В И Р О К

іменем України

"30" грудня 2013 р.Дніпровський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого судді:
Марченко М.В.,

при секретарі:
Дем'яненку В.В.,

за участю прокурорів:
Нідзельської Л.А., Пономаренка
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в приміщенні
Дніпровського районного суду м.Києва
кримінальне провадження №0004735
від 17 березня 2013 року за обвинувальним
актом по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва,
громадянина України, з середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимого: 29.04.2009 року вироком
Броварського міськрайонного суду
Київської області за ст.185ч.3 КК України
на 4 роки позбавлення волі із
застосуванням ст.75 КК України з
випробуванням з іспитовим строком на 2
роки; 30.06.2009 року вироком Броварського
міськрайонного суду Київської області,
за ст.186ч.3 КК України із застосуванням
ст.71 КК України на 5 років позбавлення
волі, звільненого 10.10.2012 року
умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 7
днів; 21.10.2013 року вироком Деснянського
районного суду м.Києва за ст.185ч.3 КК
України із застосуванням ст.71 КК
України 4 роки 6 місяців позбавлення
волі,

- у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.185ч.3
КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 березня 2013 року, ввечері,
знаходячись на житловому масиві
«Воскресенка» у м.Києві, з метою
повторного таємного викрадення чужого
майна, підійшов до будинку АДРЕСА_3 та
шляхом віджиму металопластикового
вікна кв.АДРЕСА_3, проник до приміщення
вищезазначеної квартири та,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає повторно таємно
викрав чуже майно, що належало
потерпілому ОСОБА_2, а саме: грошові
кошти у розмірі 850 доларів США, що
станом на день події 16.03.2013 року,
відповідно до встановленого
Національним банком України курсу
гривні до іноземної валюти становило
6932 гривні; ювелірні вироби загальною
вартістю 5000 гривень та 5 старовинних
книг вартістю 5000 гривень.

Після цього, ОСОБА_1 з викраденим майном
з місця вчинення злочину зник та
розпорядився викраденим на власний
розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_2
матеріальну шкоду на загальну суму 16932
(шістнадцять тисяч дев'ятсот тридцять
дві) гривні.

Крім того, ОСОБА_1 08 квітня 2013 року,
вночі, з метою повторного таємного
викрадення чужого майна, приїхав на
АДРЕСА_4 та реалізуючи свій злочинний
умисел, направлений на повторне таємне
викрадення чужого майна, шляхом
віджиму металопластикового вікна
квартири АДРЕСА_4, проник до приміщення
вищезазначеної квартири та,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, повторно таємно
викрав чуже майно, що належало
потерпілій ОСОБА_3, а саме: гаманець
вартістю 60 гривень; мобільний телефон
«Самсунг», вартістю 595 гривень з
сім-карткою оператора мобільного
зв'язку «Лайф», вартістю 40 гривень.

Після цього, ОСОБА_1 з викраденим майном
з місця вчинення злочину зник та
розпорядився викраденим на власний
розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на загальну суму 695
гривень.

Крім того, ОСОБА_1 14 квітня 2013 року,
ввечері, знаходячись на АДРЕСА_5, з
метою повторного таємного викрадення
чужого майна, підійшов до будинку
АДРЕСА_5 та реалізуючи свій злочинний
умисел, направлений на повторне таємне
викрадення чужого майна, шляхом
віджиму металопластикового вікна
квартири АДРЕСА_5, проник до
вищевказаної квартири та,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, повторно таємно
викрав чуже майно, що належало
потерпілій ОСОБА_4, а саме: 2 гаманці
вартістю 200 грн.; грошові кошти у сумі 3300
(три тисячі триста) грн.; 200 Євро, що
станом на день події на 14 квітня 2013
року, відповідно, до встановленого
Національним банком України курсу
гривні до іноземної валюти становило
2000 гривень; каблучки з металу жовтого
кольору загальною вартістю 2000 (дві
тисячі) грн.; перстень з металу жовтого
кольору вартістю 2000 (дві тисячі) грн.;
браслет з металу жовтого кольору
вартістю 5000 (п'ять тисяч) грн.; телефон
марки «Нокія С2» вартістю 700 грн., а
також паспорт громадянина України на
ім'я ОСОБА_4, який матеріальної цінності
для потерпілої не представляє.

Після цього, ОСОБА_1 з викраденим майном
з місця вчинення злочину зник та
розпорядився викраденим на власний
розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4
матеріальну шкоду на загальну суму 15200
(п'ятнадцять тисяч двісті) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому
обвинуваченні визнав, вищезазначені
обставини підтвердив та детально і
послідовно пояснив, що дійсно 16 березня
2013 року, ввечері, він, знаходячись на
житловому масиві «Воскресенка» у
м.Києві, з метою вчинення крадіжки
підійшов до будинку АДРЕСА_3 та шляхом
віджиму металопластикового вікна
кв.АДРЕСА_3, проник через вікно до
приміщення вищезазначеної квартири та,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає повторно таємно
викрав чуже майно, що належало як
з'ясувалось в подальшому потерпілому
ОСОБА_2, а саме: грошові кошти у розмірі
850 доларів США, ювелірні вироби та 5
старовинних книг вартістю 5000 гривень,
після чого з викраденим майном з місця
вчинення злочину зник та розпорядився
викраденим на власний розсуд. Крім
того, 08 квітня 2013 року, вночі, він з
метою вчинення крадіжки приїхав на
АДРЕСА_4, де шляхом віджиму
металопластикового вікна квартири
АДРЕСА_4, проник через вікно до
приміщення вищезазначеної квартири та,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, таємно викрав
майно, що належало, як виявилось в
подальшому, потерпілій ОСОБА_3, а саме:
гаманець та мобільний телефон
«Самсунг» з сім-картою, після чого з
викраденим майном з місця вчинення
злочину зник та розпорядився
викраденим на власний розсуд. Крім
того, 14 квітня 2013 року, ввечері, він,
знаходячись на АДРЕСА_5, з метою
вчинення крадіжки, підійшов до будинку
АДРЕСА_5 та шляхом віджиму
металопластикового вікна квартири
АДРЕСА_5, проник через вікно до
вищевказаної квартири та,
скориставшись тим, що за його діями
ніхто не спостерігає, таємно викрав
майно, яке належало, як з'ясувалось в
подальшому потерпілій ОСОБА_4, а саме: 2
гаманці, грошові кошти у сумі 3300 грн. та
200 Євро, ювелірні вироби, зокрема:
каблучки, перстень, браслет, а також
телефон «Нокія С2» і паспорт на ім'я
ОСОБА_4, після чого з викраденим майном
з місця вчинення злочину зник та
розпорядився викраденим на власний
розсуд.

Свою винність ОСОБА_1 визнав повністю, у
вчиненому щиро розкаявся, послався на
те, що вчинив такий злочин в зв'язку з
тяжким матеріальним становищем, при
цьому пояснив, що зробив для себе
відповідні висновки, а також зазначив,
що з доказами зібраними у
кримінальному провадженні згоден
повністю, фактичні обставини справи не
оспорював.

Дані обвинуваченим ОСОБА_1 показання не
викликають у суду сумніву щодо їх
правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_1
повністю підтверджується його
показаннями та щирим каяттям у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.185ч.3
КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК
України, суд має право, якщо проти цього
не заперечують учасники судового
провадження, визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. При цьому суд
з'ясовує, чи правильно розуміють
зазначені особи зміст цих обставин, чи
немає сумнівів у добровільності їх
позиції, а також роз'яснює їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України,
роз'яснені судом у судовому засіданні
учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового
провадження, які не оспорюють фактичні
обставини справи та кваліфікацію
кримінального правопорушення, судом
встановлено, що вони вірно розуміють
зміст обставин справи, відсутні
сумніви в добровільності їх позиції, а
тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349
КПК України, визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються, обмежившись
допитом обвинуваченого, дослідженням,
зібраних досудовим слідством
матеріалів, що характеризують особу
обвинуваченого ОСОБА_1, тих, що
стосуються вирішення питання про долю
речових доказів, а також протоколів
огляду місця події, висновків
судово-трасологічної та
судово-дактилоскопічних експертиз, в
яких викладені та посвідчені
відомості, що мають значення для
встановлення фактів і обставин даного
кримінального провадження.

Винність ОСОБА_1, який не оспорював
фактичні обставини справи, у вчиненні
інкримінованого йому злочину знайшла
повне підтвердження під час судового
розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.185ч.3 КК
України, оскільки він своїми умисними
діями вчинив таємне викрадення чужого
майна /крадіжка/, вчинене повторно,
поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення
ОСОБА_1 покарання, суд відповідно до
вимог ст.65 КК України враховує ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані
про особу обвинуваченого, який вину у
вчиненому визнав, щиро розкаявся, не
працює, раніше судимий.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
ОСОБА_1, суд визнає щире каяття
обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання
ОСОБА_1, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості
вчиненого ОСОБА_1 злочину, обставин
справи, вищезазначених даних про особу
обвинуваченого, який не працює, раніше
неодноразово судимий, вину у вчиненому
визнав, щиро розкаявся, вчинив новий
умисний корисливий злочин, маючи не
зняті та непогашені у встановленому
законом порядку судимості, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1
належних висновків для себе не зробив,
на шлях виправлення не став, у зв'язку з
чим виправлення ОСОБА_1 неможливе без
ізоляції від суспільства, у зв'язку з
чим суд не вбачає підстав для
застосування ст.75 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив
злочин, за який засуджується по даній
справі під час умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання за
вироком Броварського міськрайонного
суду Київської області від 30.06.2009 року
та до постановлення вироку
Деснянського районного суду м.Києва
від 21.10.2013 року остаточне покарання
ОСОБА_1 слід призначити за правилами ч.4
ст.70 КК України, виходячи з того, що
відповідно до вироку Деснянського
районного суду м.Києва від 21.10.2013 року
остаточне покарання ОСОБА_1 було
призначено на підставі ст.71 КК України
з урахуванням невідбутої частини
покарання ОСОБА_1 за вироком
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 30.06.2009 року.

Речові докази по справі: 3 диски CD-R «VS»
на яких записано відтворення місця
події від 26.06.2013 року слід зберігати в
матеріалах кримінального провадження.

Крім того, підлягають стягненню з
ОСОБА_1 процесуальні витрати у розмірі
1662 гривні 60 копійок на користь держави
за проведення по справі
судово-трасологічої та
судово-дактилоскопічних експертиз.

Цивільний позов заявлений потерпілим
ОСОБА_2 на загальну суму 35000 гривень
підлягає задоволенню частково,
виходячи з меж пред'явленого
обвинувачення та фактично завданої
злочинними діями ОСОБА_1 позивачу
матеріальної шкоди, що встановлена
органом досудового слідства та визнана
судом доведеною, а саме на загальну
суму - 16932 гривні.

Цивільний позов, заявлений потерпілою
ОСОБА_4 на загальну суму 15200 гривень
підлягає задоволенню в повному обсязі,
як такий, що знайшов повне
підтвердження в судовому засіданні та
повністю визнаний обвинуваченим.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376,
КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст.185ч.3 КК
України і призначити йому покарання за
цей злочин у виді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.70ч.4 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
більш суворим покаранням, призначеним
вироком Деснянського районного суду
м.Києва від 21.10.2013 року у виді 4
(чотирьох) років 6 (шести) місяців
позбавлення волі, менш суворого
покарання, призначеного цим вироком у
виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі
остаточно призначити ОСОБА_1 покарання
у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_1 у
вигляді тримання під вартою в
Київському СІЗО Управління Державної
Пенітенціарної служби України в
м.Києві та Київській області залишити
без зміни до набрання вироком законної
сили та продовжити його до набрання
вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_1 обчислювати з
моменту взяття під варту по даній
кримінальній справі, тобто з 04.11.2013
року.

Зарахувати в строк остаточно
призначеного ОСОБА_1 покарання час
перебування ОСОБА_1 під вартою з
моменту фактичного затримання, а саме з
16.05.2013 року по 04.11.2013 року.

Речові докази по справі: 3 диски CD-R «VS»
на яких записано відтворення місця
події від 26.06.2013 року слід зберігати в
матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 процесуальні витрати
у розмірі 1662 гривні 60 копійок на
користь держави за проведення по
справі судово-трасологічої та
судово-дактилоскопічних експертиз.

Цивільний позов, заявлений потерпілим
ОСОБА_2 на загальну суму 35000 гривень
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2
16932 гривні на відшкодування завданої
злочином матеріальної шкоди.

Цивільний позов, заявлений потерпілою
ОСОБА_4 на загальну суму 15200 гривень
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на
користь потерпілої ОСОБА_4 15200 гривень
на відшкодування завданої злочином
матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Дніпровський районний суд м.Києва
протягом 30 (тридцяти) днів з дня його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше
наступного дня після ухвалення
надсилається учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні.

Суддя: