Справа № 548/954/15-к
Провадження №1-кп/548/100/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2015 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, в порядку ст.89 КК України не судимого
у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
30.05.2015 року близько 01:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в торгівельному залі АЗС № 40, яка належить TOB "Татнефть-АЗС-Україна", за адресою с.Глибока Долина Хорольського району Полтавської області, вул. Глибокодолинська, 1, та будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих спонукань, відкрито, шляхом вільного доступу з вітрини вказаного магазину намагався здійснити викрадення пляшки горілки «Медов Королівська», ємкістю 1л., вартістю 99,10 грн., але коли поклав пляшку горілки в кишеню куртки був помічений продавцем ОСОБА_5 , після чого продавець магазину ОСОБА_5 в приміщенні магазину відібрала відкрито викрадене майно, внаслідок чого з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , він не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не заволодів та не розпорядився викраденим.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав би TOB "Татнефть-АЗС-Україна" матерільної шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив незакінчений замах, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.
22.06.2015 року разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 18.06.2015 року між підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 та представником потерпілого TOB "Татнефть-АЗС-Україна" ОСОБА_8 .
Згідно угоди про примирення від 18.06.2015 року між підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 та представником потерпілого TOB "Татнефть-АЗС-Україна" ОСОБА_8 сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підсудний у виді штрафу 850 грн.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину, що йому інкриміновано, визнав повністю, прохав суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того зазначив, що розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
Представник потерпілого TOB "Татнефть-АЗС-Україна" ОСОБА_8 в судовому засіданні прохав суд затвердити угоду про примирення та вказав, шо її укладення є добровільним без застосування насильства, примусу, погроз або інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.
Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення між підозрюваним /обвинуваченим/ та потерпілим відповідає вимогам ст.471 КПК України. Сторонам кримінального провадження роз`яснені положення ст.ст. 394, 473, 474 КПК України, якими передбачено особливості апеляційного оскарження судових рішень на підставі угоди про примирення та загальний порядок розгляду судового провадження на підставі угод.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, як незакінчений замах, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Крім цього судом з`ясовано, що міра покарання, узгоджена в угоді про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 186 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу і на даний час немає ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від виконання вироку, тому до нього не слід застосувати запобіжний захід.
Керуючись статтями 370,374,475 Кримінально-процесуального кодексу України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 18.06.2015 року між підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 та представником потерпілого TOB "Татнефть-АЗС-Україна" ОСОБА_8 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді штрафу 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: