Справа № 1-52/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2008 року Романівський районний
суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бабича С.В.,

при секретарі Бардаш О.М.,

з участю прокурора Кірічука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в смт. Романів кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, гр-на України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
одруженого, освіта неповна середня,
працюючого за трудовим договором з приватним підприємцем ОСОБА_2, раніше
судимого Дзержинським районним судом:

- 08.12.1988
року за ст. 81 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією
майна;

- 22.01.1992
року за ст. 17, 85 ч. 3, 17,140 ч. 2, 206 ч. 3 КК України до 6 років
позбавлення волі;

- 10.06.1998
року за ст. 17 ч. 2, 140 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 25.06.1999
року за ст. 140 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 16.10.2003
року за ст. 186 ч. 2,69 КК України до 2 років позбавлення волі,-

за ст. ст. 186
ч. 2, 162 ч. 1 КК України,-

В С Т А
Н О В И В :

21 березня 2008 року, близько 23 год. в
будинку по АДРЕСА_2, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння,
застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілої,
повторно відкрито викрав у ОСОБА_2 600 грн.

19 квітня 2008 року, близько 22 год. та
20 квітня 2008 року близько 22 год., ОСОБА_1
двічі, всупереч волі власника, незаконно проник до домоволодіння ОСОБА_3, яке розташоване по АДРЕСА_3.

В судовому засіданні підсудний свою
вину визнав повністю та показав, що 21
березня 2008 року у вечірній час він,
вживши спиртні напої, прийшов до будинку ОСОБА_2, де з дозволу власниці будинку
залишився ночувати. Приблизно о 23.год. він витягнув з кишені верхнього одягу
ОСОБА_2 гроші в сумі 600 грн., що одразу
ж було виявлено потерпілою і вона намагалась
їх забрати, однак він відштовхнув її і, забравши гроші, залишив будинок.

19 квітня та 20 квітня 2008 року він з метою скоєння дрібної крадіжки, проник до будинку ОСОБА_3, розташований по АДРЕСА_3, звідки
викрав металеві вироби, за що був
притягнутий до адміністративної відповідальності.

У
скоєних злочинах підсудний розкаявся, а також пояснив, що після скоєння
вищезазначених злочинів він працевлаштувався та не вживає протягом кількох
місяців алкогольні напої.

Враховуючи,
що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і
судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих
обставин та відсутність у суду сумнівів у добровільності та істинності їх
позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз»яснивши їм
положення ст. 299 ч. 3 КПК України про те, що у такому разі вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що
характеризують особу підсудного.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_1,
які виразились у відкритому викраденні чужого майна,
вчиненого повторно та з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_1, які виразились у незаконному проникненні до житла, суд кваліфікує за
ст. 162 ч. 1 КК України.

При
призначенні покарання підсудному суд
враховує, що він, будучи раніше неодноразово судимий, скоїв тяжкий злочин та
злочин невеликої тяжкості, за місцем
проживання характеризується
негативно, обставини, які пом»якшують
покарання - його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а
також обставини, які обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває в
стані алкогольного сп»яніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку. За
таких обставин суд приходить до
висновку, що підсудному слід
призначити покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд, враховуючи
тяжкість злочинів, особу винного характер та ступінь його вини, приходить до
висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання,
призначивши іспитовий строк, згідно ст. 75 КК України.

Цивільні позови, заявлені потерпілими до початку судового слідства, за клопотанням
останніх суд залишає без розгляду, оскільки підсудним заподіяна їм шкода
відшкодована.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186
ч. 2, 162 ч. 1 КК України та призначити покарання:

- за ст.
186 ч. 2 КК України - чотири роки шість місяців позбавлення волі;

- за ст. 162 ч. 1 КК України два роки
обмеження волі.

На
підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю
злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2,
162 ч. 1 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - 3 (три) роки не вчинить нового злочину та
виконає покладені на нього, передбачені ст. 76 КК України обов»язки - не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично
з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому до вступу вироку в
законну силу залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Речові
докази - гроші, металеві
дверцята, які були передані на
зберігання законним володільцям - їм залишити,
викрутку і сумку - повернути законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Житомирської області через Романівський райсуд протягом 15-ти
діб з моменту його проголошення.

Головуючий:
С.В.Бабич