У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Кривенди О.В., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 5 липня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м. Харкова від
4 грудня 2003 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
неодноразово судимого,

останній
раз 19.12.2001 року Київським

районним
судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185

КК
України на 1 рік позбавлення волі,

звільненого
1 березня 2002 року умовно-

достроково
на 3 місяці 28 днів, -

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК
України на 3 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно визначено 3
роки 1 місяць позбавлення волі.

В
апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1 не розглядалася.

За
викладених у вироку обставин, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні з середини січня
по 6 лютого 2003 року у м. Харкові ряду крадіжок, що завдало значної шкоди
потерпілій.

У
касаційному поданні ставиться питання про зміну зазначеного вироку та
виключення з нього застосування щодо ОСОБА_1 призначення покарання за ст. 71 КК
України, оскільки засуджений вчинив злочин, за який його засуджено за даним
вироком після повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що
воно підлягає задоволенню.

Висновки
суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його засуджено, не
оспорюються у касаційному поданні і підтверджені зібраними у справі та
викладеними у вироку доказами.

Згідно
ч. 4 ст. 81 КК України покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України,
призначається лише в разі вчинення особою, до якої було застосовано
умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, нового злочину протягом
невідбутої частини покарання.

ОСОБА_1,
якого на підставі постанови Балаклійського районного суду Харківської області
від 1 березня 2002 року було умовно-достроково звільнено від покарання з місць
позбавлення волі на 3 місяці 28 днів, новий злочин вчинив 6 лютого 2003 року,
тобто після закінчення строку невідбутої частини покарання, оскільки цей строк
закінчився у червні 2002 року.

Тому
суд не мав підстав для призначення покарання за правилами ст. 71 КК України.

За
таких обставин вирок підлягає зміні, а призначення покарання за сукупністю
вироків - виключенню.

Крім
того, постановою Київського районного суду м. Харкова від 5 квітня 2004 року
резолютивну частину оскаржуваного вироку змінено. Виключено засудження ОСОБА_1
за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Проте,
відповідно до вимог ст. 409 КК України, в порядку, передбаченому ст. 411 КПК
України не підлягають розгляду питання, що стосуються прогалин і недоліків
вироків у частині призначення покарання.

Оскільки
зазначена постанова не відповідає вимогам ст. 409 КПК України і є похідною від
оскаржуваного вироку, то вона підлягає скасуванню.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

Касаційне
подання заступника прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок
Київського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2003 року щодо ОСОБА_1
змінити.

Виключити
з вироку вказівку про призначення ОСОБА_1 покарання за сукупністю вироків на
підставі ст. 71 КК України.

Вважати
ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 185 України на 3 роки позбавлення волі.

В
решті вирок щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

На
підставі ст. 395 КПК України постанову Київського районного суду м. Харкова від
5 квітня 2004 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

С у д д
і :

Редька А.І. Кривенда
О.В. Заголдний
В.В.