Справа № 1/2506/521/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді: Кузюри М.М.

при секретарі: Петренко І.В.

з участю: прокурора: Грицана А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, раніше не судимого, -

обвинуваченого за ст. 185 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2008 року у денний час ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1, таємно викрав ювелірні вироби, а саме: золоте кільце вагою 1,8 г з напівкоштовним каменем, вартістю 360 грн.; золоте кільце вагою 2,2 г з напівкоштовним каменем, вартістю 410 грн.; золоте кільце вагою 2,6 г з напівкоштовним каменем, вартістю 470 грн.; золоте кільце вагою 1,6 г вартістю 230 грн.; золоте кільце вагою 2,7 г вартістю 380 грн.; золоте кільце вагою 2,1 г вартістю 300 грн.; золотий ланцюжок вагою 7,8 г вартістю 1100 грн.; золотий браслет вагою 3,4 г вартістю 480 грн.; золоту підвіску у вигляді листочка 2,2 г з коштовним каменем, вартістю 410 грн., золоті сережки вагою 1,6 г вартістю 230 грн.; золоті сережки вагою 1,8 г вартістю 260 грн.; золоті сережки вагою 2 г, вартістю 300 грн.; золоті сережки вагою 2,8 г, вартістю 400 грн.; срібний перстень вартістю 130 грн.; наручний годинник вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 5 960 грн., що належали ОСОБА_2 Василівні.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю та суду пояснив, що 17 січня 2008 року у денний час він перебував у АДРЕСА_2, де на той час проживав зі своїм батьком ОСОБА_3 та його співмешканкою ОСОБА_2 Зі співмешканкою батька у нього склалися неприязні стосунки,тому він вирішив викрасти належні їй золоті вироби, які зберігалися в їх кімнаті в шкафу. Він викрав зі шкатулки шість кілець різної форми, три з них були інкрустовані камінням, чотири пари сережок, один ланцюжок, один браслет, підвіску, наручний годинник та перстень. Того ж дня поїхав до м. Києва, де здав викрадені речі до ломбарду, за них отримав 700 грн. Після цього поїхав до бабусі у м. Кіровоград та повернувся додому лише 25 лютого 2008 року, де зізнався у вчиненому ним злочині. Завдану шкоду відшкодував потерпілій у повному обсязі.

В скоєному щиро кається та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи свідчення підсудного та з врахуванням думки прокурора, відповідно до вимог ст. 299 ч.3 КПК України, суд вважає за недоцільне дослідження доказів у справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Цивільний позов у справі відсутній.

Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій, які вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає його щире каяття в скоєному злочині та повне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

З врахуванням зазначеного, приймаючи до уваги степінь суспільної небезпечності злочину, враховуючи особу підсудного, формально позитивну характеристику з місця проживання, зважаючи на те, що ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд приходить до висновку про необхідність та достатність призначення підсудному ОСОБА_1 покарання в межах санкції статті у вигляді громадських робіт.

Обставини, передбачені ст. 56 ч. 3 КК України, що перешкоджали б ОСОБА_1 виконувати громадські роботи, відсутні.

Судові витрати, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити покарання 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну залишити без змін - підписку про невиїзд.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_1 час перебування його під вартою з 14 серпня 2011 року по 17 серпня 2011 року з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день перебування під вартою, що складає 24 год. громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Головуючий:

суддя М.М. КУЗЮРА