.185-193 т.4/ витікає, що встановлені порушення трудового законодавства при звільнені ОСОБА_2, та накладенні дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1 та ОСОБА_9

Згідно копії постанови № 10 Презідії Верхньодніпровського райкому профспілки працівників державних установ від 15 листопада 2006 року /а.с.66-67 т.4/ слідує, що ОСОБА_5 відмовлено в наданні згоди на розірвання трудового договору зі спеціалістом першої категорії/землевпорядником ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП України.

З розпорядження № 15 від 21 листопада 2006 року по Новомиколаївській селищній раді, долученого до справи в копії /а.с.79 т.4/, підписаного ОСОБА_5 слідує, що ОСОБА_1, 21 листопада 2006 року звільнена з посади спеціаліста першої категорії/землевпорядника за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул (в тому числі за відсутності на роботі більше трьох годин потягом робочого дня) без поважних причин.

З розпорядження № 16 від 21 листопада 2006 року по Новомиколаївській селищній раді, долученого до справи в копії /а.с.78 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що з заробітної плати ОСОБА_1 слід утримати кошти за час скоєного прогулу без поважних причин.

Як витікає з копії трудової книжки БТ-II № 1656413 ОСОБА_1 /а.с.60-62 т.4/, згідно рішення сесії Новомиколаївської селищної ради № 42-IV/V від 02 червня 2006 року, ОСОБА_1, на підставі розпорядження № 15 від 21 листопада 2006 року звільнена з вказаної посади на підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

Згідно копії заяви від 28 листопада 2007 року /а.с.53-54 т.4/ слідує, що ОСОБА_1 звернулась до прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з заявою про порушення трудових прав з боку селищного голови Новомиколаївської територіальної громади ОСОБА_5

З копії постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року /а.с.89-98 т.4/, витікає, що суд постановив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, поновивши на посаді спеціаліста першої категорії/землевпорядника Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, скасувати розпорядження голови Новомиколаївської селищної ради № 9 від 02 листопада 2006 року та № 8 від 31 жовтня 2006 року, про застосування дисциплінарних стягнень стосовно ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за час вимушеного прогулу в сумі 902 гривні 46 копійок та моральну шкоду в сумі 900 гривень. Постанова суду в частині поновлення на роботі допущена до негайного виконання.

З копії заяви ОСОБА_1 від 28 грудня 2006 року, зареєстрованої в Журналі вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ради за вхідним № 742 від 28 грудня 2006 року /а.с.101 т.4/ слідує, що ОСОБА_1 звернулась до голови Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 ОСОБА_5 з проханням про добровільне поновлення на посаді спеціаліста першої категорії/землевпорядника в звязку з допущенням судом негайного виконання рішення, додавши до заяви копію постанови суду.

Розпорядженням голови Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 ОСОБА_5 за № 25 від 29 грудня 2006 року, завізованого останнім, копія якого мається в справі /а.с.100 т.4/ в задоволенні письмової заяви ОСОБА_1 про поновлення останньої на роботі- відмовлено, на підставі того, що «…рішення постановлене з грубим порушенням норм Адміністративного та Трудового законодавства. Доручено ОСОБА_13 забезпечити подачу заяви про апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду від 27 грудня 2006 року».

Згідно копії постанови від 25 грудня 2006 року державного виконавця державної виконавчої служби в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, направленої на адресу Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 за вихідним № 0107/10407 від 25 грудня 2006 року /а.с.106 т.4/ та зареєстрованої в «Журналі реєстрації вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ради» під № 2 від 04 січня 2007 року слідує, що відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-69 про поновлення на роботі ОСОБА_2

Згідно копії постанови від 10 січня 2007 року державного виконавця державної виконавчої служби в Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, направленої на адресу Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 за вихідним № 08-07/20 від 12 січня 2007 року /а.с.106 т.4/ та зареєстрованої в «Журналі реєстрації вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ради» під № 38 від 04 січня 2007 року слідує, що відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-76 про поновлення на роботі ОСОБА_1

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 59 від 13 червня 2002 року, долученого до справи в копії /а.с.112 т.4/ слідує, що ОСОБА_9 прийнято на посаду юрисконсульта.

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 6 від 15 січня 2004 року, долученого до справи в копії /а.с.113 т.4/ слідує, що ОСОБА_9 призначено відповідальним за використання електроенергії.

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 11 від 12 лютого 2004 року, долученого до справи в копії /а.с.114 т.4/ слідує, що ОСОБА_9 призначено відповідальним за протипожежну безпеку житлового фонду.

З розпорядження по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 44 від 14 жовтня 2005 року, долученого до справи в копії /а.с.115 т.4/ слідує, що ОСОБА_9 призначено відповідальним за правила безпеки газопостачання.

З розпорядження голови Новомиколаївської територіальної громади № 2 від 28 вересня 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.117 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що ОСОБА_9 оголошено догану за відсутність на робочому місці 27 вересня 2006 року з 11 години до 16 години 50 хвилин.

З розпорядження голови Новомиколаївської територіальної громади № 7 від 30 жовтня 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.121 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що ОСОБА_9 оголошено догану за відсутність на робочому місці 24 жовтня 2006 року з 13 години до 17 години.

З розпорядження голови Новомиколаївської територіальної громади № 10 від 03 листопада 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.122 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що розпорядження № 7 від 30 жовтня 2006 року, згідно якого ОСОБА_9 оголошено догану за відсутність на робочому місці 24 жовтня 2006 року з 13 години до 17 години- скасовано.

З розпорядження голови Новомиколаївської територіальної громади № 12 від 13 листопада 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.128 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що ОСОБА_9 з 13 листопада 2006 року звільнено з займаної посади юрисконсульта згідно п.7 ст.40 КЗпП України, за появу на роботі 27 жовтня 2006 року в нетверезому стані.

З розпорядження голови Новомиколаївської територіальної громади № 12-а від 13 листопада 2006 року, долученого до справи в копії /а.с.129 т.4/, підписаного ОСОБА_5, слідує, що з ОСОБА_9 слід утримати суму за час скоєного прогулу без поважних причин.

Згідно заяви від 01 грудня 2006 року /а.с.107-111 т.4/ слідує, що ОСОБА_9 звернувся до прокурора Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з заявою про порушення трудових прав.

Згідно копії акту перевірки № 04-16-91/53 від 12 грудня 2006 року /а.с.146-147 т.4/ слідує, що державним інспектором праці територіальної державної інспекції праці в Дніпропетровській області, при перевірці Новомиколаївської селищної ради встановлено факт порушення норм чинного трудового законодавства України, а саме ч.1 ст.149 КЗпП України та ч.1 ст.142 КЗпП України, при оголошенні доган ОСОБА_1 та ОСОБА_20

Згідно припису № 04-16-91/53-47 від 12 грудня 2006 року /а.с.148 т.4/ витікає, що державним інспектором праці приписано ОСОБА_5 усунути порушення вимог ст.149 ч.1 КЗпП України, а саме застосування дисциплінарних стягнень вищенаведеним особам без відібрання письмових пояснень від порушника.

Згідно акту від 18 грудня 2006 року /а.с.149 т.4/ слідує, що голова Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_5 відмовився від підписання акту перевірки № 04-16-91/53 від 12 грудня 2006 року і припису № 04-16-91/53-47 від 12 грудня 2006 року.

З копії постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2008 року /а.с.130-141 т.8/ витікає, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_9 задоволені, скасовані розпорядження голови Новомиколаївської селищної ради про застосування дисциплінарних стягнень відносно ОСОБА_9 № 2 від 29 вересня 2006 року, № 6 від 25 жовтня 2006 року та № 12 від 13 листопада 2006 року, стягнуто з Новомиколаївської селищної ради на користь ОСОБА_9 грошову компенсацію за час вимушеного прогулу в сумі 2672 гривні 40 копійок та моральну шкоду в сумі 3000 гривень. ОСОБА_7 того, вказаною постановою відмовлено ОСОБА_20 в частині позовних вимог про покладення обовязку покрити шкоду, заподіяну селищній раді незаконним звільненням позивача на ОСОБА_5

Згідно ухвали колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2009 року /а.с.142-144 т.8/ слідує, що апеляційна скарга селищного голови ОСОБА_5 залишена без задоволення, а постанова Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2008 року- без змін.

Згідно копії акту державного виконавця від 14 лютого 2007 року /а.с.204 т.4/ слідує, що станом на 14 лютого 2007 року розпорядження селищним головою Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 щодо поновлення на роботі ОСОБА_2, ОСОБА_1 не видавались.

Згідно розпорядження селищного голови Новомиколаївської територіальної громади Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 17 лютого 2007 року /а.с.67 т.5/ слідує, що на посадах поновлені ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З протоколу огляду документів від 13 лютого 2007 року /а.с.207 т.4/ слідує, що оглянуто та долучено до справи «Журнал реєстрації приходу та уходу з роботи працівників Новомиколаївської селищної ОСОБА_6» /а.с.211-249 т.4/, на 95 аркушах, але на тильній сторінці вказано, що прошито та пронумеровано 96 аркушів, журнал скріплено печаткою, мається підпис ОСОБА_5, зміст журналу складено з 7 граф, 24 аркуша заповнено. На другій сторінці /а.с.212 т.4/ маються виправлення, на 14-тій та 15-тій сторінці /а.с.218 т.4 та а.с.219 т.4, відповідно/ викреслено запис ОСОБА_1 та її підписи за 28 грудня 2006, 29 грудня 2006 року та 02 січня 2007 року.

Згідно подання прокуророві Верхньодніпровського району Дніпропетровської області начальника відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 11 жовтня 2007 року /а.с.12-14 т.6/ слідує, що порушено питання про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за невиконання рішень суду про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_28 та законних вимог державного виконавця.

Згідно копії акту державного виконавця від 18 червня 2007 року /а.с.15 т.6/ слідує, що ОСОБА_5 відмовився від допуску до житла державного виконавця.

Згідно копії акту державного виконавця від 18 червня 2007 року /а.с.16 т.6/ слідує, що ОСОБА_5 відмовився від підпису акту державного виконавця.

Згідно копії заяви від 26 червня 2007 року /а.с.17 т.6/, ОСОБА_5 звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з заявою щодо стягнення боргу за місцем роботи шляхом утримання з заробітної плати.

Згідно копії акту державного виконавця від 29 серпня 2007 року /а.с.19 т.6/ слідує, що при проведенні звірки вхідних документів Новомиколаївської селищної ради та вихідних документів відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області встановлена відсутність реєстрації документів по стягненню з ОСОБА_5 грошових сум на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно доповідної головного бухгалтера ОСОБА_17 від 29 серпня 2007 року /а.с.20 т.6/ витікає, що стягнення з заробітної плати ОСОБА_5 на провадилися, в звязку з тим, що до бухгалтерії не надходили документи про стягнення.

Згідно копії акту державного виконавця від 29 серпня 2007 року /а.с.21 т.6/ витікає, що при проведенні перевірки відрахувань із заробітної плати голови Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_5 встановлено перебування в бухгалтерії одного виконавчого документу про стягнення на користь держави штрафу 102 гривні, інші виконавчі листи відсутні.

Згідно протоколу огляду документів від 23 жовтня 2007 року /а.с.35 т.6/ та огляду в судовому засіданні слідує, що оглянуто «Журнал реєстрації вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ОСОБА_6», який прошито капроновою ниткою, скріплено печаткою «Виконавчий комітет Новомиколаївської селищної ради», останній запис в «Журналі»- під порядковім номером № 780 від 10 вересня 2007 року. На першому аркуші «Журналу» під порядковим № 2 від 04 січня 2007 року мається запис про надходження від виконавчої служби постанови про поновлення на роботі ОСОБА_2, в графі «резолюція» напис- «до відома», в графі «відмітка про виконання» запис- «02-16». На третьому аркуші «Журналу» під порядковим № 38 від 12 січня 2007 року мається запис про надходження від виконавчої служби постанови про поновлення на роботі ОСОБА_1, в графі «резолюція» напис відсутній, в графі «відмітка про виконання» запис- «02-16». На третьому аркуші «Журналу» під порядковим № 50 від 16 січня 2007 року мається запис про надходження від виконавчої служби постанови про поновлення на роботі ОСОБА_2, в графі «резолюція» напис- «ОСОБА_29І.», в графі «відмітка про виконання» запис- «02-16». На третьому аркуші «Журналу» під порядковим № 51 від 17 січня 2007 року мається запис про надходження від виконавчої служби постанови про поновлення на роботі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в графі «резолюція» напис відсутній, в графі «відмітка про виконання» запис- «02-16». На сорок третьому аркуші «Журналу», під порядковим номером № 674 від 08 серпня 2007 року є запис про надходження від виконавчої служби постанови та виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 грошової компенсації на користь ОСОБА_2, в графі «резолюція» запис відсутній, в графі «відмітка про виконання» є запис- «02-16»; під порядковим номером № 675 від 08 серпня 2007 року є запис про надходження від виконавчої служби постанови та виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 грошової компенсації на користь ОСОБА_2, в графі «резолюція» запис відсутній, в графі «відмітка про виконання» є запис- «02-16»; під порядковим номером № 676 від 08 серпня 2007 року є запис про надходження від виконавчої служби постанови та виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 грошової компенсації на користь ОСОБА_1, в графі «резолюція» запис відсутній, в графі «відмітка про виконання» є запис- «02-16», під порядковим номером № 677 від 08 серпня 2007 року є запис про надходження від виконавчої служби постанови та виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 грошової компенсації на користь ОСОБА_1, в графі «резолюція» запис відсутній, в графі «відмітка про виконання» є запис- «02-16».

Згідно протоколу огляду документів від 25 жовтня 2007 року /а.с.36 т.6/ слідує, що оглянуті та долучені до справи: супровідний лист на адресу бухгалтера Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 під порядковим номером № 08-07/4338 від 06 серпня 2007 року /а.с.37 т.6/ з постановою від 24 травня 2007 року про стягнення з боржника ОСОБА_5 виконавчого збору, з надписом в правому нижньому куті «вх.№ 674 від 08.08.2007 року» /а.с.38 т.6/ та виконавчим листом № 2-а-69 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 13 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 гривень /а.с.39 т.6/; супровідний лист на адресу бухгалтера Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 під порядковим номером № 08-07/4337 від 06 серпня 2007 року /а.с.40 т.6/ з постановою від 24 травня 2007 року про стягнення з боржника ОСОБА_5 виконавчого збору, з надписом в правому нижньому куті «вх.№ 675 від 08.08.2007 року» /а.с.41 т.6/ та виконавчим листом № 2-а-69 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 13 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 В.І. на користь ОСОБА_2 компенсації за вимушений прогул в сумі 1471 гривня 08 копійок /а.с.42 т.6/; супровідний лист на адресу бухгалтера Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 під порядковим номером № 08-07/4336 від 06 серпня 2007 року /а.с.43 т.6/ з постановою від 24 травня 2007 року про стягнення з боржника ОСОБА_5 виконавчого збору, з надписом в правому нижньому куті «вх.№ 676 від 08.08.2007 року» /а.с.44 т.6/ та виконавчим листом № 2-а-76 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 27 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 компенсації за вимушений прогул в сумі 902 гривні 46 копійок /а.с.45 т.6/; супровідний лист на адресу бухгалтера Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 під порядковим номером № 08-07/4335 від 06 серпня 2007 року /а.с.46 т.6/ з постановою від 24 травня 2007 року про стягнення з боржника ОСОБА_5 виконавчого збору, з надписом в правому нижньому куті «вх.№ 677 від 08.08.2007 року» /а.с.47 т.1/ та виконавчий лист № 2-а-76 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 27 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 900 гривень /а.с.48 т.6/.

Згідно копій постанов державного виконавця Верхньодніпровського районного управління юстиції від 16 травня 2007 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 гривень /а.с.56 т.6/ та компенсації за вимушений прогул в сумі 1471 гривня 08 копійок /а.с.112 т.6/, які направлені ОСОБА_5 за вихідним № 08/1743 від 17 травня 2007 року.

Згідно копій постанов державного виконавця Верхньодніпровського районного управління юстиції від 16 травня 2007 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 900 гривень /а.с.141 т.6/ та компенсації за вимушений прогул в сумі 902 гривні 46 копійок /а.с.112 т.6/, які направлені ОСОБА_5 за вихідним № 08/1742 від 17 травня 2007 року.

Згідно акту № 269 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05 травня 2007 року /а.с.79-81 т.5/ слідує, що ОСОБА_5 яким-лібо хронічним психічним захворюванням раніше не страждав та в теперішній час не страждає. В період часу, який відноситься до періоду скоєння злочину, не виявляв ознак будь якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В теперішний час також може усвідомлювати обставини, які мають значення для справи та керувати ними.

Як витікає з постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2009 року /а.с.51 т.8/, кримінальна справа № 1-п-3/2009 за обвинуваченням ОСОБА_13 за ст.27 ч.4 КК України, ст.382 ч.1 КК України, закрита на підставі ст.48 КК України, ст.7 КПК України, ст.7-1 КПК України.

Оцінюючи в сукупності зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що скоєння злочинів підсудним знайшло своє підтвердження в суді і дії підсудного ОСОБА_5 стосовно потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ст.172 ч.1 КК України- незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів.

Дії підсудного ОСОБА_5 стосовно потерпілої ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ст.172 ч.2 КК України- незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, вчинені щодо матері, яка має дитину віком до чотирнадцяти років.

При цьому з описової частини обвинувачення ОСОБА_2 від 18 лютого 2010 року /абзац 3 а.с.145 т.8 та абзац 3 а.с.146 т.8/ слід виключити посилання державного обвинувача на «….невидачу, відповідно до частини 2 статті 47 Кодексу Законів про працю України, у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, у день звільнення копії наказу про звільнення з роботи, в тому числі в інших випадках», тобто посилання на «інше грубе порушення законодавства про працю» як таке, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, крім того не було відображено державним обвинувачем при кваліфікації дій ОСОБА_5 /а.с.149 т.7/.

ОСОБА_7 того дії підсудного ОСОБА_5 стосовно потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.382 ч.1 КК України- умисне невиконання службовою особою постанови суду, що набрала законної сили.

Суд критично відноситься та не приймає до уваги доводи підсудного ОСОБА_5 про відсутність в його діях умислу на незаконне звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 з особистих мотивів, оскільки дані твердження підсудного спростовуються як свідченнями вказаних потерпілих, наведених вище, сумніватися в обєктивності та правдивості яких у суду не має підстав, згідно яких, саме на підґрунті особистих стосунків з потерпілими, викликаних як їх політичними поглядами, а саме підтримкою останніми політичної партії, відмінної від політичної партії, членом якої був ОСОБА_5, агітування потерпілими під час проведення місцевих виборів за попереднього голову селищної ради, а також бажання підсудного надати посади членам своєї партії, так і свідченнями: свідка ОСОБА_7, однопартійця підсудного ОСОБА_5, згідно свідчень якої «…звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 відбувалося на підґрунті особистих неприязних стосунків підсудного до цих людей, бо ще коли підсудний пропонував свідку приймати участь у виборах на боці «БЮТ», то пропонував працювати в раді, обіцяючи посаду в разі його перемоги, говорив про те, які недостойні люди там працюють, називаючи призвіща потерпілих, ОСОБА_16, які, як відомо свідку віддавали перевагу «Партії Регіонів» та бувшому голові- Сіренку, з 15 червня 2006 року була прийнята на посаду секретаря керівника»; свідків ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_21, згідно яких, з тієї миті, як підсудний приступив до обов'язків, то почав переслідування, націлені на звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9, які підтримували на виборах колишнього голову селищної ради та «Партію Регіонів», підтвердженням таких намірів стала стаття в газеті «Зоря» від 20 липня 2006 року, де ОСОБА_5 та наближені до нього люди «радилися, як прибрати ОСОБА_16, ОСОБА_1 і ОСОБА_9» і вже на першу сесію ОСОБА_5 було ініційоване винесення питання про скорочення посади землевпорядника ОСОБА_2 та юрисконсульта ОСОБА_9, яке мотивувалося підсудним заощадженням коштів, але разом з тим, з ініціативи того ж таки підсудного ставилося питання про введення посади секретаря керівника та водія, після скорочення посади ОСОБА_2 останній було відмовлено в прийнятті її на посаду секретаря, замість цього була прийнята однопартієць підсудного- Креп Н.А.; свідка ОСОБА_13, згідно яких підсудний мав неприязнь до звільнених ним працівників, із слів підсудного ОСОБА_5 він звільнив ОСОБА_2 для того, щоб поставити на її посаду однопартійця ОСОБА_30, а ОСОБА_1- для того, щоб поставити на посаду однопартійця ОСОБА_26, крім того, остання ображала дружину підсудного; свідка ОСОБА_19, згідно яких підсудний сказав, що зробить все, аби звільнити ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 з посад, пояснивши, що його про це попросили його люди, зрозуміла, що хоче їх звільнити, оскільки вони відкрито голосували проти ОСОБА_5, а ОСОБА_2, зі слів підсудного, була до того ж безграмотною і ганьбила службу.

Наведені свідчення потерпілих та свідків в частині умисних дій підсудного ОСОБА_5, направлених на незаконне звільнення з особистих мотивів потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 повністю узгоджуються як з розпорядженням по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 44 від 11 травня 2006 року «Про скорочення працівників з числа державних службовців селищної ради»/а.с.22 т.4/, підписаного ОСОБА_5, згідно якого спершу були скорочені посади «юрисконсульта» ОСОБА_9 та «землевпорядника» ОСОБА_2, зі скасуванням в подальшому вказаного розпорядження так і з прийнятим рішенням четвертої сесії п'ятого скликання Новомиколаївської селищної Ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 42-IV/V від 02 червня 2006 року /а.с.30 т.4/ про скороченя посади спеціаліста/землевпорядника; зі штатним розрахунком по Новомиколаївській селищній ОСОБА_6 від 02 червня 2006 року, затвердженого ОСОБА_5 /а.с.28 т.4/ про введення до штату Новомиколаївської селищної ради посади секретаря керівника та заявою ОСОБА_2 від 07 червня 2006 року /а.с.26 т.4/ про переведення її на посаду секретаря-керівника з візою ОСОБА_5 про відмову, прийняттям на посаду 15 червня 2006 року ОСОБА_30 Н.А., яка взагалі не працювала раніше в Новомиколаївській селищній ОСОБА_6 і була однопартійцем підсудного, з подальшим розпорядженням по виконкому Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 № 79 від 07 серпня 2006 року /а.с.25 т.4/, підписаного ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_2 на підставі ст.40 п.1 КЗпП України, яке скасоване постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року /а.с.46-52 т.4/, як незаконне.

ОСОБА_30 того, наведені вище свідчення потерпілих та свідків узгоджуються також з безпідставними розпорядженнями ОСОБА_5 стосовно застосування дисциплінарних стягнень відносно ОСОБА_1, ОСОБА_9 /а.с.74,117,121,122 т.4/, розпорядженнями ОСОБА_5 про звільнення вказаних вище потерпілих /а.с.79,128 т.4/, які в решті решт визнані незаконними та скасовані постановами Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року /а.с.89-98 т.4/ та від 22 квітня 2008 року /а.с.130-141 т.8/, що в своїй сукупності з явним ігноруванням підсудним вимог профспілкових зборів Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 15 листопада 2006 року /а.с.185-193 т.4/ та вимог постанови № 10 Презідії Верхньодніпровського районного комітету профспілки працівників державних установ від 15 листопада 2006 року /а.с.66-67 т.4/, згідно яких ОСОБА_5 було вказано на незаконність звільнення потерпілої ОСОБА_2, безпідставність притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1, ОСОБА_9 та відмовлено в наданні згоди на розірвання трудового договору зі спеціалістом першої категорії/землевпорядником ОСОБА_1 за п.4 ст.40 КЗпП України, вперте ігнорування підсудним акту перевірки № 04-16-91/53 від 12 грудня 2006 року /а.с.146-147 т.4/, згідно якого державним інспектором праці територіальної державної інспекції праці в Дніпропетровської області, при перевірці Новомиколаївської селищної ради встановлено факт порушення норм чинного трудового законодавства України при оголошенні доган ОСОБА_1 та ОСОБА_20, а також припису № 04-16-91/53-47 від 12 грудня 2006 року /а.с.148 т.4/ вказаного інспектора, а також дії підсудного ОСОБА_5 після скасування судом його незаконних рішень стосовно потерпілих з беззаперечною достовірністю вказує на умисність дій підсудного ОСОБА_5 направлених на незаконне звільнення саме з особистих мотивів потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_9

Посилання підсудного ОСОБА_5 на той факт, що рішення про скорочення штатів були прийнято сесією Новомиколаївської селищної ради депутатів, а не ним особисто, крім того, саме ним була надана перевага при скороченні посади землевпорядника потерпілій ОСОБА_1, а не ОСОБА_2, суд до уваги не приймає, як такі, які не стосуються обсягу предявленого обвинувачення, оскільки підсудний в даному випадку обвинувачується в порушеннях вимог: частини 1 статті 49-2 Кодексу Законів про працю України, згідно якої при вивільнені працівників у випадках зміни в організації виробництва та праці, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством; частини 2 статті 49-2 Кодексу Законів про працю України, згідно якої одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; частини 3 статті 184 Кодексу Законів про працю України, згідно якої звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років- частина шоста статті 179), одиноких матерів, при наявності дитини віком до чотирнадцяти років- в данному випадку ОСОБА_2, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Є безпідставними і не приймаються до уваги судом посилання ОСОБА_5 на начеб-то відсутність документів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_2 на момент звільнення була одинокою матір'ю, оскільки даний факт встановлений постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року /абзац 12 а.с.47 т.4/, яка набрала чинності, крім того, в матеріалах кримінальної справи мається свідоцтво про народження серії VІ-КИ № 048652 від 27 серпня 1999 року /а.с.56 т.7/ з якого слідує, що ОСОБА_27 народився 05 серпня 1999 року в селищі Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1999 року 08 місяця 27 числа зроблено відповідний запис за № 24.

Суд критично ставиться та не приймає до уваги свідчення ОСОБА_5 в тій їх частині, що підсудний не мав умислу на невиконання постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року та 27 грудня 2006 року в частині поновлення на роботі потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно, оскільки вказані свідчення ОСОБА_5 повністю спростовуються як свідченнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1, сумніватись у обєктивності та правдивості яких суд не має підстав та згідно яких, не дивлячись на отримання підсудним постанов суду останній навмисно їх не виконував, повідомив потерпілим, що зробить все, щоб вони не працювали, попередив, щоб не приходили на роботу, наказав не надавати жодних документів, а коли потерпіла ОСОБА_1 стала робити відмітки в журналі про свою присутність, то навіть повикреслював ці відмітки, видавши розпорядження про невиконання рішення суду; свідків ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_21, ОСОБА_19, ОСОБА_17, які підтвердили свідчення потерпілих; свідченнями ОСОБА_13, кримінальну справу стосовно якої було закрито, згідно свідчень якої «…ініціатором невиконання рішеннь суду був ОСОБА_5, який мав неприязнь до звільнених ним працівників, зі слів підсудного- Чуприну А.В. звільнив для того, щоб поставити на її посаду однопартійця ОСОБА_30, а ОСОБА_1- для того, щоб поставити на посаду однопартійця ОСОБА_26, крім того потерпіла ОСОБА_1 ображала дружину підсудного, щодо розпорядження підсудного ОСОБА_5 про відміну негайного виконання постанови Верхньодніпровського районного суду, то його надрукувала за особистим проханням підсудного, особисто на своєму власному компютері, так як підсудний пояснив, що секретар захворіла, а на принтері немає фарби», іншими доказами в їх сукупності, дослідженими в судовому засіданні та наведеними вище, в тому числі й розпорядженням голови Новомиколаївської селищної ради ОСОБА_5 за № 25 від 29 грудня 2006 року, завізованого останнім /а.с.100 т.4/, згідно якого в задоволенні письмової заяви ОСОБА_1 про поновлення останньої на роботі, від 28 грудня 2006 року, зареєстрованої в Журналі вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ОСОБА_6 за вхідним № 742 від 28 грудня 2006 року /а.с.101 т.4/ - відмовлено, на підставі того, що «…рішення постановлене з грубим порушенням норм Адміністративного та Трудового законодавства. Доручено ОСОБА_13 забезпечити подачу заяви про апеляційне оскарження постанови Верхньодніпровського районного суду від 27 грудня 2006 року», що в сукупності з подальшими діями підсудного ОСОБА_5, направленими на умисне невиконання рішень суду в частині грошових стягнень на користь потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з беззаперечною достовірністю вказує на умисність дій підсудного ОСОБА_5, направлених на умисне невиконання постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року та 27 грудня 2006 року в частині поновлення на роботі потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно.

Суд критично ставиться та не приймає до уваги свідчення ОСОБА_5 в тій їх частині, що підсудний не мав умислу на невиконання постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року та 27 грудня 2006 року в частині грошових стягнень потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно, оскільки вказані свідчення ОСОБА_5 повністю спростовуються як свідченнями потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_1, сумніватись у обєктивності та правдивості яких суд не має підстав та згідно яких, не дивлячись на отримання підсудним рішень суду, останній навмисно їх не виконував, спершу перешкоджаючи судовим виконавцям в описі майна, потім, надавши у виконавчу службу заяву про відрахування вказаних у постановах суду сум та довідавшись про надходження виконавчих листів на адресу Новомиколаївської селищної ради вказані листи залишив у себе, не передавши у бухгалтерію для відрахувань, що підтверджується свідченнями: свідка ОСОБА_7, згідно яких хоч підсудний і казав, що виконавчі листи не надійшли, що гроші виплачувати не буде, оскільки рішення незаконні, «дурня», однако може стверджувати, що виконавчі листи надійшли в раду, лежали на столі у підсудного, що може підтвердити і секретар ради- Холодна Т.І., яка виконувала обовязки в раді в перід відпустки свідка; свідка ОСОБА_16, згідно яких з виконавчої служби приходили працівники по питанням виконання рішень суду на користь потерпілих, також в раду надходили виконавчі листи про стягнення сум на користь потерпілих з підсудного, але останній відмовлявся виконувати рішення суду, після цього, як цим питанням зайнялися працівники прокуратури, 24 жовтня 2007 року, як відомо свідку зі слів свідка ОСОБА_17, головного бухгалтера, підсудний вимагав від ОСОБА_17 прийняти від нього вказані вище виконавчі листи та завести окрему книгу реєстрації цих листів, де зареєструвати надходження цих листів попередніми числами, переклавши таким чином відповідальність за невиконання рішення суду на бухгалтерію, від чого ОСОБА_17 відмовилась; свідка ОСОБА_17, згідно яких, після відвідування 23 жовтня 2007 року працівниками прокуратури селищної ради та опитування свідків про надходження виконавчих листів, 24 жовтня 2007 року, підсудний ОСОБА_5 викликав свідка в кабінет і поклав на стіл чотири оригінали виконавчих листів, на яких стояв вхідний номер від 08 серпня 2007 року та пояснив, що ці виконавчі листи повинні знаходитися в бухгалтерії, після цього вимагав від свідка завести спеціальну книгу і зареєструвати вказані виконавчі документи заднім числом, що свідок робити відмовилася, оскільки в такому разі відповідальність за невиконання рішення суду лягла б на неї; свідка ОСОБА_8, згідно яких, у серпні 2007 року, з виконавчої служби надійшли викнавчі листи, зареєструвала їх в журналі вхідної документації, віднесла в бухгалтерію, де поклала на стіл бухгалтерові ОСОБА_21, бухгалтерів тоді в кабінеті не було, вранці наступного дня, 09 серпня 2007 року підсудній ОСОБА_5 запитав про ті листи і змусив принести йому на резолюцію, але резолюція керівника в журналі вхідної кореспонденції була відсутня; свідка ОСОБА_21, згідно яких, як бухгалтер по нарахуванню заробітної плати робила відрахування з заробітної плати підсудного лише по виконавчому листу санепідемстанції, інших утримань з заробітної плати підсудного не було, листи на виконання не надходили, 23 жовтня 2007 року в селищну раду дійсно приїздили працівники прокуратури для зясування місцезнаходження виконавчих листів, після цього, зі слів головного бухгалтера ОСОБА_17 свідкові стало відомо, що підсудний викликав ОСОБА_17 до себе в кабінет, де передав їй виконавчі листи про стягнення з нього на користь потерпілих грошових сум; свідка ОСОБА_24, згідно яких витікає, що 14 травня 2007 року, у відділ державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції надійшли виконавчі листи стягувачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягненні із підсудного ОСОБА_5 матеріальної і моральної шкоди, спершу підсудний перешкоджав виконанню рішень, не надаючи змоги накласти арешт на майно, потім, 26 червня 2007 року, підсудний, за своєю ініціативою подав в службу заяву про стягнення з нього заборгованості шляхом відрахування із заробітної плати, виконавчі листи були направлені в селищну раду, але пізніше було зясовано, що стягення не провадились, так як виконавчі листи не були передані підсудним в бухгалтерію, за даними фактами бухгалтер неодноразово писала пояснювальні про ненадходження виконавчих листів до бухгалтерії, виконавчою службою було направлене подання в прокуратуру Верхньодніпровського району для ухвалення рішення про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду; свідка ОСОБА_6, згідно яких, в серпні 2007 року чотири виконавчих листа було направлено в Новомиколаївську селищну ОСОБА_6, відніс їх особисто, зареєстрував у секретаріаті, але ніяких відрахувань із заробітної плати підсудного ОСОБА_5 не проводилось, перевіркою встановлено, що виконавчі листи в бухгалтерію не потрапили. Вказані свідчення повністю узгоджуються з: актом державного виконавця від 29 серпня 2007 року /а.с.19 т.6/ з якого слідує, що при проведенні звірки вхідних документів Новомиколаївської селищної ради та відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області встановлена відсутність реєстрації документів по стягненню з ОСОБА_5 грошових сум на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2; доповідною головного бухгалтера ОСОБА_17 від 29 серпня 2007 року /а.с.20 т.6/ згідно якої витікає, що стягнення з заробітної плати ОСОБА_5 на провадилися, в звязку з тим, що до бухгалтерії не надходили документи про стягнення; протоколом огляду документів від 23 жовтня 2007 року /а.с.35 т.6/ та «Журналом реєстрації вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ради», оглянутому в судовому засіданні, з даними про надходження в Новомиколаївську селищну ОСОБА_6 виконавчих листів про стягнення грошових сум на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1; протоколом огляду документів від 25 жовтня 2007 року /а.с.36 т.6/ з якого слідує, що оглянуті та долучені до справи: виконавчий лист № 2-а-69 на виконання рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 13 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 1000 гривень /а.с.39 т.6/, виконавчий лист № 2-а-69 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 13 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 компенсації за вимушений прогул в сумі 1471 гривня 08 копійок /а.с.42 т.6/, виконавчий лист № 2-а-76 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 27 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 компенсації за вимушений прогул в сумі 902 гривні 46 копійок /а.с.45 т.6/, виконавчий лист № 2-а-76 на виконання постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровскої області від 27 грудня 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 900 гривень /а.с.48 т.6/, що в сукупності з наведеними вище доказами з беззаперечною достовірністю вказує на умисність дій підсудного ОСОБА_5, направлених на умисне невиконання постанов Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року та 27 грудня 2006 року в частині виплати грошових компенсацій потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно.

Посилання підсудного ОСОБА_5 на висновки Постійної комісії мандату, з питань депутатської етики та діяльності Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області «Про звільнення посадових осіб Новомиколаївської селищної ради» прийняті на першому засіданні пятого скликання, 15 лютого 2007 року /а.с.124-125 т.7/, які, на думку підсудного і підтвердили законність звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9, суд до уваги не приймає, оскільки вказані висновки носять рекомендаційний характер, обставини звільнення та їх законність досліджувалися адміністративними судами, рішеннями яких незаконність дій ОСОБА_5 підтверджена в повному обсязі.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає безпідставними посилання сторони захисту, в тому числі й підсудного, на незадовільну роботу потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_9 та поведінку останніх, як державних службовців, які й стали підставою для звільнення потерпілих, зі посиланням на свідчення свідків ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34 оскільки вказані свідчення ніякими обєктивними даними не підтверджуються, незаконність же звільнення потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 була встановлена постановами Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року, 27 грудня 2006 року та 22 квітня 2008 року, які набрали чинності.

Безпідставними є твердження підсудного ОСОБА_5 в тій частині, що вказані постанови суду не виконувалися останнім внаслідок сумлінної помилки з його боку та некваліфікованих консультацій з боку ОСОБА_13, а також в звязку «з витратою багатьох тисяч гривень, які пішли на оплату адвокатів», оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні та наведених вище доказів, в тому числі й свідченнями ОСОБА_13І, згідно яких, саме ОСОБА_5 був ініціатором як незаконного звільнення потерпілих з посади з особистих мотивів, так і ініціатором не виконання постанов суду, при цьому консультувався в основному з суддею у відставці- Ведибурою Ф.С., сама ж ОСОБА_13, лише підтримувала рішучість підсудного, стосовно ж «виплат багатьох тисяч гривень адвокатам» суд вказану підставу до уваги не приймає.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість скоєних підсудним ОСОБА_5 злочинів, які відносяться як до категорії злочинів невеликої тяжкості так і до злочину середньої тяжкості, особу підсудного ОСОБА_5, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

До обставин, які пом'якшують покарання підсудного, суд відносить часткове відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Характеризується підсудний позитивно.

З врахуванням особи підсудного і обставин ним скоєного, враховуючи, що менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_5, з урахуванням вимог ст.72 КК України, слід призначити основне та обовязкове додаткове покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст.70 ч.1 КК України, у виді позбавлення волі, застосувавши до підсудного, на підставі ст.70 ч.3 КК України обовязкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах місцевого самоврядування. На підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі підсудного ОСОБА_5 слід звільнити з випробовуванням, з іспитовим строком, поклавши на підсудного у відповідності до ст.76 КК України певний обвязок, виконуючи обовязкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах місцевого самоврядування- реально.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.2 п.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_2, підтриманий останньою та її представником- Ревединським О.Г. до підсудного ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, спричиненої довготривалим невиконанням рішення суду як в частині поновлення на роботі, так і в частині невиплати компенсації за вимушений прогул та моральної шкоди за незаконне звільнення, в сумі 5000 гривень, підлягає частковому задоволенню, в сумі 1000 гривень, як оцінений в грошовому еквіваленті сукупності моральних страждань потерпілої, викликаних довготривалим умисним невиконаням постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року, які полягали у душевних стражданнях ОСОБА_2, повязаних з протиправною поведінкою підсудного ОСОБА_5 щодо неї, внаслідок яких потерпіла протягом тривалого часу не могла приступити до роботи, отримувати заробітну плату, залишившись без коштів для проживання, що потягло за собою втрату звичайних життєвих звязків ОСОБА_2 та змусило потерпілу застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, в задоволенні решти позовних вимог на суму 4000 гривень ОСОБА_2 та її представникові слід відмовити, як в безпідставно заявлених.

Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_1 до підсудного ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, спричиненої довготривалим невиконанням рішення суду як в частині поновлення на роботі, так і в частині невиплати компенсації за вимушений прогул та моральної шкоди за незаконне звільнення, в сумі 7000 гривень, підлягає частковому задоволенню, в сумі 1000 гривень, як оціненій в грошовому еквіваленті сукупності моральних страждань потерпілої, викликаних довготривалим умисним невиконаням постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року, які полягали у душевних стражданнях ОСОБА_1, повязаних з протиправною поведінкою підсудного ОСОБА_5 щодо неї, внаслідок яких потерпіла протягом тривалого часу не могла приступити до роботи, отримувати заробітну плату, залишившись без коштів для проживання, що потягло за собою втрату звичайних життєвих звязків ОСОБА_1 та змусило потерпілу застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, в задоволенні решти позовних вимог на суму 6000 гривень ОСОБА_1 слід відмовити, як в безпідставно заявлених.

Цивільний позов потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_9 до підсудного ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням в сумі 17000 гривень, підлягає частковому задоволенню, в сумі 1000 гривень, як оціненій в грошовому еквіваленті сукупності моральних страждань потерпілого, викликаних його незаконним звільненням, які полягали у душевних стражданнях ОСОБА_9 повязаних з протиправною поведінкою підсудного ОСОБА_5 щодо нього, внаслідок яких потерпілий протягом тривалого часу не міг приступити до роботи, отримувати заробітну плату, залишившись без коштів для проживання, що негативно позначилося на стані здоровя потерпілого та потягло за собою втрату звичайних життєвих звязків ОСОБА_9 та змусило потерпілого застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, в задоволенні решти позовних вимог на суму 16000 гривень ОСОБА_20 слід відмовити, як в безпідставно заявлених.

Доводи сторони захисту про те, що стягнення моральної шкоди потерпілим ОСОБА_9 за його незаконне звільнення, з Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, позбавляє потерпілого права звернення до суду з позовом до підсудного ОСОБА_5, суд до уваги не приймає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.323 КПК України, ст.324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.382 ч.1 КК України, ст.172 ч.2 КК України, ст.172 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

за ст.172 ч.1 КК України- ДВА роки позбавлення права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах місцевого самоврядування;

за ст.172 ч.2 КК України- ДВА місяці арешту;

за ст.382 ч.1 КК України- ОДИН рік ШІСТЬ місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на ОДИН рік, з врахуванням вимог ст.72 КК України, на підставі ст.70 ч.1, ч.3 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_5 у виді ОДНОГО року ШЕСТИ місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на ОДИН рік, на підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 звільнити з випробовуванням, з іспитовим строком- ОДИН рік ШІСТЬ місяців, якщо протягом визначеного судом іспитового строку засуджений не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.4 КК України обовязок- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Обовязкове додаткове покарання, призначене засудженому ОСОБА_5 у виді позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій в органах місцевого самоврядування строком на ОДИН рік- виконувати реально.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити- підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, мешкаючої селище АДРЕСА_1 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнивши позов ОСОБА_2, підтриманий її представником, частково, відмовивши ОСОБА_2 та її представникові в задоволенні решти позовних вимог на суму 4000 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянки України, мешкаючої селище Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 49- 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнивши позов останньої частково, відмовивши ОСОБА_1 в задоволенні решти позовних вимог на суму 6000 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, мешкаючого селище Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, вул. Радянська, 30- 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнивши позов останнього частково, відмовивши ОСОБА_20 в задоволенні решти позовних вимог на суму 16000 гривень.

Речові докази у справі: «Журнал реєстрації приходу та уходу з роботи працівників Новомиколаївської селищної ОСОБА_6», оригінали виконавчих листів № 2-а-69 від 13 грудня 2009 року, оригінали виконавчих листів № 2-а-76 від 27 грудня 2009 року, які знаходяться в матеріалах справи- зберігати в матеріалах справи; «Журнал реєстрації вхідної кореспонденції Новомиколаївської селищної ОСОБА_6»- повернути Новомиколаївській селищній Раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апелляції в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя В.Сербін