Справа № 1-30 / 2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року м.
Звенигородка

Звенигородський
районний суд в складі

головуючого судді:
Дудніченко В.М.

при секретарі: Літвін
Н.М.

з участю прокурора: Шевченко В.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Звенигородка, Черкаської області в приміщені Звенигородського
районного суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець,
громадянин України, уродженець с. Лісове, Тальнівського району та житель
АДРЕСА_1, військовозобов'язаний, освіта середня, не
працюючий, розлучений, який будучи раніше судимий 12.08.2004
року Звенигородським районним судом за споєння злочину передбаченого ст..164
ч.І КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст..75 КК України
звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. На підставі
постанови Звенигородського районного суду від 30.09.2005 року звільнений від
відбуття покарання. Судимість в встановленому законом порядку знята і погашена
року народження, уродженець, житель в
скоєні

злочину передбаченого ст.164ч.1 КК
України,-

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 згідно рішення від
03.07.1997 року Звенигородського районного суду Черкаської області повинен
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 14 частини всіх видів його заробітку щомісячно
починаючи з 23.06.1997 року і до повноліття дитини. Остання сплата по аліментах
відбулася 22.12.2006 року в сумі 1200 грн. Починаючи з 01.01.2007 року і по
даний час аліменти громадянином ОСОБА_1 не сплачуються, він злісно ухиляється
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів),
не працевлаштовується, до центру зайнятості по питанню працевлаштування не
звертався, на виклики та попередження державного виконавця не реагував, мір
щодо погашення заборгованості по аліментам, що утворилася не приймав і не
приймає. Матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає.
Маючи короткочасні заробітки від роботи у приватних осіб, отримував кошти які
витрачав на власні потреби і дитині нічого не перераховував. Так він, в кіпці
серпня 2007 року працював у ОСОБА_4, де різав метал, за що отримав ЗО грн.;
потім на протязі грудня 2007 року працював у ОСОБА_5 у якого на пункті прийому
металобрухту в с. Вільхівець, різав брухт із чорного металу, за що отримав ЗО
грн. за кожен день роботи. ОСОБА_5 наймав ОСОБА_1 близько 10 раз.

Всього
за період з 01.01. 2007 року по 01. 01. 2008 року заборгованість становить
5508грн.80 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 в
інкримінуємому злочині вину визнав повністю, пояснив, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з
його вини в зв'язку з тяжким матеріальним станом.

Винність підсудного у вчинені злочину в судовому
засіданні доведено доказами зібраними в справі перевірені судом у відповідності
до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в наслідок повного об'єктивного розгляду в
судовому засіданні, суд вважає, що
пред'явлене обвинувачення доведено
повністю.

Суд
дії кваліфікує за ст.164ч.1 КК України, як злісне ухилення
від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи
міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
підсудного, який по місцю проживання характеризується позитивно.

Пом'якшуючі
вину обставини визнання вини.

Обтяжуючі
вину обставини не встановлено.

Суд
рахує, що до підсудного ОСОБА_1
необхідно вибрати покарання у
вигляді обмеження волі.

Суд враховує, як пом'якшуючі вину обставини, а також те що тяжких наслідків
не наступило, підсудний вперше скоїв злочин,
має постійне місце проживання, а тому за доцільним суд, вважає, на
підставі ст. 75 КК України звільнити підсудного
від відбування покарання з випробовуванням.

Речові
докази по справі відсутні.

Судових
витрат по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України,-

з а с у д и в
:

визнати
ОСОБА_1 винним в скоєні злочину, передбаченого ст.164ч.1 КК України, та
призначити покарання один рік обмеження волі.

На
підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком
на один рік із забороною виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи строком на один рік.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 обрати підписка про невиїзд.

Речових
доказів по справі не має.

Судових
витрати по справі не має.

Цивільний
позов не заявлено.

На
вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду на протязі 15
діб з моменту проголошення.

Суддя Дудніченко
В.М.