Справа №1-22-08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13
березня 2008 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді- Кулеші Л.М.

при секретарі-Кравчук І.Л.,

з участю прокурора- Косіка О.В.,

захисника
-ОСОБА_2.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Нетішин кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Нетішин Хмельницької області, українця,
громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, судимого Нетішинським
міським судом Хмельницької області
13.12.1996 року за ст.86-1,ст.17, ч.3 ст. 81,81 ч.1, 44, 81ч.3, 44, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років
6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Застосована
ст.46-1 КК України, виконання вироку відстрочено на 2 роки, 05.10.1999 року
Нетішинським міським судом Хмельницької області за ст.ст.140 ч.2, 141 ч.2,
42,43 КК України(в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, з
конфіскацією майна. Ухвалою Хмельницького обласного суду від 07.12.1999 року
вирок змінено: перекваліфікована ст.140 ч.2 КК України на ст. 140 ч.1 КК
України, покарання залишено призначене судом. Звільнився 21.05.2003 року у
зв'язку з відбуттям строку покарання, судимого 18.04.2006 року Нетішинським міським
судом Хмельницької області за ст.296 ч.2, 345 ч.2, 70 ч.1 КК України на 3 роки
позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання
звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

за
ст.186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.,
будучи раніше неодноразово судимий за вказані вище злочини, на шлях виправлення
не став і в період 3-х річного
іспитового строку, який визначений йому вироком Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 18.04.2006 року, у зв'язку із звільненням від
відбування покарання з випробуванням, вчинив новий злочин.

15.09.2007
року, в період між 16 та 17 год.,
в м.Нетішин Хмельницької області, ОСОБА_1., знаходячись у дворі
будинкуАДРЕСА_2, з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом
вільного доступу, перебуваючи в салоні автомобіля «Деу-Сенс», належному
ОСОБА_3., в присутності власника, відкрито викрав мобільний телефон
«Нокіа»-7260, вартістю 160 грн., належний громадянину ОСОБА_3., заподіявши
останньому майнової шкоди на вказану суму.

Будучи
допитаним у судовому засіданні підсудний вини не визнав і показав, що точної
дати не пригадує, але в один із днів вересня 2007 року до нього на
автомобілі під'їхав ОСОБА_3. і попросив
допомогти віддати телефон під заставу, так
як йому потрібні були гроші, він погодився, оскільки за таку послугу мав
отримати винагороду. Телефон віддав ОСОБА_4 за 200 грн., але ОСОБА_3.
гроші не встиг повернути, віддав їх через тиждень. Приблизно через місяць, півтора, він зустрів
працівника міліції ОСОБА_5., який запропонував йому поїхати у міський відділ
міліції для розмови, а в подальшому співпрацювати, однак він відмовився.
ОСОБА_5. особисто написав його покази на аркуші паперу без дати про те, що він
забрав у ОСОБА_3. мобільний телефон і сказав поставити підпис, в іншому випадку
не випустить його з кабінету. Через деякий період його знову затримали, слідчий
ОСОБА_6 чинив на нього психологічний тиск і він змушений був дати покази, що
причетний до заволодіння телефоном
ОСОБА_3., але в дійсності потерпілий сам
йому дав телефон.

Винність
ОСОБА_1 у вчиненні поставленого йому у вину злочину, незважаючи на невизнання
ним своєї вини, повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених
судом доказів.

Потерпілий
ОСОБА_3. пояснив суду, що попросив ОСОБА_1 допомогти віддати свій телефон під заставу, так як йому потрібні були гроші. ОСОБА_1.
повернув гроші пізніше, через інших людей, тому сталось непорозуміння і він
звернувся в міліцію з проханням
допомогти повернути телефон. На досудовому слідстві давав неправдиві
покази, оскільки працівники міліції чинили на нього тиск, казали, що не
відпустять додому, протоколи, які підписував, не читав.

Після
заявленого захисником підсудного клопотання про повторний допит ОСОБА_3.,
потерпілий подав заяву, з якої вбачається, що в судове засідання з'явитись не
може, підтримує покази, які давав на
слідстві.

Із
протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3. (а.с.16) слідує, що 15.09.2007 року,
перебуваючи у дворі будинкуАДРЕСА_2, чекав на службовому таксі «Зодіак» на
замовлення, коли до нього підсів його знайомий ОСОБА_1. і сказав, що він має перед ним борг. Побачивши телефон марки
«Нокіа-7260», який заряджався, сказав, що забирає телефон за рахунок боргу. На
його заперечення з приводу відсутності боргу не реагував, витягнув сім-карту з
телефону, передав йому, вийшов з автомобіля і пішов. При подальшій зустрічі
ОСОБА_1. сказав, що телефон не
віддасть, тому він змушений був звернутись в міліцію.

Із
протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3.(а.с.54) вбачається, що 23.10.2007 року,
під час проведення очної ставки з ОСОБА_1., він дав неправдиві покази так як
боїться, що ОСОБА_1. буде мститись йому
за звернення в міліцію, просив більше не влаштовувати йому зустрічі з ним.
Підтверджує свої попередні покази про
викрадення ОСОБА_1. його телефону.

Свідок ОСОБА_5. показав, що пропонував ОСОБА_1
добровільно повернути телефон таксисту ОСОБА_3., не погрожував йому, коли
повернувся з відпочинку дізнався, що його затримали.

Свідок
ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_1 не погрожував, насильства до нього не застосовував,
як начальник слідчого відділу був
присутній при окремих його допитах,
оскільки справу розслідував молодий слідчий, який не мав досвіду роботи. Потерпілого ОСОБА_3.
запитував, після очної ставки з ОСОБА_1., чому той змінив покази і не підтверджує заволодіння ОСОБА_1. його
телефоном, на що потерпілий відповів, що боїться ОСОБА_1 і його друзів, тому не
може казати правду. Мати ОСОБА_3. підтвердила, що син розповідав їй як ОСОБА_1.
викрав у нього телефон і що його друзі вивозили його в ліс для розмови та
залишали там.

Свідок
ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_3. є його племінником і він дізнався від його матері
ОСОБА_8., що у нього викрали телефон, а зараз приходять невідомі, залякують
його насильством, чекають біля під'їзду і намагаються схилити, щоб він змінив
покази.

Свідок
ОСОБА_8. показала, що купила сину ОСОБА_3. телефон за 160-180 грн. Через 10 днів він повідомив,
що ОСОБА_1. викрав у нього телефон. В магазині «Риба-м'ясо» побачила телефон
сина і вони пішли повідомити про це міліцію.
В листопаді-грудні 2007 року син прийшов додому з розбитою головою і просив
виїхати з міста, оскільки його
переслідують за те, що він написав заяву в міліцію про крадіжку ОСОБА_1. телефону. Був випадок, що його чекали біля під'їзду, вивозили в ліс. Син був дуже
наляканий. Думає, що йому загрожує небезпека, тому хвилюється за його життя.

Свідок
ОСОБА_9 показав, що не чинив тиск на потерпілого, покази той давав добровільно.
На очній ставці ОСОБА_3. змінив покази і пояснив, що боїться ОСОБА_1, оскільки йому погрожують, тому був проведений
додатковий допит потерпілого. ОСОБА_1. давав покази в якості підозрюваного та
обвинуваченого добровільно, йому ніхто не погрожував.

Свідок
ОСОБА_10 показав, що складав протокол усної заяви ОСОБА_3. і той пояснив, що в його автомобілі ОСОБА_1. забрав у нього телефон і вийшов. Потерпілий
добровільно розповідав про це, тиск на нього ніхто не чинив.

Свідок
ОСОБА_11 показав, що 15.09.2007 року, у вечірній час, зустрів ОСОБА_1, який
попросив позичити гроші і дав в заставу старий
телефон, пояснивши, що він належить йому. Так як у визначений день
ОСОБА_1. гроші не повернув, віддав телефон на продаж, який в подальшому
вилучили працівники міліції.

Із даних протоколу допиту підозрюваного
ОСОБА_1 (а.с.36-37), протоколу допиту його в якості обвинуваченого, в
присутності захисника ОСОБА_12(а.с.49), вбачається, що він визнавав свою вину в
незаконному заволодінні телефоном потерпілого ОСОБА_3.

Даними
протоколу прийняття усної (заяви) повідомлення про злочин (а.с.2) підтверджується,
що ОСОБА_3. 15.10.2007 року повідомив Нетішинський МВВС про те, що 15.09.2007
року ОСОБА_1. відкрито заволодів його мобільним телефоном.

Із
даних протоколу огляду та вилучення,
фототаблиці до нього, постанови про приєднання до кримінальної справи речових
доказів (а.с.11-13) слідує, що в приміщенні магазину «Риба-м'ясо» оглядався
телефон «Нокіа» 7260 чорного кольору, вилучався в Нетішинський МВВС та
приєднувався до кримінальної справи №30/3182 як речовий доказ.

Із даних
розписки(а.с.14) вбачається, що ОСОБА_3. отримав від слідчого належний йому телефон«Нокіа» 7260.

Сукупністю
зібраних у справі доказів, досліджених у судовому засіданні, винність
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, вказаного у вироку, повністю доведена.

Дії ОСОБА_1 органами досудового слідства
правильно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Однак,
суд вважає, що в обвинувальному висновку не правильно вказана вартість викраденого майна у потерпілого
ОСОБА_3., яка бралась до уваги на підставі довідки про вартість ПТ
«Ломбард»(а.с.10), оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_8. пояснила, що
купила телефон для сина за 160 чи 180 грн., точно не пригадує, тому суд зменшує
вартість викраденого майна у потерпілого ОСОБА_3. до суми -160 грн., що не заперечував в
судовому засіданні сам потерпілий.

Покази ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3.
добровільно дав йому телефон з проханням передати його в заставу за 200 грн.
суд відхиляє, як надумані та не відповідаючі фактичним обставинам справи, оскільки
в процесі досудового слідства та в суді підсудний давав непослідовні покази і
будь-яких підстав не довіряти показам потерпілого ОСОБА_3. на досудовому
слідстві (а.с16,54), свідкам ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8.,ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_5 у суду не має, оскільки вони
узгоджуються між собою та підтверджені іншими обставинами справи, а тому він
кладе їх в основу вироку.

Покази
свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд також відхиляє, оскільки вони не були
безпосередніми очевидцями вчинення ОСОБА_1. злочину.

При
призначені підсудному
виду та міри покарання, судом
враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та
обтяжують покарання.

Суд
враховує, що ОСОБА_1. неодноразово
судимий, вчинив злочин в період 3-х річного іспитового строку, який
визначений йому вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від
18.04.2006 року, у зв'язку із звільненням від відбування покарання з
випробуванням, вчинив злочин, який відноситься до тяжких.

Обставиною,
що пом`якшує покарання ОСОБА_1 є стан здоров'я його батька ОСОБА_15, який
страждає рядом захворювань, підтверджених медичними документами та позитивна
характеристика з місця проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання
ОСОБА_1 є рецедив злочинів.

З урахуванням
особи підсудного, суд вважає, що його
виправлення та перевиховання можливе лише в ізоляції від суспільства, оскільки
він скоїв злочин, який відноситься до
тяжких, при непогашеній судимості, в період іспитового строку, визначеного
вироком Нетішинського міського суду від 18.04.2006 року, що вказує на його
підвищену суспільну небезпечність.

Цивільний позов не заявлявся.

Судових витрат по справі немає.

Речовий доказ- мобільний телефон «Нокіа»-7260
повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд-

З
А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді- 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України
до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької
області від 18.04.2006 року і остаточно призначити йому покарання у виді 4 років і одного місяця позбавлення
волі.

Строк відбуття покарання
засудженому рахувати з 13.03.2008 року. Зарахувати ОСОБА_1 в строк відбуття покарання строк тримання під
вартою з 20.10.2007 року.

Запобіжний захід
засудженому до
набрання вироком законної сили, залишити без змін-
взяття під варту.

Речовий
доказ по справі: мобільний телефон « Нокіа»-7260, який повернуто під
розписку потерпілому ОСОБА_3.

залишити йому,
як законному володільцеві.

На вирок може бути подана апеляція до
Хмельницького апеляційного суду, протягом 15 діб, з моменту його проголошення,
через Нетішинський міський суд, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Кулеша Л.М.