Справа № 534/2586/14-к
Провадження № 1кп /534/195/14
УХВАЛА
31 жовтня 2014 року м. Комсомольськ
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7
захисника обвинуваченої ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

Прокурор ОСОБА_5 просив продовжити захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 строком на 30 днів , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що можуть перешкодити судовому провадженню, а також на те , що обвинувачена не визнає свою вину, обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину по даному кримінальному провадженню і знаходячись на волі може здійснювати вплив на потерпілого ОСОБА_9 та свідків : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які залишились не допитаними, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення і продовжити злочинну діяльність, оскільки не працює і не має постійного місця проживання.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала заявлене клопотання повністю і зазначила, що враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_7 злочину така особа повинна утримуватись тільки під вартою.
Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з`явився , від нього до суду надійшло клопотання, в якому він посилаючись на стан здоров`я просить розглянути дане кримінальне провадження у його відсутність.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченій , посилаючись на необґрунтованість заявленого клопотання і недоцільність такого заходу, просили змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт , а оскільки обвинувачена в даний час не має постійного місця проживання та зобов`язати її цілодобово знаходитись під домашнім арештом за місцем проживання її сина ОСОБА_10 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 .
Від свідка ОСОБА_10 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 надійшла до суду письмова заява в якій він просить при зміні запобіжного заходу для його матері ОСОБА_7 на домашній арешт , визначити їй місцем перебування під домашнім арештом його адресу АДРЕСА_1 і зазначає , що гарантує забезпечення життєвих потреб ОСОБА_7 .
В судовому засіданні син обвинуваченої свідок ОСОБА_10 пояснив , що вищезазначене житло йому не належить , воно знаходиться в гуртожитку , квартири в якому підлягають приватизації , в зазначеному житлі зареєстрована дівчина з якою він проживав раніше та її брат, він в зазначеному житлі не зареєстрований .
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_7 перебуває під вартою з 06.08.2014р. по 04.10.2014р. за ухвалою Комсомольського міського суду від 08.08.2014р.
Згідно ухвали Октябрьського районного суду м. Полтави від 03.10.2014р. ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 30 днів до 02.11.2014р.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує не тільки тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, а і дані її особу , яка ніде не працює , відсутність у останньої постійного місця проживання .
Ризик впливу на свідків з боку обвинуваченої залишається , оскільки свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_11 не з`явились до суду і залишилися не допитаними.
Обираючи відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчими суддями було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і це було підтверджено ОСОБА_7 в судовому засіданні на момент затримання обвинуваченої вона прибула на місце скоєння злочину на дачну ділянку в садовому товаристві Славутич в м. Комсомольську за адресою проживання потерпілого ОСОБА_13 із своїми синами ,щоб забрати свої особисті речі , але ще не визначилась з ким із синів буде проживати , оскільки її повнолітні сини мають свої сім`ї і проживають окремо .
Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, зареєстрована в с. Потіївка Радомишльського району Житомирської області.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, є доцільним з тих підстав, що на цей час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою.
Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку.
Продовжуючи обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд також виходить із того, що сама лише тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , не є безумовною підставою для тримання її під вартою, а судом враховується вся сукупність обставин та дані про особу обвинуваченої.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд, заслухавши думки всіх учасників судового розгляду приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою терміном, що не перевищує одного місяця , з 31.10.2014 р. строком на 30 днів по 29.11.2014р. включно.
Керуючись ст.ст.5,7,197,201,331,350 КПК України,суд
у х в а л и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою задовольнити .
В клопотанні захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити .
Обраний захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченій ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжити з 31.10.2014р. по 29.11.2014р. включно .
Копію ухвали направити начальнику Полтавського слідчого ізолятору та начальнику Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області для відому.
Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченій .
Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
Т ОСОБА_14