Справа № 676/3047/15-к
Номер провадження 1-кп/676/229/15
У Х В А Л А
13 травня 2015 року м.Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Кам`янець-Подільському підготовче судове засідання кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

7 травня 2015 року з прокуратури Хмельницької області до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшли матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000004 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор проти призначення судового розгляду не заперечив.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені заперечили проти призначення судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору, мотивуючи тим, що він не відповідає вимогам КПК України внаслідок чого порушено гарантоване право обвинувачених на захист.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що його необхідно повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, та згідно ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема, відноситься законність, що в силу ч.2 ст.9 КПК України передбачає обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В силу імперативного припису, викладеного у п.«а» ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За змістом цієї норми закону фактичні обставини та формулювання обвинувачення повинні бути викладені з урахуванням вимог ст.ст.91 і 374 КПК України, якими визначено перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто, виходячи із системного аналізу кримінального процесуального законодавства, у викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення обов`язково зазначається місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, його форми вини і мотиви.

Проте, обвинувальний акт вищевказаній конвенційній нормі та нормам чинного кримінального процесуального закону не відповідає.

Так, в обвинувальному акті фактичні обставини події викладені не повно та суперечливо, не розкрито в повному обсязі об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212 та ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України (епізоди щодо ОСОБА_4 ), а також ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України (епізоди щодо ОСОБА_5 ).

Зокрема, викладаючи фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, а також вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, слідчий на аркушах 16, 52 обвинувального акту зазначив, що перераховані кошти поверталися ПП «Корпорація Євро-Контракт» у готівковій формі, а векселі до оплати не пред`являлись, так як були викуплені цим же підприємством.

Поряд з цим, в обвинувачені взагалі не зазначається про те, коли саме, де і які суми коштів були повернуто ПП «Корпорація Євро-Контракт», а також коли цим підприємством і в кого саме цим підприємством здійснювалось придбання власних векселів.

Розкриваючи спосіб ухилення від сплати податків на аркушах 17, 53 обвинувального акту, слідчим лише зазначено цифрові розрахунки сум завищення валових витрат підприємства, однак по яких саме господарських операціях та з якими суб`єктами господарювання безпідставно завищено такі витрати у розрахунку не зазначається.

Крім того, при викладені фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, та ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 «…шляхом надання вказівок та порад, організував вчинення ОСОБА_7 як директором ПП «Корпорація Євро-Контракт» службового підроблення, а саме підписання та скріплення печаткою підприємства завідомо неправдивих офіційних звітних податкових декларацій, попередньо складених ОСОБА_8 , які в подальшому повертались ОСОБА_4 » (аркуші 17, 34 обвинувального акту), «…шляхом надання вказівок та порад, організував вчинення ОСОБА_5 , як директором ПП «Корпорація Євро-Контракт» службового підроблення, а саме підписання та скріплення печаткою підприємства завідомо неправдивих офіційних звітних податкових декларацій, попередньо складених ОСОБА_8 , які в подальшому повертались ОСОБА_4 » (аркуші 18,34 обвинувального акту), «…шляхом надання вказівок та порад, організував вчинення ОСОБА_5 як директором ТОВ «Корпорація Євро-Контракт» службового підроблення, а саме підписання та скріплення печаткою підприємства завідомо неправдивих офіційних звітних податкових декларацій, попередньо складених ОСОБА_8 , які в подальшому повертались ОСОБА_4 » (аркуші 26, 37-38 обвинувального акту). В подальшому перераховуються податкові декларації з податку на прибуток та податку на додану вартість, які на думку органу досудового розслідування, є підробленими.

Викладаючи вищевказаним чином фактичні обставини скоєння ухилення від сплати податків та службового підроблення (в даному випадку спосіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України), слідчий зазначив про організацію ОСОБА_4 вчинення однієї з дій, передбачених диспозицією ч.1 ст.366 КК України - складання завідомо неправдивих офіційних документів.

Поряд з цим, конкретизуючи об`єктивну сторону кримінального правопорушення та описуючи службове підроблення податкових декларацій з податку на прибуток та податку на додану вартість, слідчий зазначає про те, що декларація є підробленою не повністю, а частково в частині щодо неправильного відображення у них сум валових витрат, податкового кредиту та нарахованих до сплати сум податків. Тобто, слідчий зазначає про інший спосіб вчинення кримінального правопорушення внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Таким чином, обвинувачення в цій частині викладено суперечливо. Більш того, слідчий в даному випадку також допустив неповноту викладення фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, та ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України, так як ним взагалі не зазначено, в яких саме реквізитах податкових декларацій інформація викладена неправильно, хоча податкові декларації як офіційні документи містять ряд обов`язкових реквізитів, без заповнення яких вони не можуть вважатися офіційними документами.

Такі ж порушення допущені й при викладені фактичних обставин вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, оскільки слідчим аналогічно суперечливо викладено спосіб вчинення злочинів та не зазначено, які саме реквізити податкових декларацій підроблено ним безпосередньо (аркуші 53-54, 60-61, 66-67, 70-71 обвинувального акту).

Крім того, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_4 на аркушах 28,39,40 обвинувального акту та ОСОБА_5 на аркушах 63,71 обвинувального акту викладене з порушенням п.«а» ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ч.2 ст.291, ст.ст.91 і 374 КПК України.

Так, як убачається із п.13 ч.1 ст.3 КПК України законодавець визначає обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Натомість, у формулюванні обвинувачення слідчим взагалі не зазначається місце, час, спосіб вчинення та форма вини кримінального правопорушення. При цьому, вказівка на ці ознаки складу інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень при викладені фактичних обставин не може одночасно вважатись й формулюванням обвинувачення. Оскільки суд у вироку має прийняти певне рішення з приводу сформульованого органом досудового слідства, прокурором обвинувачення, порушення при його формулюванні слід визнати істотним, яке перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З порушенням вищевказаних норм викладено також правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів у період з січня 2007 року по лютий 2008 року, а ОСОБА_5 у період з вересня 2007 року по лютий 2008 року. Незважаючи на те, що у статті 212, 366 КК України у період з січня 2007 року по даний час неодноразові вносились зміни, органом досудового розслідування не зазначено в редакції якого Закону кваліфіковано дії обвинувачених.

Суперечливість та неповнота викладення фактичних обставин події, відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, допущені порушення при викладені правової кваліфікації діянь обвинувачених порушують їх права на захист, а також перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, провести і завершити судовий розгляд протягом розумного строку.

Враховуючи наведене вище, обвинувальний акт у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України необхідно повернути прокурору.

Керуючись п.3 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Повернути обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000004 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1