Справа № 539/1623/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Лубни кримінальне провадження по обвинуваченню : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Південно - Сахалінськ, Росія, росіянин, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючий, розлучений, раніше судимий: 09.12.1969 р. Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.142, ч.2 ст. 206, ч.2 ст.81, ст.42 КК України до 5 р. позбавлення волі; 20.03.1974 р. Лубенським міським судом за ч.2 ст.206 КК України до 3 р. позбавлення волі; 05.04.1983 р. Лубенським міським судом за ч.І ст.214 КК України до 1 р. позбавлення волі; 26.09.1984 р. Лубенським міським судом за ч.З ст.140 КК України до 4 р. позбавлення волі; 13.08.1992 р. Лубенським міським судом за ч.З ст.140 КК України до 3 р. позбавлення волі; 18.04.1996 р. Лубенським міським судом за ч.2 ст. 196-1 КК України до 1 р. позбавлення волі; 22.07.1997 р. Лубенським міським судом за ч.З ст.140 КК України до 3 р. позбавлення волі; 20.11.2000 р. Лубенським міським судом за ст.94, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 12 р. позбавлення волі, згідно ст. 81 КК України умовно - достроково звільнений; 24.05.2011 р. Лубенським міським судом за ч.2 ст.190 КК України до 1 р. обмеження волі, на основі ст. 71 КК України приєднано 4 міс. позбавлення волі до вироку Лубенського міськрайонного суду від. 20.11.2000 р., звільнений 23.03.2012 р.; 10.12.2013 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком в 3 роки,

по ст. 185 ч. 2 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :
03.04.2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився у житловому помешканні по АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_4 , яку винаймав в останнього. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення майна, з даної квартири, належного ОСОБА_4 , а саме: холодильника «Днепр - 2», холодильника «Смоленск - ЗЕ» та телевізора «Електрон 51ТЦ - 4303».

Водночас, так як дані речі ОСОБА_5 самостійно не міг винести з помешкання в якому тимчасово проживав, то він звернувся за допомогою до ОСОБА_6 , не повідомляючи йому про свої дійсні злочинні наміри.

ОСОБА_5 , повторно, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, запросивши на допомогу ОСОБА_6 , не повідомляючи йому своїх злочинних намірів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав холодильник «Днепр - 2», вартістю 445 грн., належний ОСОБА_4 , з якими покинув місце вчиненого злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, запросивши на допомогу ОСОБА_6 , не повідомляючи йому своїх злочинних намірів та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав холодильник «Смоленск - ЗЕ» вартістю 400 грн., належний ОСОБА_4 , з якими покинув місце вчиненого злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав телевізор «Електрон 51ТЦ - 4303» вартістю 240 грн., належний ОСОБА_4 , з якими покинув місце вчиненого злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 1085 грн.

Свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю і показав, що він дійсно викрав із помешкання ОСОБА_4 , що розташоване по АДРЕСА_2 холодильник «Днепр - 2», холодильник «Смоленск - ЗЕ» та телевізор «Електрон 51ТЦ - 4303». Викрадені речі здав на пункті здачі брухту металу. Дозволу виносити та продавати відповідні речі власник йому не надавав .

Отримані кошти потратив на власні потреби . Із розміром заподіяних збитків потерпілому ОСОБА_4 у сумі 1085 гривень погодився.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення та тих обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, розглядаючи провадження відповідно до положень ст. 337 ч. 1 КПК України, тобто, в межах висунутого прокурором обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності позиції ОСОБА_5 , за пропозицією прокурора, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежив допитом обвинуваченого , потерпілого і свідка ОСОБА_7 за клопотанням потерпілого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 надав суду показання, що він дійсно впустив проживати до своєї квартири по АДРЕСА_2 , обвинуваченого ОСОБА_5 . Дозволу на виніс речей та їх продаж останньому не надавав .

Надав суду документи, що підтверджують придбання ним викрадених речей , а саме холодильника «Днепр - 2», холодильник «Смоленск - ЗЕ» та телевізор «Електрон 51ТЦ - 4303».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив ту обставину, що ОСОБА_4 не надав дозволу обвинуваченому ОСОБА_5 на виніс речей із квартири та підтвердив факт того, що на момент вселення обвинуваченим до квартири по АДРЕСА_2 викрадене майно знаходилося у квартирі.

Прокурором відповідно до ст.ст.338, 341 КПК України за результатами судового розгляду змінено обвинувачення та перекваліфіковано дії ОСОБА_5 із ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України .

Таким чином, розглянувши справу на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення та, проаналізувавши і оцінивши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що протиправні дії ОСОБА_5 , які проявилися у таємному викраденні чужого майна, тобто, крадіжці, вчиненій повторно, слід кваліфікувати по

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в обвинувальному акті не зазначені та судом не встановлені.

При призначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характер завданої потерпілому шкоди, вартість викраденого майна, а також особа обвинуваченого, не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості . Останній злочин вчинив після постановлення попереднього вироку.

За таких обставин суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі з її реальним відбуванням, не вбачаючи ніяких законних підстав для застосування положень ст. 75 КК України , що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

За результатами розгляду справи, суд приходить про доцільність та необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому судом приймається до уваги те, що цей обвинувачений постійно вчинює крадіжки, має не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, а отже, маються ризики того, що він і надалі може продовжити злочинну діяльність.

Суд керуючись вимогами ст.100 КПК України вирішує питання про правову долю речових доказів, зокрема вилучені під час огляду двері від холодильника , які передані на зберігання потерпілому / а.п. 36 /, після набрання вироком законної сили, слід залишити ОСОБА_4 як власнику даного майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд , -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі .

На підставі положень ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2013 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі .

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, негайно взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання засудженим рахувати з моменту взяття під варту за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2015 року.

Речові докази по справі: вилучені під час огляду двері від холодильника , які передані на зберігання потерпілому / а.п. 36 /, після набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_4 як власнику даного майна.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії цього вироку, шляхом подачі апеляційних скарг через Лубенський міськрайонний суд.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1 .