Справа № 683/2874/14-к
1-кп/683/16/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2015 року м.Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого-цивільного
відповідача ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілих-цивільних
позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представника потерпілих ОСОБА_12
представника цивільного
відповідача ПрАТ «Стахова
Компанія «ПРОВІДНА» ОСОБА_13
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Гребенинка Старокостянтинівського району, проживаючим по АДРЕСА_1 , українцем, гр.України, освіта вища, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, раніше не судимого, запобіжний захід не застосовувавсь,
за ч.2 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2012р. близько 2 год. 10 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Миру в м.Старокостянтинові Хмельницької області в напрямку до вул.І.Франка, в районі перехрестя з вулицею Софійською, грубо порушив п.12.3, п.18.1 Правила дорожнього руху України, а саме виявивши небезпеку для руху після появи у полі зору пішохода ОСОБА_14 , який перетинав проїзну частину дороги зліва направо по ходу руху автомобіля в межах пішохідного переходу, відзначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та не надавши переваги в русі пішоходу, вчинив на нього наїзд.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, лінійного перелому основи черепа, який іде із зовнішнього заднього кута правої середньої черепної ямки, іде до її зовнішнього заднього кута, проходить на зовнішній передній кут задньої лівої черепної ямки, іде до її внутрішнього кута, обходить навколо великого отвору, де закінчується, передом проходить таким чином, що лицьовий череп відділений від мозкового, епідурального крововиливу по ходу перелому, кровотечі в шлуночки мозку з точками прикладання - садно в лобній ділянці голови справа з крововиливом навколо, крововилив в правій навколо очній ділянці з переходом на праву величну ділянку, крововилив під м`які тканими голови в лобно-тім`яній ділянці справа, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настаннями смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; пошкодження правої долі печінки по передній поверхні, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; закритого перелому фрагментарного перелому правої великогомілкової кістки на відстані 20,5 см. від підошвиної поверхні та на відстані 31,5 см. від підошвиної поверхні (бампер-перелом), закритого косого фрагментарного перелому правої малогомілкової кістки на відстані 25 см. від підошвиної поверхні, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться і мають ознаки середнього ступеня тяжкості; крововиливу в м`які тканими 1,2 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, саден по внутрішній поверхні лівої гомілки в середній та верхніх третинах, на відстані 21 см. та 29 см. від підошвинної поверхні, ділянок осадження шкіри в ділянці лівої щоки та в ділянці спинки носа зліва, садна по передній поверхні правого колінного суглобу, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих травм ОСОБА_14 помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Порушення водієм ОСОБА_7 пунктів 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками настанням смерті ОСОБА_14 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні, інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що вночі 22 листопада 2012р. він, керуючи власним автомобілем «DAEWOO Lanos» р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул.Миру в м.Старокостянтинові додому в напрямку до вул.І.Франка. Поблизу автобусної зупинки неподалік банку «Аваль» він підібрав свого знайомого ОСОБА_15 , який сів на переднє пасажирське сидіння. Рухаючись з швидкістю 45-50 км/год. та проїхавши незначну відстань, можливо 150-200 метрів, у світлі фар та на відстані 4-6, можливо більше, метрів від автомобіля, він побачив пішохода. Пішохід вийшов на дорогу зправа по ходу його руху та перед бетонної доріжкою, розташованою до пішохідного переходу. Він ( ОСОБА_7 ) застосував екстрене гальмування і повернув кермо ліворуч, тоді ж пішохід зробив 2-3 кроки, далі розвернувся та пішов назад. В момент коли пішохід був повернути переднім правим боком і стався наїзд на пішохода. Під час події дорожнє покриття було сухе, зовнішнього освітлення вулиці не було, він ( ОСОБА_7 ) був тверезий, речі потерпілого та його самого не переносив. Вважає себе не винуватим, оскільки пішохід ОСОБА_14 , будучи у стані сильного алкогольного сп`яніння, раптово вийшов перед його автомобілем на дорогу та перед пішохідним переходом, і він прийняв усі міри, щоб уникнути наїзду на потерпілого. Можливим очевидцем скоєння наїзду на ОСОБА_14 був ОСОБА_16 , який міг би підтвердити ті обставини, що потерпілий стояв на дорозі, однак органами досудового слідства ОСОБА_16 не допитано та його місцезнаходження не встановлено.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу того, що він не порушував п.12.3, п.18.1 Правила дорожнього руху України, і не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_14 через грубу необережність потерпілого, який будучи у стані сильного алкогольного сп`яніння, раптово вийшов зправа по ходу руху автомобіля, на дорогу і за межами пішохідного переходу, суд не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються, дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в судовому засіданні показали, що вночі 22 листопада 2012р. їх сина ОСОБА_14 збив автомобіль під керуванням ОСОБА_7 , однак детально обставини події - їм не відомі. Також, потерпілий ОСОБА_9 підтвердив, що отримав 10 000 грн. від ОСОБА_7 , як часткове відшкодування завданої шкоди.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що про загибель у дорожньо-транспортній пригоді її чоловіка ОСОБА_14 , вона дізналась по телефону від свекрухи, вночі 22 листопада 2012р. Потерпіла підтвердила, що отримала від ОСОБА_7 19 000 грн., як часткове відшкодування завданої шкоди.
Також, в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 підтвердив, що вночі 22.11.2012р. він, як пасажир їхав у автомобілі ОСОБА_7 по вул.Миру у напрямку вул.І.Франка в м.Старокостянтинові та поблизу магазину «Добриня», ОСОБА_7 вчинив наїзд на пішохода, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_14 і останній помер на місці події. Деталі події він не пам`ятає, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що вночі 22 листопада 2012р. вона разом з чоловіком перебувала поблизу цигаркового кіоску, розташованого напроти ТЦ «Анастасія» по вул.Миру в м.Старокостянтинові. Тоді ж, повз них на великій швидкості проїхав автомобіль «Део» і через невеликий проміжок час вона почула звук гальмування автомобіля та удару. Вони одразу ж автомобілем «Таксі» поїхали в напрямку вул.І.Франка і перед магазином «Добриня» по вул.Миру, побачили автомобіль «Део» на який вона звернула увагу, а на дорозі лежав потерпілий, який ще був живий та зрозуміла, що сталась ДТП. З порожнини рота водія, як пізніше вона дізналась його прізвище - ОСОБА_7 , було чути запах алкоголю.
Свої показання свідок ОСОБА_17 підтвердила при проведення з нею слідчого експерименту 10.02.2014р, (т.2 а.п.103-107).
Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок ОСОБА_18 та доповнив, що потерпілий лежав головою в напрямку магазину «Добриня», а водій ОСОБА_7 намагався відтягнути потерпілого з місця події.
Свої показання свідок ОСОБА_18 підтвердив під час проведення з ним слідчого експерименту 10.02.2014р, (т.2 а.п.98-102).
Свідок ОСОБА_19 в суді показав, що він як водій «Таксі» разом пасажирами - чоловіком та жінкою, першими приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди та по рації попрохав диспетчера викликати карету швидкої допомоги. Також, він бачив, що біля потерпілого лежала кепка, а спереду автомобіля ДЕО лежав туфель.
Свідок ОСОБА_20 в суді підтвердила, що вона, як фельдшер карети швидкої допомоги восени 2012р. вночі виїжджала на місце ДТП, що сталось поблизу магазину «Добриня» в м.Старокостянтинові. При приїзді на місце події вона виявила пішохода, який лежав на проїжджій частині догори та вже був мертвий.
Аналогічні показання в суді дав свідок ОСОБА_21 водій карети швидкої допомоги та доповнив, що реєстраційний номер автомобіля мав цифри 4488.
Свідок ОСОБА_22 - співробітник Старокостянтинівського РВ УМВС в Хмельницькій області в суді дав показання, про те, що він у складі слідчо-оперативної групи разом з ОСОБА_23 виїхав на місце ДТП та особисто бачив, як водій ОСОБА_7 взяв туфель, що лежав біля лівого колеса і пройшовши декілька метрів кинув його на проїжджу частину дороги, далі взяв кашкет, що знаходився біля потерпілого і кинув до дерева позаду автомобіля. В зв`язку з цим він ( ОСОБА_22 ) зробив зауваження ОСОБА_7 , однак той ніяк не відреагував. Про зміну місця розташування речей на місці події, він повідомив співробітників ДАІ, які приїхали через невеликий проміжок часу.
Аналогічні показання дав в суді свідок ОСОБА_23 , який доповнив, що з порожнини рота ОСОБА_7 було чути запах алкоголю.
Свідок ОСОБА_24 - інспектор ВДАІ з обслуговування м.Старокостянтинова та Старокостянтинівського району УДАІ УМВС в Хмельницькій області в суді показав, що він прибувши на місце ДТП, дізнався від співробітника Старокостянтинівського райвідділу міліції ОСОБА_22 , що водій автомобіля ОСОБА_7 змінював розташування речей головного убору та взуття на місці дорожньо-транспортної пригоди. Також, він звернув увагу на те, що водій ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння з порожнини рота було чути запах алкоголю.
Свідок ОСОБА_25 слідчий СВ Старокостянтинівського райвідділу міліції в суді показала, що вона в складі слідчо-оперативної групи виїжджала на місце дорожньо-транспортної пригоди з участю водія ОСОБА_7 і при спілкуванні з останнім, було чути запах алкоголю з порожнини рота. Також, хтось з співробітників міліції розповів, що ОСОБА_7 на місці події переносив речі потерпілого.
Свідок ОСОБА_26 в суді підтвердив, що восени 2012р. поблизу магазину «Добриня» в м.Старокостянтинові його брат ОСОБА_7 скоїв наїзд на пішохода, внаслідок чого той помер на місці ДТП. Приїхавши за телефонним дзвінком брата на місце події, він знаходився там до закінчення огляду місця події.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показала, що їй відомо від свого співмешканця про те, що ОСОБА_16 виїхав за межі України в кінці 2013 р.
Також, суд позбавлений можливості допитати в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 , оскільки він за місцем свого останнього проживання відсутній близько двох років (т.3. а.п.184-185).
Як вбачається з даних протоколу огляду місця події від 22.11.2012р., схеми та фототаблиць до протоколу, місцем дорожньо-транспортної пригоди є автодорога по вул.Миру в м.Старокостянтинові в районі зупинки «Добриня». Позаду автомобіля DAEWOO Lanos р.н. НОМЕР_1 на відстані 5,8 метра від осі заднього правого колеса на металевій опорі розташований дорожній знак 5.35.1 «Пішохідний перехід». Виявлено сліди юзу автомобіля, що розпочинаються за 8,2 м. від дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» (довжина сліду 16,5 м. /ліве колесо/) та на відстані 8,8 м. (довжина сліду 17,2 м./праве колесо/). Кепка та правий черевик знаходяться на відстані 5,4 м. від початку правого сліду. В районі пішохідного переходу дорожньої розмітки «зебра» наявний осип скла та бруду. На відстані 1 м. від осі переднього колеса та 1,2 м. від суцільної лінії розмітки та за 5,7 м. від розмітки «зебра» виявлено слід червоно-бурого кольору схожий на кров довжиною 1,3 м. За 1,3 м. знаходиться труп чоловічої статі і головою розташований в напрямку до зупинки «Добриня». На проїжджій частині дороги наявна дорожня розмітка «зебра» шириною 2 м. Автомобіль DAEWOO Lanos р.н. НОМЕР_1 , розташований на відстані 1,8 м. (від осі заднього лівого колеса) за розміткою «зебра». На вказаному автомобілі виявлено пошкодження переднього бампера в передній лівій частині, деформовано передній номерний знак, на передній кришці капота в лівій частині - вм`ятина, від якої до лобового скла йде слід потертості, лобове скло розбите та в місці найбільшого деформації та розриву виявлено слід червоно-бурого кольору, схожий на кров, на даху в передній лівій кутовій частині (т.1 а.п.9-21).
Оглянутими в судовому засідання відео файлами до протоколу огляду місця події (т.2 а.п.24-25, 122-123).
Аналогічні пошкодження автомобіля DAEWOO Lanos р.н. НОМЕР_1 виявлено і при огляді ТЗ, що підтверджується даними протоколів огляду ТЗ (т.1 а.п.40-43 та т.2 а.п.60-64).
Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 17.06.2014р., встановлено, що місцем події є перехрестя вулиць Миру та Софійської, а також нерегульований пішохідний перехід в м.Старокостянтинові. Пішохідний перехід позначений розміткою 1.14.1, а також дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2, ширина розмітки 1.14.1 становить 2 м., знак 5.35.1 «Пішохідний перехід» знаходиться на відстані 2 м. від ближньої границі дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра». За розміткою 1.14.1 «зебра» по напрямку руху до вул.І.Франка на відстані 3,9 м. від дальньої межі розмітки «зебра», розташований знак 5.35.2 «Пішохідний перехід». Зі сторони магазину «Добриня» навпроти дальнього краю розмітки 1.14.1 «зебра», розташована бетонна доріжка шириною 1,2 м. На відстані 18,7 м. від цієї доріжки в напрямку центра міста з цього ж боку, розміщена аналогічна доріжка шириною 1,2 м. (т.2 а.п.171-178).
Згідно повідомлення начальника МКП «Міськсвітло» №38 від 06.03.2015р. по вул.Миру м.Старокостянтинова в ніч 22.11.2012р. світильники працювали з 17 год. до 01 год. та з 05 год. до 06 год, відключення вуличного освітлення не проводилось. (т.4 а.п.58).
Як вбачається з висновку щодо результатів медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря Старокостянтинівської ЦРЛ №8 від 22.11.2012р. (огляд проведено о 8 год. 45 хв., тобто через 6 год. 35 хв. після вчинення ДТП) у водія ОСОБА_7 ознак сп`яніння не виявлено (т.1 а.п.30).
Відповідно до висновку судово-токсилогічної експертизи №2591 від 27.11.2012р. при судово-токсилогічній експертизі зразка крові ОСОБА_7 наявність етилового алкоголю не виявлено (т.1 а.п.80).
Також, згідно з висновком судово-токсилогічної експертизи №3118 від 11.12.2012р. при судово-токсилогічному дослідженні крові ОСОБА_7 наявність етилового алкоголю не виявлено (т.1 а.п.151-154).
Даними висновку судово-медичної експертизи №101 від 04.01.2013р., згідно яких у ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, лінійного перелому основи черепа, який іде із зовнішнього заднього кута правої середньої черепної ямки до заднього краю турецького сідла, проходить через турецьке сідло до заднього внутрішнього краю лівої середньої черепної ямки, іде до її зовнішнього заднього кута, проходить на зовнішній передній кут задньої лівої черепної ямки, іде до її внутрішнього кута, обходить навколо великого отвору, де закінчується, перелом проходить таким чином, що лицьовий череп відділений від мозкового, епідурального крововиливу по ходу перелому, кровотечі в шлуночки мозку (в шлуночках мозку рідка темно-червона кров, яка повністю виповнює їх простір), з точками прикладання - садно в лобній ділянці голови справа з крововиливом навколо, крововилив в правій навколоочній ділянці з переходом на праву виличну ділянку, крововилив під м`які тканини голови в лобно-тім`яній ділянці справа, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; пошкодження правої долі печінки по передній поверхні, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень; закритого косого фрагментарного перелому правої великогомілкової кістки на відстані 20,5 см. від підошвинної поверхні та на відстані 31,5 см. від підошвинної поверхні (бампер-перелом), закритого косого фрагментарного перелому правої малогомілкової кістки на відстані 25 см. від підошвинної поверхні, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться і мають ознаки середнього ступеню тяжкості; крововиливу в м`які тканини в проекції 1,2 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, саден по внутрішній поверхні лівої гомілки в середній та верхній третинах, на відстані 21 см. та 29 см. від підошвинної поверхні, ділянок осаднення шкіри в ділянці лівої шоки та в ділянці спинки носа зліва, садна по передній поверхні правого колінного суглобу, які в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться, і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії-удару тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, тверде дорожнє покриття, або їм подібні предмети, що могло мати місце в строк та за обставин вказаних у постанові - при ДТП, а саме при ударі виступаючими частинами автомобіля (бампер, капот) з послідуючим підкиданням тіла та ударом об стійку, кришу автомобіля, відкиданням, ударом та ковзанням по твердому дорожньому покриттю, коли ОСОБА_28 в момент зіткнення з автомобілем, найбільш ймовірно, знаходився в вертикальному положенні, повернутий до автомобіля передньо-правою частиною тіла, або близькому до такого положенні, виникли незадовго до моменту настання смерті. Смерть ОСОБА_29 настала від внутрішньочерепної травми, яка виразилась лінійним переломом основи черепа, епідуральним крововиливом, кровотечею в шлуночки мозку. При судово-токсикологічному дослідження крові із трупа ОСОБА_29 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 3,4%о (проміле), що може відповідати тяжкому отруєнню, стосовно живих осіб (т.1 а.п.82-84).
Згідно з роз`ясненнями висновку судово-медичної експертизи №101 від 04.01.2013р., даними в судовому засіданні судово-медичним експертом ОСОБА_30 : смерть ОСОБА_14 настала від удару головою об асфальтне покриття від падіння, а не від удару автомобіля, в момент удару автомобілем права нога ОСОБА_14 була опорною, що вказує на напрямок руху потерпілого зліва на право по ходу руху автомобіля, а не навпаки.
Відповідно до даних слідчого експерименту від 29.11.2012р., проведеного з участю водія ОСОБА_7 , визначено відстань видимості перешкоди (статиста), як в умовах ДТП при ввімкненому дальньому світлі фар автомобіля 120 м., елементів дороги 150 м., а при ввімкненому ближньому світлі фар автомобіля відстань видимості перешкоди (статиста) 36 м., елементів дороги - 64,5 м. (т.1 а.п.132-139).
Відповідно до даних слідчого експерименту від 03.04.2013р., встановлено, що видимість дорожніх знаків 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід», як в умовах ДТП при ввімкненому ближньому світлі фар, становить 108 м. (т.1 а.п.182-184).
Згідно даних висновку комплексної судово-медичної, медико-криміналістичної та транспортно-трасологічної експертизи №87/294А від 16.12.2013р. аналіз пошкоджень автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 дає змогу зробити висновок про те, що дані пошкодження є характерними для таких, що могли бути утворенні при наїзді автомобіля на перешкоду (пішохода) та в момент наїзду автомобіль контактував своєю передньою частиною з перешкодою та деформуючі зусилля були направлені переважно спереду назад відносно напрямку руху транспортного засобу. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, які виявлені при судові медичній експертизі трупа ОСОБА_14 , характер та локалізацію потертостей на правому черевику і кашкеті, характер та локалізацію пошкоджень на правому черевику, характер та локалізацію пошкоджень передньої частини автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 , а також враховуючи обставини справи, можливо припустити наступний механізм травми: першим етапом міг бути удар переднім бампером автомобіля в місці розташування номерного знаку по правій гомілці потерпілого ОСОБА_14 , який перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні в момент первинного контакту права гомілка була повернута зовнішньою та дещо задньою поверхнею до виступаючих частин автомобіля і виконувала свою опорну функцію. Внаслідок первинного контакту правої гомілки потерпілого з переднім бампері автомобіля утворилися закриті фрагментарні переломи правих малогомілкової, великогомілкової кісток. Також в момент наїзду відбувся дотичний контакт виступаючої частини автомобіля (переднього бамперу) з внутрішньою поверхнею лівої гомілки в той момент, коли права гомілка була зміщена з більшою ймовірністю до переду відносно лівої гомілки. Внаслідок цього дотичного контакту утворилися садна внутрішньої поверхні лівої гомілки у верхній та середній третинах. Другим етапом травми могло бути падіння потерпілого ОСОБА_14 правою боковою поверхнею тулуба та голови на автомобіль та удар об його частини, а саме об капот автомобіля, лобове скло та передню частину даху автомобіля, в результаті чого могли утворитися ушкодження передньої поверхні правої долі печінки, садно та синець лобної ділянки справа, синець правої навколоочної ділянки з переходом на праву виличну ділянку, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій лобно-тім`яній ділянці, перелом кісток основи черепа з епідуральним крововиливом по ходу перелому, крововилив у шлуночки головного мозку. Третім та четвертим етапом травми могло бути падіння потерпілого ОСОБА_29 лівою половиною тіла на дорожнє покриття та зміщення по ньому в результаті чого могли утворитися садна в ділянці лівої щоки, спинки носу зліва, передньої поверхні правого колінного суглобу, крововилив в м`які тканини в проекції 1, 2 ребер зліва по середньо-ключичній лінії, а також могла утворитись потертість на лівому клинці потиличної частини верха кашкета. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, які виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_29 , та вказаний вище механізм їх утворення, можна говорити, що потерпілий ОСОБА_28 в момент наїзду на нього автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 знаходився повернутий правою боковою поверхнею свого тіла до даного автомобіля, що рухався. З цього можливо припустити, що потерпілий ОСОБА_28 в момент наїзду міг рухатись зліва направо відносно руху автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 .
Покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_15 про те, що перед наїздом пішохід ОСОБА_14 спочатку переміщався справа наліво відносно руху автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 , а безпосередньо перед контактуванням із автомобілем розвернувся та на момент наїзду був повернутий передньою частиною до автомобіля не спроможні (т.2 а.п.48-59).
Як вбачається з висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №147а від 20.05.2014р. швидкість руху автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 , яка відповідає довжині слідів гальмування та технічним величинам вказаним у постанові про призначення експертизи, становила 57,4 км_год. В даній дорожній обстановці, при умові розвитку механізму ДТП вказаного в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2, 18.1 Правил дорожнього руху. При умові розвитку механізму ДТП вказаного в постанові про призначення експертизи, покази водія автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 в частині того, що він, під час руху, виявивши небезпеку (побачивши пішохода, який вийшов на проїзну частину) на відстані 4-6 метра від передньої частини свого автомобіля, встигнув до наїзду привести у дію робочу гальмівну систему свого автомобіля і при цьому наїзд на пішохода відбувся на початку гальмування автомобіля, з урахуванням швидкості автомобіля, встановленої при вирішенні 1-го запитання, технічно недостовірні. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.18.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія автомобіля DAEWOO р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху (т.2 а.п.153-164).
Відповідно до висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №224А від 27.06.2014р. відповідно до кінцевого розташування автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y р.н. НОМЕР_2 після наїзду та відстані, на яку перемістилося тіло ОСОБА_29 після наїзду по поверхні дороги, наїзд на останнього міг відбутись на ділянці, що розташована між дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» та дорожнім знаком 5.35.2 «Пішохідний перехід», який встановлений на дальній межі пішохідного переходу. З технічної точки зору появу пішохода ОСОБА_29 у полі зору водія автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 перед наїздом в межах дії інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.35.1 та 5.35.2 не можна вважати раптовою та неочікуваною, а навпаки - можна вважати передбачуваною та прогнозованою для водія. В такій дорожній ситуації, ситуаційний час реакції для водія приймається рівним 0,8 с. Показання водія автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 в частині того, що наїзд на ОСОБА_29 відбувся до межі пішохідного переходу по напрямку руху до вул.І.Франко навпроти бетонної доріжки шириною 1,2 м., яка примикає з правого боку до проїзної частини та розташована на відстані 15,9 м. до дорожнього знака 5.35.1 «Пішохідний перехід» не підтверджені слідовою інформацією і з технічної точки зору вважаються неспроможними. В даній дорожній ситуації водій автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.2, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України (т.2 а.п.205-211).
Згідно з роз`ясненнями висновку комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №22А від 27.06.2014р., даними в судовому засіданні експертом ОСОБА_31 , при складанні висновку, ним не приймалась до уваги місце розташування осипу бруду, скла, кашкета та черевика і показання свідків, в тому числі ОСОБА_16 та ОСОБА_7 .
Крім того, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_32 , пояснив, що він як спеціаліст в складі слідчо-оперативної групи виїжджав на місце події - ДТП з участю водія ОСОБА_7 та проводив заміри, відображені у протоколі огляду місця події та схемі до протоколу.
Як вбачається з даних матеріалів службового розслідування №194/2012 по факту ДТП 22.11.2012р. внаслідок якої загину ст. ДІМ СДІМ Старокостянинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області майор міліції ОСОБА_33 , проведеного відділом інспекції по особовому складу управління кадрового забезпечення УМВС України в Хмельницькій області, тілесні ушкодження від яких ОСОБА_14 помер на місці пригоди, останній отримав в період проходження служби в ОВС, при обставинах, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
Даними посвідчення водія ОСОБА_7 НОМЕР_3 , виданого 19.12.2000р. Красилівським МРЕВ та даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 30.04.2005р., згідно яких власником автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.п.27).
Даними полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/587401 від 30.01.2012р., згідно яких ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали договір страхування - строк дії з 31.01.2012р. по 30.01.2013р., страхувальник ОСОБА_7 , забезпечений ТЗ автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи 500 грн. (т.1 а.п.28).
Речовими доказами автомобілем DAEWOO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_1 з слідами пошкодження, характерним для ДТП, кашкетом, правим черевиком, грошовими купюрами номіналом 10, 5, 2, 1 гривень, загальною сумою 23 грн. потерпілого ОСОБА_14 , виявленими на місці ДТП (т.1 а.п.31-38).
Разом з тим, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про визнання доказів недопустимими, а саме протоколів допиту свідків ОСОБА_16 від 22.11.2012р., одночасного допиту о/у ОСОБА_22 , ДІМ ОСОБА_23 та ОСОБА_7 від 10.07.2014р., висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області №224А від 27.06.2014р., допити свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , експертний висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, оскільки показання свідків неправдиві, упереджені, суперечливі, а висновки експертиз є незаконними, упередженими, з зміненими вихідними даними, з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення .
Разом з тим, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 були безпосередньо допитані в судовому засіданні і їх показання повністю узгоджуються з іншими доказами, в тому числі і з показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , даними в судовому засіданні і в силу приписів ч.4 ст.95 КПК України суд при ухваленні вироку не приймав до уваги їх показання дані на досудовому розслідуванні.
Оскільки свідок ОСОБА_16 безпосередньо в судовому засіданні не допитувався, тому, з вищевикладених підстав, його показання також не приймались до уваги судом.
Стосовно висновків судових експертиз №147а від 20.05.2014р., №224А від 27.06.2014р., то доводи сторони захисту не заслуговують на увагу, оскільки дані висновку експертів є обгрунтованими та такими, що складені у точній відповідності до експертної методики проведення таких досліджень.
Разом з тим висновок експерта №134/13-22 від 12.04.2013 року не може бути визнано судом належним та допустимим доказом, з наступних підстав.
Так, експертом ОСОБА_34 самостійно, без відповідного посилання на це у постанові слідчого про доручення проведення експертизи, при вирішенні 4-го запитання (т.1 а.п. 192) стосовно встановлення у водія ОСОБА_7 технічної можливості запобігти наїзду, було використано результати проведеної раніше експертизи №5-644/645/12 від 08.01.2013 року в частині встановленого цією експертизою місця наїзду на пішохода ОСОБА_29 на відстані 9.3...9.9 м. від горизонтальної розмітки «зебра», тобто до межі нерегульованого пішохідного переходу.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_35 показав, що він самостійно місця наїзду не визначав, а це було встановлено раніше проведеною експертизою, а він при складанні свого висновку виходив із того, що йому було задано слідчим.
Однак п.2.3 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої Наказом МЮ України 08.01.1998 року №53/5 (у редакції наказу МЮ України 26.12.2012 №1950/5), експерту забороняється самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.
Оскільки, в порушення зазначених вимог Інструкції, експерт ОСОБА_35 самостійно, на власний розсуд, вибрав із матеріалів провадження вихідні дані, необхідні для вирішення поставлених йому запитань, то зазначені обставини вказують на недопустимість, як доказу висновку експерта №134/13-22 від 12.04.2013 року, так як цей доказ складений із грубими порушеннями вимог закону.
Крім того, 11 липня 2013 року експертами ДНДЕКЦ МВС України було складено висновок експерта №9-41 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи. На вирішення цієї експертизи слідчим було задано вихідні дані з урахуванням слідової інформації, яка була зафіксована під час огляду місця події.
Разом з тим, судом встановлено, що до моменту огляду слідчим місця ДТП, слідова інформація була змінена, а саме кашкет потерпілого та його правий черевик під час огляду був зафіксований зовсім не у тому місці, де ці предмети одягу перебували безпосередньо після наїзду на ОСОБА_14 , що підтверджується, вищенаведеними показаннями свідків свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
У зв`язку із цим висновки експертів №5-644/645/12 від 08.01.2013 року та №9-41 від року, які ґрунтуються на дослідженні неналежних та недостовірних даних огляду місця події, суд визнає неналежними та недостовірними, тому не приймає до уваги при ухваленні вироку.
Аналізуючи, вищенаведені докази, в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікацію його діяння за ч.2 ст.286 КК України, правильною.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є часткове відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом не встановлено.
По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України, роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих, які клопочуть про призначення покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.
Також, суд враховує і вимоги, що виколадені у п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди враховують не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Тому на виконання вказаних вимог закону, судом враховується факт грубого порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху, наслідком яких є загибель людини, відсутність будь-яких мотивів для допущення таких неправомірних дій, що призвели до тяжких наслідків, наявність об`єктивної спроможності обвинуваченого виявити небезпеку руху та вжити заходів для її усунення.
Ті обставини, що ОСОБА_7 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утримання особу похилого віку, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання є підставою для призначення йому покарання ближче до мінімальної межі санкції ч.2 ст.286 КК України, однак вони не є достатніми підставами для звільнення ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання з випробовуванням, з огляду на тяжкі наслідки, що настали та характер їх спричинення.
Беручи до уваги вказані обставини, суд прийшов до висновку за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.
Також, враховуючи, що саме через грубе порушення Правила дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 сталось, інкриміноване йому кримінальне правопорушення та смерть потерпілого ОСОБА_14 , тому також слід застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчиненням ним нових злочинів.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не порушував, покладені на нього обов`язки, тому суд вважає за можливе не обирати йому міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу.
Потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_11 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 пред`явлено позов до ОСОБА_7 та ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА». Позивач просить стягнути з ОСОБА_7 на її користь 476 000 гри. та на користь її доньки ОСОБА_36 495 000 грн. моральної шкоди; стягнути на користь ОСОБА_36 помісячно рівними платежами кошти у сумі 239014,16 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника. З ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» позивач просить стягнути на її користь та на користь її доньки ОСОБА_36 по 5000 грн. кожній, на відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_36 помісячно рівними платежами кошти у сумі 100 000 грн. - відшкодування завданої їй шкоди, пов`язаної із втратою годувальника.
Потерпілим-цивільним позивачем ОСОБА_9 пред`явлено позов до ОСОБА_7 та ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА». Позивач просить стягнути з ОСОБА_7 495 000 грн. моральної шкоди, стягнути з ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» 5000 грн. моральної шкоди, 2257,99 грн. витрат, пов`язаних із похованням сина.
В обґрунтування позову посилавсь на те, що смертю його сина - ОСОБА_14 йому завдано моральну шкоду, що визначається у розмірі 5% ліміту страхування, що становить 5 000 грн. Також його витрати на поховання сина склали 2257,99 грн., що підлягають стягненню з ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА». Крім того, смертю сина йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 500 000 грн., тому з врахуванням розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з Страховика, на його користь з ОСОБА_7 слід стягнути 495 000 грн. (500 000 5000) моральної шкоди.
Потерпілою-цивільним позивачем ОСОБА_10 пред`явлено позов до ОСОБА_7 та ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА». Позивач просить стягнути з ОСОБА_7 495 000 грн. моральної шкоди, а з ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» стягнути 5000 грн. моральної шкоди, 23 157,9 грн. витрат, пов`язаних із похованням сина, спорудженням на його могилі пам`ятника.
В судовому засіданні обвинуваченийцивільний відповідач ОСОБА_7 пояснив, що пред`явлені до нього позовні вимоги матеріального характеру визнає в частині, що документально доведені позивачами в суді, а при стягненні моральної шкоди покладається на думку суду, однак розміри моральної шкоди, які просять стягнути з нього позивачі є занадто великі для нього.
В судовому засіданні представник цивільного відповідача ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» позов не визнав та заперечив проти його задоволення, так як право позивачів не порушено, оскільки вони не звертались до Страховика з заявами про відшкодування завданої шкоди, а також подав письмові заперечення проти позову (т.3 а.п.97-109).
В суді встановлено, що ОСОБА_7 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану третім особам у Приватному акціонерному товаристві «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» що підтверджується даними полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/587401 від 30.01.2012р., згідно яких ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали договір страхування - строк дії з 31.01.2012р. по 30.01.2013р., страхувальник ОСОБА_7 , забезпечений ТЗ автомобіль автомобіля DAEWOO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи 500 грн. (т.1 а.п.28).
Також, в суді встановлено, що обвинуваченим-цивільним відповідачем ОСОБА_7 добровільно частково відшкодовано завдану моральну шкоду потерпілій-цивільному позивачу ОСОБА_11 на суму 19 000 грн. та моральну шкоду ОСОБА_9 на суму 10 000 грн.
Дані обставини підтверджуються даними розписок від 14.02.2013р., 16.01.2013р., 22.12.2012р. (т.1 а.с.169 -171) та не заперечуються сторонами.
Як вбачається з даних довідки управління ПФУ в Старокостянтинівському районі №6 від 02.01.2013р. ОСОБА_37 призначено та виплачується пенсія в зв`язку з втратою годувальника в розмірі 884 грн. щомісячно (т.4 а.п.8).
Відповідно до ч.1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Відповідно до ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.
Оскільки за останні шість місяців середньомісячний дохід померлого ОСОБА_14 становив 3 139,03грн. (18 834,16грн.:6), що підтверджується довідкою Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області №9477 від 14.08.2013р. (т.3 а.п.47), тому на одного непрацездатного члена сім`ї припадало би 1569,51 грн. (3139,03 грн.:2 /оскільки вдова ОСОБА_14 працює у Старокостянтинівській ЦРЛ, тобто не перебувала на його утриманні/), отже дочці померлого щомісячні виплати мають виплачуватися, з врахуванням також і положень п.27.4 ст.27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 08.01.2012р.), в сумі 675,51 грн. (1559,51 грн.- 884 грн. пенсії) до досягнення нею вісімнадцяти років (до ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що сукупно складає 145910,16 грн. (675,51 грн. х 12 міс. х 18 р.).
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).
Враховуючи вищевказане та розмір ліміту відповідальності Страховика, що становить 100 000 грн., суд прийшов до висновку, що на утримання ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягненню нею вісімнадцяти років - ІНФОРМАЦІЯ_4 , слід стягувати щомісячно, рівними платежами кошти на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника з ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» в сумі 462,96 грн., а всього 100 000 грн., а з обвинуваченого ОСОБА_7 45 910,16 грн. (145 910,16 - 100 000), а щомісячно, рівними платежами в розмірі 212,55 грн. (45 910,16 грн. :12:18) до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги ОСОБА_11 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позовні вимоги ОСОБА_10 , ОСОБА_9 про стягнення з ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» по 5000 грн. моральної шкоди, кожному, у зв`язку з смертю ОСОБА_14 не підлягають задоволенню, наступних підстав.
Відпровідно до п.22.3 ст.22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" моральна шкода відшкодовується страховиком лише потерпілому, а як встановлено судом, потерпілий за договором страхування - ОСОБА_14 загинув.
Разом з тим, відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
У відповідності до п.3 ст.23 ЦК України, роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір заподіяної потерпілим ОСОБА_11 особисто та малолітній дочці ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 моральної шкоди, суд, з врахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, моральних страждань потерпілих, які понесли непоправиму втрату близької їм людини, а також з врахуванням засад виваженості, справедливості та розумності, вважає визначити по 495 000 грн. кожному.
Тому з врахуванням добровільної сплати обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 19 000 грн. та потерпілому ОСОБА_9 10 000 грн., слід стягнути з обвинуваченогоцивільного відповідача ОСОБА_7 моральну шкоду на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_11 особисто - 476 000 грн. (495 000 - 19 000) та на користь малолітньої дочки ОСОБА_36 495 000 грн.; на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_9 485 000 грн. (495 000 10 000); на користь потерпілої- цивільного позивача ОСОБА_10 495 000 грн.
Така грошова сума, на думку суду є виваженою та справедливою, як стосовно потерпілих, так і обвинуваченого.
Згідно з положеннями ч.1 ст.1201 ЦК України цивільно-правову відповідальність за майнову шкоду, завдану смертю їх сина та зробленими ними витратами на проведення поминок та на спорудження надмогильного пам`ятника повинна нести саме особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, тобто обвинувачений ОСОБА_7 .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, п.27.4 ст.27, п.22.3 ст.22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 08.01.2012р.), п.3 ст.23, ч.1 ст.1200, ч.1 ст.1202, ст..1194, ст.1167, ч.1 ст.1201 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п.20 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 2200,47 грн. судових витрат за проведення судових експертиз №147а від 20.05.2014р., №224А від 27.06.2014р.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_9 485 000 грн. моральної шкоди, у решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_11 особисто - 476 000 грн. та на користь малолітньої дочки ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 495 000 грн. моральної шкоди та щомісячно, рівними платежами 212,55 грн. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею вісімнадцяти років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 . У решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_10 495 000 грн. моральної шкоди, у решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ПрАТ «Стахова Компанія «ПРОВІДНА» на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_11 в інтересах її малолітньої дитини ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно, рівними платежами 462,96 грн. на відшкодування завданої шкоди, пов`язаної із втратою годувальника до досягнення нею вісімнадцяти років - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Речові докази по справі: кашкет, правий черевик, грошові купюри номіналом 10, 5, 2, 1 гривень, загальною сумою 23 грн. повернути потерпілому ОСОБА_9 .
Залишити в силі ухвалу про накладення арешту на автомобіль DAEWOO Lanos TF69Y» р.н. НОМЕР_5 , належний обвинуваченому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 30 днів з дня проголошення через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя