Справа № 1-20/07р
ВИРОК

Іменем
України

14 березня 2007
року

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі
головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі
Пиріг М.І

з участю прокурора Борщевської Г.Є розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу про обвинувачення ОСОБА_1-
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженка с.Ренів Зборівського району, українка,
гром.України, освіта середня, не працююча, одружена, на утриманні має двоє
малолітніх дітей, проживаюча АДРЕСА_1, не судима за ч. 1ст. 191, ч.1,3ст.358 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудня ОСОБА_1 працюючи на посаді голови дільничної комісії №86 АДРЕСА_1,
будучи матеріально-відповідальною особою, на початку травня 2006р отримала від
касира окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №168
одноразову грошову винагороду в сумі 2455,52грн, для виплати 8-м членам
очолюваної нею дільничної виборчої комісії по 306,94грн кожному.

Маючи умисел на привласнення частини вказаної суми, ОСОБА_1 у бланк
відомості про виплату членам ДВК по 306,94грн і сама за них розписалась про
отримання зазначеної суми.Хоча фактично по 306,94грн виплатила членам ДВК
ОСОБА_2, ОСОБА_3

Членам виборчої
комісії ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 будь-яких коштів не
виплатила. Таким чином, без врахування 309,94грн, які їй належали до виплати,
як члену комісії, привласнила 1534,70грн.

Відомість з підробленими нею підписами членів ДВК №86 про виплату
одноразової допомоги здала в бухгалтерію розпорядника коштів ОВК №168, чим
відзвітувалася про використання коштів.

Підсудня вину визнала повністю і дала аналогічні обставинам справи покази.

Крім цього вина підсудньої доведена матеріалами
кримінальної справи, які в судовому засіданні відповідно до вимог ст.299 КПК
України не досліджувались.

Підходячи до кваліфікації дій підсудньої суд вважає, що
її дії за ч. 1ст. 191 КК України привласнення чужого майна, яке йому було
ввірене, за ч.1ст.358 КК України підроблення документа та за ч.Зст.358 КК
України використання

завідомо підробленого документа кваліфіковано вірно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги не тільки тяжкість вчинених
злочинів але і особу підсудньої, а саме, що вперше притягується до кримінальної
відповідальності, має на утриманні двоє малолітніх дітей, позитивно
характеризується по місцю проживання, повне визнання вини і розкаяння у
вчиненому, відшкодування збитків, тому вважає, що її можна виправити і
перевиховати без ізоляції від суспільства звільнивши від відбування покарання з
випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Керуючись
ст.ст.322-325 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною і засудити: за ч. 1ст. 191 КК України на 2 роки
позбавлення волі; за ч.І ст.358 КК України на 4 місяці арешту; за ч.3 ст.358 КК
України на 2 місяці арешту.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне
покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 2 роки
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання
з випробуванням встановити іспитовий строк 1 рік.

Покласти на засудженого згідно ст. 76 КК України
обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід підписку про невиїзд
залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської
області на протязі 15 діб через Зборівський районний суд.