Справа № 427/8034/13-к
Провадження № 1-кп/427/482/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2013 року

Свердловський міський суд Луганської
області, у складі -

одноособово професійний суддя
Логвіна Л.С.,

за участю:

прокурора
Колєсник Є.Д.,

потерпілої
ОСОБА_1,

обвинуваченого
ОСОБА_2,

секретаря судового засідання
Колтун Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Свердловську
Луганської області кримінальне
провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження:
місто Свердловськ, Луганської області,
громадянина України, освіта повна
середня, не військовозобов'язаний, не
одружений, співмешкає з ОСОБА_3, з якою
має на утриманні малолітню дитину -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на
«копанці», зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
контактний номер мобільного зв'язку -
НОМЕР_1, раніше судимий:

- 29.09.2005 року Свердловським міським
судом Луганської області за ст.ст. 185 ч.
1, ч. 3, 186 ч. 2, 70 КК України, до 4 років
позбавлення волі;

- 07.09.2010 року Свердловським міським
судом Луганської області за ст. 185 ч. 2 КК
України, до 1 року позбавлення волі,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.
2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2013 року приблизно о 14 годині 30
хвилин, ОСОБА_2, повторно, маючи намір на
заволодіння чужим майном, виходячи із
корисних міркувань знаходячись у
приміщенні швейної майстерні,
розташованої у ТЦ «Кристал» у м.
Свердловськ, Луганської області,
шляхом вільного доступу, таємно для
оточуючих із сумки викрав мобільний
телефон «Iphone 4S», вартістю 4526, 49 грн.,
який належав ОСОБА_1, чим завдав
потерпілій матеріальну шкоду на
вищевказану суму. Після чого з місця
подій зник, та викраденим розпорядився
за своїм розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе
визнав повністю і пояснив, що потерпілу
не знав раніше. 04.09.2013 року він проходив
по третьому поверху магазину
«Кристал», розташованому в м.
Свердловську Луганської області, де
побачив в швейній майстерні, як три
жінки опікувалися над дитиною, біля
дверей у вході на прилавку лежала
жіноча сумка, зверху в сумці був
телефон. Він глянув що на нього ніхто не
звертає уваги, взяв непомітно телефон
із сумки і пішов на вулицю. По дорозі в
сторону свого будинку він вимкнув
телефон, потім витяг сім-карту з
телефону і викинув її разом з чохлом з
телефону. Телефон поклав в
полителеновий пакет і заховав в землю
в районі вул. К.Лібкнехта у м.
Свердловську. Робітникам міліції видав
телефон добровільно на другий день. В
скоєному щиросердно розкаюється,
просить вибачення у потерпілої,
просить дати шанс на виправлення, не
позбавляти його волі, зобов'язується
більше не скоювати злочини, буде
працювати та виховувати своїх двох
маленьких дітей.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердила пояснення обвинуваченого
в тій частині, що вона дійсно
знаходилася в швейній майстерні з
сином. Її сумка лежала на прилавку десь
в двох метрах від неї. Через деякий час
вона побачила що її сумка відкрита і
там не має телефону. Претензій
матеріального та морального
характерна до обвинуваченого не має,
вибачила його, просила покарати не
суворо, призначити йому мінімальне
покарання, матеріальний збиток їй
відшкодовано.

Оскільки підсудний щиро розкаявся у
вчиненому злочині, дав свідчення в яких
повністю визнав свою вину і не оспорює
фактичні обставини справи, враховуючи
думку прокурора, який вважає, що
можливо розглянути справу відповідно
до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши
думку обвинуваченого та потерпілої,
які не заперечували проти вказаного
порядку розгляду справи, а також, суд
з'ясував, що обвинувачений правильно
розуміє зміст цих обставин, немає
сумнівів у добровільності його
позиції, роз'яснив обвинуваченому
ОСОБА_2, що у такому випадку він буде
позбавлений права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку, тому
суд вважає розглянути кримінальне
провадження на підставі ч.3 ст. 349 КПК
України, та визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
повністю доведена і його дії слід
кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України,
які виразилися у таємному викраденні
чужого майна (крадіжка), вчинена
повторно.

При визначення покарання, відповідно
до вимог ст. 65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який згідно ч. 3 ст.12 КК України
відноситься до категорії злочину
середньої тяжкості, особу
обвинуваченого (а.с.14-19), який позитивно
характеризується за місцем проживання,
на обліку у лікарів психіатра та
нарколога не знаходиться, має на
утриманні двох малолітніх дітей, також
суд приймає до уваги, що потерпіла не
наполягає на суворій мірі покарання, та
також враховує обставини, які
пом'якшують і обтяжують покарання
обвинуваченого.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого у відповідності зі ст. 66
КК України, суд визнає щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування
матеріального збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, у
відповідності до ст. 67 КК України, суд
не встановив.

Враховуючи викладене, за сукупністю
обставин скоєного злочину, його
ступеню тяжкості, даних про особу
винного, суд визнає необхідним і
достатнім для виправлення
обвинуваченого і попередження нових
злочинів, призначити покарання
обвинуваченому в межах санкції
інкримінуємої йому статті Особової
частини КК України, та звільнити від
відбування покарання відповідно до
вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Судом встановлено, що обвинуваченим,
потерпілій спричинені майнові збитки
на суму 4526 гривень 49 копійок (а.с.23-27),
які обвинуваченим було добровільно
відшкодовано потерпілій на досудовому
слідстві. Цивільний позов відповідно
до вимог ст. 128 КПК України у
кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст.
119 КПК України, у провадженні не
значаться.

Речові докази, відповідно до ст.ст. 98, 100
КПК України у кримінальному
провадженні, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому до
набрання вироком законної сили, суд
вважає за необхідне залишити
попередній у вигляді особистого
зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі на строк 2
(два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнити від відбуття покарання з
випробуванням на строк 1 (один) рік 6
місяців.

Згідно п.2, п.4 ч. 1 ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 в період
випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчу
інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити
попередній у вигляді особистого
зобов'язання, до набрання вироком
законної сили.

Цивільний позов відповідно до вимог ст.
128 КПК України у кримінальному
провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази
у кримінальному провадженні - відсутні.

Вирок може бути оскаржений
в апеляційний суд Луганської області
через Свердловський міський суд
Луганської області протягом 30 днів з
дня його проголошення.

СУДДЯ
ЛОГВІНА Л.С.