П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2012 Справа №1-1117/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарях Сеник В.Г., Пилипець О.І.

з участю потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Товсте Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, жителя АДРЕСА_1 працюючого монтажником на ТОВ «Сахара», одруженого, раніше несудимого,

- за ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4, перебуваючи 28 вересня 2010 року близько 19 год. на зупинці громадського транспорту поблизу супермаркету «Київ», що в м.Тернополі по вул.Київській на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, умисно наніс ОСОБА_1 декілька ударів по голові та повалив на землю, завдавши такими своїми діями фізичного болю, що не потягло за собою тілесних ушкоджень.

Допитаний як підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.126 КК України не визнав та в судовому засіданні показав, що з потерпілим ОСОБА_1 раніше знайомий та не перебуває в ніяких відносинах. Так, 28 вересня 2010 року близько 18 год. він зустрів потерпілого ОСОБА_1 в громадському транспорті, де розмовляв із ним. Під час розмови ОСОБА_1 почав його ображати, через що він відійшов від нього та таким чином доїхав до зупинки громадського транспорту поблизу супермаркету «Київ», що у м.Тернополі, де вийшов на вулицю. За ним також вийшов потерпілий, який продовжив його ображати та шарпався, через що він відштовхнув його від себе та направився додому, не завдаючи ніяких ударів.

Незважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, його вина у вчинені даного злочину повністю доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

· показаннями потерпілого ОСОБА_1, який в судовому засіданні показав, що із підсудним раніше знайомий. Так, 28 вересня 2010 року близько 18 год. він перебував у громадському транспорті, яким направлявся додому, де побачив ОСОБА_4, який до нього сказав - «нарешті я тебе зустрів, зараз поговоримо», на що потерпілий не звернув уваги, та пройшовши по салону тролейбуса, сів на передньому сидінні. Коли тролейбус зупинився на зупинці навпроти магазину «Київ», що по вул.Київській у м.Тернополі, то ОСОБА_1 вийшов із нього, на що ОСОБА_4 наздогнав його поблизу кіоску, де сварився з ним та вдарив його по голові, поваливши на землю, чим завдав йому фізичного болю. Потерпілий, прийшовши додому, розповів своїй дружині про те, що сталося. Тієї ж ночі близько 12 год. та зранку вони викликали швидку медичну допомогу, оскільки ОСОБА_1 почував себе погано і в нього боліла голова. В подальшому потерпілого помістили в лікарню, де він проходив лікування;

· показаннями свідка ОСОБА_5, який в судовому засіданні показав, що потерпілий ОСОБА_1 являється його батьком. Так, з приводу конфлікту, що мав місце 28 вересня 2010 року між його батьком та ОСОБА_4, під час якого останній побив ОСОБА_1, пояснив, що дізнався про це від свого батька в той же вечір близько 20 год., оскільки йому подзвонила його матір та попросила прийти. Коли він прибув, то побачив ОСОБА_1, який збліднілим лежав на дивані. Ззовні у нього наявних тілесних ушкоджень видно не було, однак потерпілий скаржився, що у нього сильно болить голова. На наступний день після конфлікту потерпілому стало важко розмовляти, він втрачав мову, після чого проходив лікування в лікарні;

· показаннями свідка ОСОБА_6 - дружини ОСОБА_1, яка в судовому засіданні показала аналогічне, що і свідок ОСОБА_5;

· показаннями свідка ОСОБА_7 - дружини підсудного ОСОБА_4 підтверджується факт наявності особистих неприязних відносин між потерпілим та підсудним та їхньої зустрічі 28 вересня 2010 року, під час якої мав місце конфлікт між останніми;

· показаннями свідка ОСОБА_8, яка в судовому засіданні показала, що 28 вересня 2010 року близько 19 год. вона перебувала на зупинці громадського транспорту навпроти супермаркету «Київ», що по вул.Київській у м.Тернополі, де побачила, що із тролейбуса вийшли потерпілий та підсудний, які між собою сперечались про фотографії та пам?ятники, після чого вони почали шарпатись, де потерпілий перший розпочав шарпанину, а підсудний в свою чергу замахувався в сторону ОСОБА_1, при цьому тримаючи один одного за одяг в районі грудей. Даний конфлікт тривав близько 15 хв. і відбувався за кіоском, що знаходиться на вказаній зупинці громадського транспорту, а тому всього, що там відбувалось ніхто бачити не міг. В ході даного конфлікту ніхто на допомогу не кликав, а пошарпавшись - вони розійшлись у різні сторони;

· довідкою ТМКЗ «Станція швидкої медичної допомоги» №129 від 07 травня 2012 року, згідно якої 29 вересня 2010 року о 05 год. 36 хв. та о 17 год. 08 хв. до ОСОБА_1 було зареєстровано виклики;

(а.с.56)

· рапортом чергового МВМ-1 УМВСУ в Тернопільській області Служинського В.В. від 30 вересня 2010 року, відповідно до якого він доповів в.о. начальника Тернопільського МВ УМВСУ в Тернопільській області Семенишину М.О. про те, що 30 вересня 2010 року о 09 год. 15 хв. по телефону «102» надійшло повідомлення від чергового лікаря 2-ої міської лікарні кардіологічного відділення про те, що 29 вересня 2012 року близько 18 год. 50 хв. швидкою медичною допомогою до них доставлено ОСОБА_1 із травмами: ЗЧМТ, струс головного мозку, які отримав 28 вересня 2010 року близько 19 год. по вул.Київській біля супермаркету «Київ».

(а.с.59)

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Наприкінці судового слідства підсудний ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив кримінальну справу щодо нього закрити в зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши підсудного та його захисника, які подане підсуднимклопотання підтримали, потерпілого та його представника, які поклались на думку суду, проаналізувавши матеріали справи, приходить до переконання, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчиненого нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули певні, встановлені законом строки, зокрема, два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Даний злочин вчинено ОСОБА_4 28 вересня 2010 року, з часу скоєння злочину минуло уже більше двох років, ОСОБА_4 від органів досудового слідства та суду не ухилявся, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України, а кримінальну справу про його обвинувачення за ч.1 ст.126 КК України - закрити у зв'язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення з останнього в користь потерпілого 2 638 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної та 10 000 грн. - моральної шкоди необхідно залишити без розгляду, роз'яснивши право потерпілого звернутися із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, а кримінальну справу про його обвинувачення за ч.1 ст.126 КК України - провадженням закрити в зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення з останнього в користь потерпілого 2 638 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної та 10 000 грн. - моральної шкоди - залишити без розгляду, роз'яснивши право потерпілого звернутися із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Головуючий Базан Л.Т.