ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2008 року с.
Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді Стадника І.М.,

при секретарі Яворській М.М.,

з участю прокурора Путрі О.В.,

захисника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та проживає
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працює:
голова СВК «Надія», с. Володіївці Чернівецького району, учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ої категорії, пенсіонера за вислугою
років (МВС), інваліда ІІІ-ої групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 175 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 органом досудового слідства обвинувачується в тому, що він,
працюючи головою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія», с.
Володіївці Чернівецького району Вінницької області, будучи службовою особою, що
представляє кооператив в його стосунках з державними, судовими та іншими
юридичними особами, веде переговори та укладає угоди від імені кооперативу,
безпідставно, в період з 2001 по червень 2005 років не виплатив заробітну плату
працівникам кооперативу на загальну суму 213 тис. грн. за наявності реальної
можливості зробити це за умови спрямування на ці потреби коштів, отриманих від
реалізації майна господарства.

В судовому засіданні захисник підсудного - адвокат ОСОБА_1 заявила
клопотання про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку
із зміною обстановки.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання захисника і вважає за
можливе закрити кримінальну справу щодо ОСОБА_2, самого підсудного, який після
роз'яснення йому суті обвинувачення і підстави звільнення від кримінальної
відповідальності, погоджується на закриття справи щодо нього за цією підставою,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання
та закриття справи з наступних підстав.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 хоча і не погодився з кваліфікацією
його дій за ч. 1 ст. 175 КК України, не заперечував факту наявності на момент
порушення й розслідування справи заборгованості з виплати заробітної плати в
господарстві на суму понад 550 тис. грн., та пояснив, що з часу прийняття ним
господарства існувала заборгованість минулих років по зарплаті на суму 516 тис.
грн. під погашення якої було виділене певне майно. Однак вважаючи, що без
вказаного майна господарство не зможе функціонувати, він його не реалізовував
довгий час. Коли все ж таки був змушений реалізувати майно, отримані кошти
спрямував на закупівлю паливно-мастильних матеріалів, запчастин, мінеральних
добрив і засобів захисту рослин, тобто на господарські потреби. В такий спосіб
було реалізовано майна на суму біля 200 тис. Причинами невиплати та
несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам підсудний називає різницю в
цінах на промислові товари та сільськогосподарську продукцію, що є невигідними
для сільгоспвиробників, борг кооперативу, одержаний ним при прийнятті господарства
від попереднього керівництва, а також несприятливі погодні умови, через які
підприємство не зібрало очікуваних врожаїв.

Разом з тим, ОСОБА_2, ознайомлений та підписав акт позапланової
документальної ревізії КРВ з питань своєчасності та повноти виплати заробітної
плати, згідно з яким проведеним аналізом руху грошових коштів отриманих від
реалізації сільгосппродукції та майна на протязі ревізуємого періоду
встановлено, що обігові кошти та матеріальні ресурси в основній масі
спрямовувались на забезпечення потреб виробництва, а не на погашення
заборгованості по заробітній платі.

За вказівкою ОСОБА_2 реалізовано частину майна, виділеного під погашення
заборгованості по заробітній платі на загальну суму 213 тис. грн. і саме на цю
суму йому пред'явлено обвинувачення у безпідставній невиплаті заробітної плати
(т. 1, а.с. 58-67).

ОСОБА_2 обізнаний з нормами законодавства, згідно з якими виплата
заробітної плати здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі
здійснюються після виконання зобов'язань з оплати праці.

Факт невиплати заробітної плати працівникам СВК «Надія» в період
керівництва господарством ОСОБА_2 підтверджується також:

- актом управління праці та соціального захисту населення Чернівецької
районної державної адміністрації від 6.11.2005 року, де вказується на умисну
невиплату заробітної плати (т. 1, а.с. 9-10);

- списками працівників та звільнених з СВК «Надія» осіб, перед якими на час
перевірки існувала заборгованість з виплати заробітної плати (т. 1, а.с.
11-43);

- статутом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» та
посадовими обов'язками голови правління, на підставі яких суд робить висновок
про те, що ОСОБА_2 очолював кооператив в період, про який йдеться в
обвинуваченні, а тому відповідає за загальну організацію виробництва,
бухгалтерського обліку і фінансової діяльності в кооперативі;

- довідкою ревізії про рух коштів за 2002-2005 роки по СВК «Надія», с.
Володіївці (т. 1, а. с. 93-95);

- актом приймання-передачі майна на суму кредиторської заборгованості по
оплаті праці комісією по реформуванню правлінню СВК «Надія», с. Володіївці, що
підтверджує наявність засобів для розрахунку по заробітній платі (т. 1, а.с.
97-98);

- реєстром руху худоби, що була виділена під заборгованість по заробітній
платі, за 2001-2005 роки, який свідчить про її реалізацію та витрачання
отриманих коштів для інших, ніж погашення заборгованості з оплати праці, потреб
(т. 1, а.с. 103).

Потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19,ОСОБА_20, ОСОБА_21,ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,ОСОБА_29, ОСОБА_30,ОСОБА_31,
ОСОБА_32,ОСОБА_33,ОСОБА_34,ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49,ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54,ОСОБА_55, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59,ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71 суду
підтвердили заборгованість по заробітній платі СВК «Надія» перед ними в сумах,
що вказані в обвинуваченні, проте претензій матеріального чи морального
характеру до ОСОБА_2 вони не мають. Більше того, заяви про визнання їх
потерпілими та цивільними позивачами вони написали помилково вважаючи, що вони
відбираються в межах ліквідаційної процедури у зв'язку з банкрутством.

Інші потерпілі по справі в письмових заявах на адресу суду також вказують
на відсутність у них будь-яких претензій матеріального чи морального характеру
до ОСОБА_2, та просили розглядати справу у їх відсутність.

Така позиція потерпілих в значній мірі зумовлена зміною обстановки в СВК
«Надія», с. Володіївці, що відбулася з моменту порушення справи і за час
провадження у ній.

Через стійку несплатоспроможність фінансового стану підприємства СВК
«Надія», тобто неспроможність останнього
виконати грошові зобов'язання перед кредиторами після настання встановленого
строку їх сплати, у тому числі із заробітної плати, а також виконати
зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) в тому числі
прибуткового податку з громадян, що підтверджується висновком
судово-економічної експертизи №1968/1969, 21.12.2006 року господарським судом
Вінницької області порушено провадження у справі про його банкрутство, а
постановою вищевказаного суду від 29 травня 2007 року СВК «Надія» визнано
банкрутом та відрито ліквідаційну процедуру. В межах цієї ліквідаційної
процедури і підлягають до задоволення вимоги кредиторів-працівників з погашення
заборгованості по заробітній платі.

Ліквідація підприємства, на якому раніше було вчинено злочин, свідчить як
про безрезультатність дій ОСОБА_2, спрямованих на забезпечення його
господарської діяльності, так і про втрату суспільної небезпеки діянням, яке
полягало в невиплаті заробітної плати через витрачання коштів на ці потреби.

Таким чином враховуючи, що вперше вчинений ОСОБА_2 під час керівництва СВК
«Надія» злочин, що передбачений ч. 1 ст. 175 КК України, є злочином невеликої
тяжкості, а після його вчинення як діяння, так і особа, яка його вчинила
перестали бути суспільно небезпечними, суд приходить до висновку, про
можливість звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності внаслідок зміни
обстановки на підставі ст. 48 КК України.

З 2005 року ОСОБА_2 залишався лише номінальним керівником господарства, так
як останнє вже не здійснювало господарської діяльності.

Підсудний ОСОБА_2 виключно позитивно характеризується за місцем проживання
і роботи, є ліквідатором аварії на
Чорнобильській АЕС І-ої категорії, особою пенсійного і похилого віку,
пенсіонером за вислугою років (МВС), інвалідом ІІІ-групи, в даний час важко
хворіє, що підтверджується відповідними медичними документами і через що
неодноразово відкладались судові засідання у справі та зупинялось провадження у
ній.

Зазначене безумовно свідчить про те, що обстановка навколо ОСОБА_2 зазнала
таких змін, які унеможливлюють вчинення ним нового злочину.

На підставі ст. 48 КК України,
керуючись ст. 7, 273, 282 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, що
передбачений ч. 1 ст. 175 КК України - закрити із звільненням підсудного від
кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки.

Запобіжний захід щодо підсудного - підписку про невиїзд - скасувати.

На постанову суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької
області протягом семи діб з дня її винесення.

Головуючий: підпис

Довідка: постанова не набрала законної сили.

«З оригіналом вірно»

Суддя Чернівецького районного суду Стадник
І.М.

Старший секретар Манеляк
Ж.Є.