Справа № 1-72/2008 р.
П о с т а н о в а

25 березня 2008 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Соловей В.В., при
секретареві Новік Л.М., за участю прокурора Бобруйко І.М., адвокатівОСОБА_1 і
ОСОБА_2., захисника ОСОБА_3, який є близьким родичем обвинуваченого ОСОБА_4.,
потерпілих ОСОБА_5. і ОСОБА_6., у присутності обвинувачених ОСОБА_4. і
ОСОБА_7., розглянувши на попередньому розгляді кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця, громадянина України,
уродженця с. Максим Козелецького району Чернігівської області, із середньою
спеціальною освітою, не одруженого, працівника СВК «Мрія» с. Максим
Козелецького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 судимого вироком від
30 вересня 2004 року Козелецького районного суду Чернігівської області по ч. 3
ст. 185, ст. 304 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років
позбавлення волі з іспитовим строком до 2 років,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 і ч. 1 ст. 153 КК України, і

ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, українця, громадянина України,
уродженця с. Андріївка Чернігівського району Чернігівської області, не
одруженого, тимчасово безробітного, із середньою освітою, жителя АДРЕСА_2, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с
т а н
о в и в:

органами досудового слідства ОСОБА_4. обвинувачується у тому, що він,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, і переслідуючи мету незаконного
проникнення до житла ОСОБА_8 зайшов у господарство останньої, яке розташоване в
АДРЕСА_3. Після чого, всупереч чинному законодавству та волі власниці ОСОБА_4
відкрив ключем замок вхідних дверей, де разом із ОСОБА_7, проникли у середину
будинкуОСОБА_8. Злочинні дії ОСОБА_4. органами досудового слідства
кваліфіковані по ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

1 вересня 2006 року, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 у ОСОБА_4. виник умисел
на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом. ОСОБА_4. з цією метою,
скориставшись безпорадним станом престарілоїОСОБА_8., 1920 року народження, яка
не могла здійснювати опір із-за хворого стану, застосував фізичне насильство і
задовольнив статеву пристрасть неприродним способом. Внаслідок насильницьких
дій ОСОБА_4. у потерпілоїОСОБА_8. виникли легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я. Злочинні дії підсудного ОСОБА_4. органами
досудового слідства кваліфіковані по ч. 1 ст. 153 КК України, як задоволення
статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства,
з використанням безпорадного стану потерпілої.

Органами досудового слідства ОСОБА_7. обвинувачується у тому, що він,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, 1 вересня 2006 року спільно
ізОСОБА_4., переслідуючи мету незаконного проникнення до житла ОСОБА_8 зайшов у
господарство останньої, яке розташоване в АДРЕСА_3. Після чого, всупереч
чинному законодавству та волі власниці ОСОБА_4 відкрив ключем замок вхідних
дверей, де разом із ОСОБА_7 проникли у середину будинкуОСОБА_8. Злочинні дії
ОСОБА_7. органами досудового слідства кваліфіковані по ч. 1 ст. 162 КК України,
як незаконне проникнення до житла.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 11 лютого
2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» здійснення
обвинувачення в суді покладається на прокурора. Захист підсудного здійснює сам
підсудний, його захисник або законний представник. Суд, залишаючись об'єктивним
і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх
процесуальних обов'язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну
справу та постановити відповідне рішення. З огляду на ці вимоги закону суди при
розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення
чи захисту.

Відповідно до ст. 246 КПК України при попередньому розгляді кримінальної
справи суддя з власної ініціативи чи за клопотанням прокурора, обвинуваченого,
його захисника чи законного представника, потерпілого, позивача, відповідача
або їх представників своєю постановою повертає справу на додаткове
розслідування у випадках, коли під час порушення справи, провадження дізнання
або досудового слідства були допущені такі порушення вимог цього Кодексу, без
усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

За постановою від 7 березня 2007 року Козелецького районного суду
Чернігівської області кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4. у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, повернута на додаткове
розслідування. Вказане судове рішення мотивоване тим, що при судовому розгляді
кримінальної справи встановлені підстави для притягнення до кримінальної
відповідальності іншої особи та підсудного - за вчинення іншого злочину, наявні
суперечності і неповнота досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому
засіданні, перешкоджають суду постановити законне і обґрунтоване рішення. Крім
того, при проведенні досудового слідства не перевірені, не спростовані і не
підтверджені показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10. про місце перебування
ОСОБА_4. у нічний час із 31 серпня на 1 вересня 2006 року. Підлягають перевірці
твердження підсудного ОСОБА_4., свідків ОСОБА_7., ОСОБА_10., ОСОБА_9, ОСОБА_11.
і ОСОБА_12 про можливе незаконне затримання 1 вересня 2006 року ОСОБА_4. і
ОСОБА_7. за підозрою у вчиненні цього злочину, про місце їх перебування до 4
вересня 2006 року, про застосування заборонених методів досудового слідства
відносно них з метою отримання визнавальних показань. Вказаним обставинам
необхідно було надати юридичну оцінку. Державний обвинувач, не погодившись із
постановою суду від 7 березня 2007 року, вніс апеляцію на судове рішення до
апеляційної інстанції. За ухвалою від 26 квітня 2007 року апеляційного суду Чернігівської
області вказану апеляцію залишено без задоволення, а постанову від 7 березня
2007 року Козелецького районного суду Чернігівської області відносно ОСОБА_4.
про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування без змін. Зі
змісту вказаної ухвали також виходить, що оскільки кримінальна справа підлягає
поверненню на додаткове розслідування, то під час його проведення необхідно на
досудовому слідстві перевірити твердження ОСОБА_4. відносно його алібі, про
місце перебування ОСОБА_4. у нічний час із 31 серпня на 1 вересня 2006 року, а
також про місце його перебування до 4 вересня 2006 року, та про застосування
заборонених методів досудового слідства.

За постановою від 12 грудня 2007 року Козелецького районного суду
Чернігівської області кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4. у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 і ч. 1 ст. 153 КК України, та по
обвинуваченню ОСОБА_7. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК
України, повернута на додаткове розслідування з мотивів порушення органами
досудового слідства права обвинуваченого ОСОБА_7. на захист, наявності
суперечностей і неповноти досудового слідства, які неможливо було усунути в
судовому засіданні. При цьому, судом надавались вказівки про виконання слідчих
дій, спрямованих на всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин вчинених
злочинів.

Після проведення додаткового розслідування вказана кримінальна справа із
затвердженим прокурором обвинувальним висновком надійшла 27 лютого 2008 року до
суду.

На попередньому розгляді даної кримінальної справи прокурор Бобруйко І.М.
вважає, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_4. і ОСОБА_7. може бути
призначена до судового розгляду, підстави для повернення її на додаткове
розслідування відсутні. Потерпілі ОСОБА_5. і ОСОБА_6. погодилися із висновком
прокурора. Обвинувачений ОСОБА_7. також вважає, що кримінальна справа може бути
призначена до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4., захисник, який є близьким його родичем ОСОБА_3.,
адвокати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вважають, що при провадженні досудового слідства
були допущені порушення кримінально-процесуального законодавства, без усунення
яких кримінальна справа не може бути призначена до судового розгляду. При
цьому, кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів
неповноти досудового слідства та порушення права обвинуваченого ОСОБА_7. на
захист при проведенні досудового слідства, невиконання вказівок за постановами
від 7 березня і 12 грудня 2007 року суду першої інстанції та за ухвалою від 26
квітня 2007 року апеляційного суду.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 11 лютого
2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» вказівки суду
є обов'язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора. Якщо останні не
дослідили обставин, зазначених у постанові (ухвалі) про повернення справи на
додаткове розслідування, проведене дізнання чи досудове слідство можуть бути
визнані однобічними і неповними.

Вислухавши пояснення обвинувачених ОСОБА_4. і ОСОБА_7., висновок прокурора
Бобруйко І.М., думки потерпілих ОСОБА_6. і ОСОБА_5., думки захисника ОСОБА_3,
який є близьким родичем підсудного ОСОБА_4., адвокатівОСОБА_1 і ОСОБА_2.,
оглянувши матеріали кримінальної справи, клопотання адвокатівОСОБА_1 і
ОСОБА_2., захисника ОСОБА_3 і обвинуваченого ОСОБА_4. підлягають задоволенню.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4. у вчиненні злочинів, передбачених
ч. 1 ст. 162 і ч. 1 ст. 153 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_7. у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, необхідно повернути на
додаткове розслідування з нижче наведених підстав.

Так, вказівки за постановами від 7 березня і 12 грудня 2007 року
Козелецького районного суду Чернігівської області та за ухвалою від 26 квітня
2007 року апеляційного суду Чернігівської області про перевірку тверджень
ОСОБА_4. відносно його алібі, про місце його перебування у нічний час із 31
серпня на 1 вересня 2006 року, про місце його перебування до 4 вересня 2006
року, а також про перевірку тверджень ОСОБА_7. про місце його перебування у
нічний час із 31 серпня на 1 вересня 2006 року, про місце його перебування до 4
вересня 2006 року органами досудового слідства не виконані. У матеріалах
кримінальної справи відсутні висновки перевірок за твердженнями ОСОБА_4. і
ОСОБА_7. про застосування відносно них заборонених методів досудового слідства.
Тому, у даному випадку досудове слідство є однобічним і неповним. Будь-які дані
про неможливість фактично виконати вказівки суду, зазначені у постановах та
ухвалі, у матеріалах кримінальної справи відсутні.

Крім того, досудове слідство у кримінальній справі відновлене 29 грудня
2007 року (а.с. 128-129). 17 січня 2008 року обвинувачення ОСОБА_7. у вчиненні
злочину, передбаченому ч. 1 ст. 162 КК України, пред'явлене у відсутності
захисника (а.с. 143-144). У той же день обвинуваченим ОСОБА_7. іОСОБА_4
оголошено про закінчення досудового слідства (а.с. 157 і 159). При цьому,
обвинувачений ОСОБА_7. із матеріалами кримінальної справи ознайомлений у
відсутності захисника (а.с. 158). За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7. 29
січня 2008 року досудове слідство відновлене (а.с. 162-163, 164-165). Вказані
порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7. усунуті органами досудового слідства
після пред'явлення йому 1 лютого 2008 року обвинувачення у присутності
захисника (а.с. 171-172). 7 лютого 2008 року обвинуваченим ОСОБА_7. іОСОБА_4
оголошено про закінчення досудового слідства і вони у присутності захисників
ознайомлені з матеріалами кримінальної справи (а.с. 184, 185-186, 187,
188-189). Органами досудового слідства порушене право обвинувачених ОСОБА_7. і
ОСОБА_4. на ознайомлення з усіма матеріалами кримінальної справи після
оголошення їм про закінчення досудового слідства. Так, довідка по кримінальній
справі № 07/11245 не внесена до опису документів, що знаходяться у матеріалах
кримінальної справи. Тому, є підстави вважати, що із вказаним документом
обвинувачені не ознайомлювалися після закінчення досудового слідства (а.с.
178а). Потерпілі ОСОБА_5. і ОСОБА_6. взагалі не були повідомлені про закінчення
досудового слідства, чим порушені їхні права на ознайомлення із матеріалами
кримінальної справи.

Таким чином, за результатами досудового розгляду кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_4. у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 і ч. 1
ст. 153 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_7. у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, достовірно встановлено, що при
провадженні досудового слідства не виконані вказівки суду, які є обов'язковими
для слідчого, були допущені порушення вимог кримінально-процесуального
законодавства, без усунення яких кримінальна справа не може бути призначена до
судового розгляду, та підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Керуючись ст.ст. 237, 240,
244 і 246 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 11 лютого
2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що
регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування»,

п о
с т а н о
в и в:

кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 162 і ч. 1 ст. 153 КК України, та по обвинуваченню
ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, повернути на
додаткове розслідування.

Запобіжний захід обвинуваченимОСОБА_4 і ОСОБА_7. залишити підписку про
невиїзд.

На постанову протягом семи діб із дня її винесення може бути подана
апеляція до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя