В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-223/10

22.07.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого: судді Вельмик А.Е., при секретарі Бакалович І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, приватного підприємця, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ст.125 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2010 року, приблизно о 7 годині, в ОСОБА_1 на кооперативному ринку по вул.30 років Перемоги , під час сварки, що відбулася між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, останній умисно наніс ОСОБА_3 правою рукою удар в область лівої щелепи, заподіявши легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу в ділянці нижньої щелепи зліва.

Вину у вчинені злочину та цивільний позов ОСОБА_2 не визнав. В судовому засіданні показав, що 03.11.2009 року о 6 год.ЗО хв. він із чоловіками під"хав до будинку по вул.Леніна. Зупинився біля робочого місця матері, яка здійснює торгівлю на ринку. Поставивши машину, піднявся до дому, взяв їжу і повертався до машини. Коли підходив до машини, то почув, що сварилися його мати і потерпіла. ОСОБА_3 побачила його, і повернувшись до нього, на адресу матері стала нецензурно висловлюватися, ображали її. Він підійшов до неї, сказав, щоб вона закрила рот в образливій формі. Далі потерпіла почала штовхати його в живіт. При цьому двічі вдарила. Коли вдарила третій раз, він відштовхнув своїми руками її руки, але не бив. ОСОБА_3 почала знову висловлюватися брутальними словами, але він сів в машину і поїхав. Під час даного конфлікту два його товариші - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 сиділи в машині. Більше нікого не було.

Не зважаючи на те, що підсудний вину у вчиненні злочину не визнав, його вина стверджується показаннями потерпілої, свідків та матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_3 В судовому засіданні показала, що матір підсудного -ОСОБА_4 вона знає близько 20 -ти років. Протягом останніх 2-х років між ними сформувалися неприязні стосунки. Вона зустрічається з ОСОБА_4 на ринку, оскільки їх торгові місця розташовані поряд. З листопада 2009 року, коли вона ранком, приблизно о 7 годині, прийшла на робоче місце, то побачила, що ОСОБА_4 змела сміття на її місце. З приводу цього вона зробила їй зауваження. У відповідь ОСОБА_4 почала на неї кричати. Потім вона пішла брати свої речі, щоб поставити палатку. Побачила, що з машини виходить ОСОБА_2, який почав на неї нецензурно лаятися. Підійшов і вдарив кулаком правої руки в ліву щелепу. Після цього сів в машину і поїхав. Вона на другий день звернулася до експерта. Вважає, що внаслідок нервового стресу, який вона отримала від удару, у неї розпочався герпес, її обсипало. З приводу захворювання на герпес вона звернулася до лікаря 09.11.2009 року. Проходила лікування амбулаторно, на що витратила гроші в сумі 67,73 грн. Просить також стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3000 грн. моральної шкоди, оскільки вона перенесла біль, певний час не могла виходити на роботу, перенесла нервовий стрес, внаслідок чого її обсипав герпес.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 3.11.2009 року вона прийшла на ринок. Сміття, яке було на її торговому місці, вона підмела до магазину, а не на торгове

місце ОСОБА_3 Коли прийшла ОСОБА_3, то почала відразу лаятися. В цей час підійшов її син, який мав їхати на роботу. Він підійшов до ОСОБА_3 і запитав, чому вона кричить. При цьому її не ображав. У відповідь потерпіла його штовхнула, і він її також відштовхнув. Після цього син сів в машину і поїхав. Під час конфлікту біля машини стояли хлопці, які приїхали разом з сином.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що на початку листопада 2009 року о 6 год.30 хв. вони під"їхали до будинку ОСОБА_2 Біля будинку батько ОСОБА_2 розкладав палатку для торгівлі. Він сидів в машині і не ви ходив. Потім почув сварку, зрозумів, що сварилися жінки, але їх обличчя не бачив. До них підійшов ОСОБА_2 З машини йому було видно як ОСОБА_3 штовхнула ОСОБА_2 двома руками в верхню частину живота. Після цього ОСОБА_2 розвів своїми руками руки жінки в різні боки.

Свідок ОСОБА_6 показав, що на початку листопада 2009 року зранку вони під"їхали до будинку ОСОБА_2 Він з ОСОБА_5 сидів в машині і розмовляв. ОСОБА_2 вийшов з машини та пішов до дому взяти їжу. Потім він почув сварку між жінками. Вони знаходилися від машини приблизно за 4 метри. ОСОБА_2 підійшов до них. Він побачив, що ОСОБА_3 штовхала ОСОБА_2 після чого він відвів її руки від себе в різні сторони. Ударів потерпілій ОСОБА_2 не наносив.

Свідок ОСОБА_7 показав, що до нього звернулася ОСОБА_3 з приводу її побиття. Під час перевірки ним було встановлено, що 3.11.2009 року вранці ОСОБА_3 знаходилася на ринку. Між нею та ОСОБА_4 відбулася сварка. Пояснення ОСОБА_4 він писав з її слів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що в листопаді 2009 року він ранком їхав в Житомир. Близько 7 години ранку знаходився на автостанції. Пішов купити цигарки і почув сварку. Бачив як чоловік вдарив рукою ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що в листопаді 2009 року працювала в магазині "Союз" біля ринку. Близько 7 години ранку в магазин привезли хліб. Вона вийшла на вулицю, почула гамір та побачила ОСОБА_3 і ОСОБА_2, який вдарив потерпілу кулаком правої руки. Це було миттєво. Вона довго не стояла і повернулася в магазин. Більше нічого не чула.

Тяжкість тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_3 стверджується висновком судово-медичної експертизи № 708 від 18.05.2010 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 при освідуванні виявлено тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в ділянці нижньої щелепи зліва. Дане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень. Воно виникло від дії тупого твердого предмету, що не виключається можливим за обставин та в термін, що вказано в постанові. Виставлений діагноз "Герппетична інфекція з локалізацією висипань в ділянці носо-губного трикутника", відноситься до інфекційних захворювань і в при чинному зв"язку з травмою не знаходиться.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 в заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 доведена, незважаючи на те, що підсудний вину не визнав та заперечив факт нанесення удару. Невизнання підсудним вини суд розцінює як позицію захисту і бажання уникнути кримінальної відповідальності. Суд також критично відноситься до показань свідка ОСОБА_4, яка є матір"ю підсудного. Суд враховую, що між показаннями ОСОБА_4 та свідками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є розбіжності щодо місця перебування останніх в момент конфлікту. Так, ОСОБА_4 вказувала, що ОСОБА_5 І ОСОБА_6 в момент сварки були біля машини і курили. Вони ж під час допиту показали, що знаходилися в машині. Суд враховую, що свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чітко вказали, що бачили як ОСОБА_2 наніс удар рукою ОСОБА_3 Наявність конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечує підсудний та інші допитані свідки. Факт заподіяння тілесного ушкодження стверджується висновком судово-медичної експертизи.

Тому, вину підсудного ОСОБА_2, які виразилися в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3, суд вважає доведеною, і кваліфікує його дії за ст.125 ч.І КК Укгаїни.

Обираючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вину у скоєнні злочину не визнав, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює- є приватним підприємцем .

Обставин, які пом"якшують та обтяжують покарання підсудному, суд не встановив.

На підставі наведеного, суд вважає можливим призначити покарання ОСОБА_2 у виді штрафу.

В задоволенні цивільного позову потерпілої, про відшкодування матеріальної шкоди -коштів витрачених на лікування,суд відмовляє, оскільки згідно висновку судово-медичної експертизи, герпетична хвороба потерпілої в причинному зв"язку з травмою не являється. Враховуючи тяжкість та характер тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій, перенесення нею фізичного болю, вимушеність змін у її житті, суд частково задовольняє позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди і стягує з ОСОБА_2 на користь потерпілої 700 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати- винним за ст.125 ч.І КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 680 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3І . - 700 грн. моральної шкоди, в задоволенні вимог потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди ( коштів витрачених на лікування) - відмовити .

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб після проголошення.

Головуючий