11-кп/775/78/2015(м)

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2014 року
Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2014 року обвинувачений

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Заплюсьє Плюського району Псковської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 26.04.2011 року Київським районним судом міста Донецька за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 201, ст. 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2-ва роки; 2) 30.03.2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ч.1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3-х років 2-х місяців позбавлення волі; 3) 24.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 3-х років 2-х місяців позбавлення волі (звільнений 21.07.2014 року по амністії), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Маріупольської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 1612 гривень 28 копійок.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 14.08.2014 року приблизно о 19:45 годині у стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , між ним та малознайомим ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка. Під час якої ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті іншій людині, утримуючи у своїй правій руці скляну пляшку з горілкою, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс малознайомому ОСОБА_8 один удар скляною пляшкою по голові, від чого вона розбилась. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , утримуючи у руці скляну горловину від вказаної пляшки з гострими краями, усвідомлюючи той факт, що за допомогою горловини від скляної пляшки він може спричинити значні тілесні ушкодження, від яких може настати смерть потерпілого та бажаючи настання смерті ОСОБА_8 , умисно завдав один удар горловиною скляної пляшки в область внутрішньої поверхні лівого плеча та один удар в область шиї зліва потерпілому, внаслідок чого той впав на землю.

Злочинними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї зліва, різаної рани лівого плеча по внутрішній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я, та садно тім`яної області, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив всі дії, які вважав необхідними для умисного протиправного заподіяння смерті потерпілого, однак не довів свій умисел до кінця внаслідок того, що на подвір`ї почали збиратися сусіди, які були безпосередніми свідками і могли прийняти заходи до затримання ОСОБА_7 та які викликали бригаду швидкої медичної допомоги, яка ОСОБА_8 своєчасно і кваліфікована була надана.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати його винним за ч. 2 ст. 125 КК України, призначивши покарання в межах даної статті.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про здійснення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини провадження та правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Висновки суду підтверджуються перевіреними судом та викладеними у вироку доказами.

Доводи, які вказані в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження за таких підстав.

Судом першої інстанції дана належна оцінка показів, даних під час судового засідання потерпілим ОСОБА_8 та свідком ОСОБА_10 з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 , внаслідок того, що ОСОБА_8 виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_10 , вдарив потерпілого пляшкою горілки по голові, від чого пляшка розбилася. Далі потерпілий став захищатися, але ударів обвинуваченому не наносив, після чого ОСОБА_7 знову ударив потерпілого «розочкою», спочатку по руці, а потім в шию зліва. Після чого обвинувачений з місця події зник.

Також вина обвинуваченого підтверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з яких вбачається, що вони бачили на подвір`ї потерпілого, який лежав на землі в крові, а інший чоловік закривав йому рану, потім приїхала швидка, обвинуваченого вони там не бачили.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що в судовому засіданні не був допитаний черговий лікар, але з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в судовому засіданні був допитаний лікар бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_14 та з його пояснень вбачається, що він виїжджав на виклик до потерпілого ОСОБА_8 , у якого була рвана рана на шиї. Якщо б йому вчасно не була надана медична допомога, то він міг би померти від крововтрати.

Доводи обвинуваченого про те, що в судове засідання не був викликаний та допитаний судово-медичний експерт являються безпідставними, так як в судовому засіданні був досліджений висновок судово-медичної експертизи №419 від 01.10.2014 року, висновки якої є об`єктивними та не визиває у судової колегії жодних сумнівів .

Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий душив його не знайшли свого підтвердження, так як це не підтверджує жодний свідок, а навпаки, твердження обвинуваченого про це об`єктивно спростовуються висновком судово-медичної експертизи №871 від 15.08.2014 року, за якою у ОСОБА_7 будь-яких видимих тілесних ушкоджень або об`єктивних слідів від них на голові, тулубі та кінцівках при огляді не виявлено.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що діяння кримінального правопорушення мало місце, обвинувачений ОСОБА_7 винен у його вчиненні, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду першої інстанції так як він являється справедливим, законним та обґрунтованим, суттєвих порушень кримінального процесуального закону не виявлено

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: