АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/446/15-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/249/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 14 травня 2015 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.12.2013 року за № 0006056, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 11.05.2010 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. 25.03.2011 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбуття покарання в місця позбавлення волі;

- 21.06.2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 15.05.2012 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, частково приєднано покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2011 року, та остаточно призначено 3 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 17.09.2014 року Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2012 року, та остаточно призначено покарання 2 роки 3 місяці позбавлення волі,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним даним вироком, було поглинуто покарання, призначене вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року, та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок, ухвалений зі слів потерпілого, скасувати як незаконний.

В обгрунтування посилається, що суд не допитав знайому ОСОБА_8 , проживаючу в Криму, яка знаходилась поряд з ним, коли він ударив потерпілого, і в неї може знаходитись мобільний телефон та гаменець потерпілого ОСОБА_9 .

Окрім того, при призначенні покарання суд не врахував, що він сирота та хворіє на туберкульоз.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Так, 31.12.2013 року, повторно, приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік від дитячої поліклініки № 2 КЗ Криворізька міська клінічна лікарня № 8 ДОР в Тернівському районі м. Кривого Рогу, діючи з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, реалізуючи свій раптово виниклий злочиний умисел, підійшов до ОСОБА_9 , застосовуючи фізичне насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ударив потерпілого в область голови, від чого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на землю.

В подальшому, відкрито, з кишені куртки потерпілого обвинувачений ОСОБА_6 дістав мобільний телефон марки Nokia 5130 XpressMusik темно-синього кольору, вартістю 420 гривень, з встановленою в ньому сім-карткою Київстар вартістю 15 гривень, гаманець з шкірозамінника вартістю 110 гривень, в якому знаходились гроші в сумі 650 гривень та двох банківських карток, які належать ОСОБА_9 , спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1195 гривень.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обгрунтованним.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України є такими, що знайшли своє підтвердження.

Згідно ст. 404 КПК України суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 31.12.2013 року він разом з дружиною та друзями близько 23 год. 30 хв. вийшли до магазину, де між ним та знайомим ОСОБА_6 зчинилася сваркам, в ході якої обвинувачений ударом кулака в обличчя повалив його на землю, а коли він намагався підвестися, то ОСОБА_6 наніс ще один удар по підборіддю.

Скориставшись цим, обвинувачений схилився над ним та дістав з карману мобільний телефон і гаманець, в якому були гроші в сумі 650 грн. та картка ПриватБанку, після чого пішов в напрямку 44-го кварталу

Повернувшись додому, розповів співмешканці про події, що з ним сталися, та стали телефонувати на телефон, що забрав обвинувачений.

Тільки на наступний день ОСОБА_6 відповів на дзвінок і пообіцяв повернути телефон, однак на зустріч обвинувачений не з`явився, після чого він звернувся в міліцію з заявою про викрадення телефону та гаманця з грошима.

Вказані потерпілим обставини підтвердила і його співмешканка - ОСОБА_10 .
Безпосередній очевидець злочину - ОСОБА_11 , суду засвідчив, що 31.12.2013 року близько 23 год. 00 хв. біля лікарні спостерігав, як двоє незнайомих сварилися, а потім один ударом кулака в обличчя повалив другого на землю, наніс ще одни удар по обличчю та став оглядати кишені потерпілого

Винуватість ОСОБА_6 підтверджується також:

Протоколом огляду місця події від 31.12.2013 р. (а.к.п. 22), згідно якого оглянуто ділянку місцевості між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 розташована 8-ма міська лікарня.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.04.2014 р. (а.к.п. 53-54), згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнала обвинуваченого на ім`я ОСОБА_12 , який був у неї в гостях 31.12.2013 р.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.04.2014 р. (а.к.п. 55-56), згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого на ім`я ОСОБА_12 , який 31.12.2013 р. побив його та забрав мобільний телефон і гроші.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2014 р. з фототаблицями до нього (а.к.п. 81-87), згідно якого потерпілий вказує місце злочину, вчиненого обвинуваченим, та обставини викрадення належного йому мобільного телефона і грошей, його місце розташування під час нанесення йому ударів, та вказує, куди саме та як йому наносилися удари.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що викрадені мобільний телефон та гроші могли зберігатися у знайомої ОСОБА_8 , яка проживає в Криму, тільки підтверджують винуватість ОСОБА_6 , який не обмежившись побиттям потерпілого, викрав його майно.

Слід зазначити, що судом першої інстанції вживались заходи до виклику свідка ОСОБА_8 в судове засідання (а.к.п. 130).

Виходячи з цього, при апеляційному розгляді був досліджений протокол одночасного допиту потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.к.п. 80), з якого вбачається, що свідок ОСОБА_8 не могла бачити обставини злочину, оскільки йшла попереду потерпілого.

Втім, свідок ОСОБА_8 зазначила, що потім ОСОБА_6 зізнався, що забрав у потерпілого мобільний телефон та гаменець з грошима.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин по кримінальному провадженню.

У зв`язку з попередньою судимістю, суд на законних підставах, керуючись положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначив покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Неповноти, суттєвих порушень в ході судового розгляду вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування або зміни вироку, перевіркою матеріалів кримінального провадження не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , який знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4