Справа № 1-333
ВИРОК

Іменем України

17
жовтня 2007 р. Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі
головуючої - судці Беркещук
Б.Б.

при
секретарі Ніколайчук
О.В.

з участю
прокурора Безрукий
О.Р.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта
середня, не одруженого, не працює,
не судимого у вчинені злочину передбаченого ст. 122ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28
травня 2007 року біля 07 год.30хв. знаходячись у приміщенні житлового будинку
по АДРЕСА_2, належного ОСОБА_3- між
підсуднім ОСОБА_1та потерпілим ОСОБА_2на грунті особистих неприязних відносин
виникла сварка під час якої підсудній ОСОБА_1навмисно наніс побої потерпілому
ОСОБА_2кулаками по різних частинах тіла,
внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_2тілесні ушкодження у вигляді
закритих переломів 8, 9 ребер зліва,
синців в ділянці грудної клітки зліва з переходом на поперекову ділянку
живота. Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 8, 9 ребер зліва
відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров'я, але не є небезпечними для життя в момент
спричинення, а інші тілесні ушкодження
відносяться до легких тілесних ушкоджень,
що стверджується висновком експерта від 20.07.2007р. за № 538/454-Е, в зв'язку з чим потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у
хірургічному відділенні Коломийської районної центральної лікарні з 29 травня
2007р. по 31 травня 2007 року.

В
судовому засіданні як і на досудовому слідстві підсудній ОСОБА_1свою вину у
пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 28 травня 2007 року біля 07 год.ЗОхв. в
приміщенні житлового будинку, належного
ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 між ним та потерпілим ОСОБА_2. на грунті особистих взаємовідносин виникла
сварка через те, що 27 травня 2007р.
проходячи біля господарства потерпілого ОСОБА_2. в АДРЕСА_3з останнім пожартував, але потерпілий його жарт сприйняв за особисту
образу внаслідок чого він,
підсудній, обурився поведінкою
потерпілого ОСОБА_2. , а в ході згаданої сварки 28.05.2007р. умисно наніс
потерпілому ОСОБА_2кулаками удари по різних частинах тіла і з місця вчинення
злочину скрився. Внаслідок нанесених ударів,
як стало пізніше відомо, він
заподіяв потерпілому ОСОБА_2середньої тяжкості тілесні ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров'я.
Просить суворо його не карати.

Вина
підсуднього ОСОБА_1крім його зізнання у судовому засіданні стверджується і
показаннями потерпілого ОСОБА_2. , який
суду пояснив, що будучи 28.05.2007р.
біля 07 год.ЗОхв. у житлового будинку,
який належить ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 між ним та підсуднім ОСОБА_1 на грунті
особистих взаємовідносин виникла сварка із-за жарту підсудного ОСОБА_1
27.05.2007р. якого він, потерпілий, сприйняв за особисту образу, внаслідок чого у помешканні ОСОБА_3 в ході
сварки 28.05.2007р. підсудній ОСОБА_1
умисно наніс йому кулаками удари по різних частинах тіла. Внаслідок
нанесених побоїв йому було заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесне
ушкодження як таке, що спричинило

тривалий розлад
здоров'я, в зв'язку з чим він перебував
на стаціонарному лікуванні у у хірургічному відділенні Коломийської районної
центральної лікарні з 29 травня 2007р. по 31 травня 2007 року. Претензій
матеріального та морального характеру до підсуднього ОСОБА_1не має, просить суворо його не карати.

Згідно ст.
299 КПК України за письмовою заявою підсуднього та згодою учасників
судового розгляду, суд визнавши
недоцільним проведення дослідження доказів,
що не оспорюються учасниками процесу приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1у скоєному злочині знайшла своє
підтвердження.

Дії
підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за
ст. 122 ч.1 КК України, так як
він заподіяв умисно середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи
покарання підсудньому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу винного, обставин,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудньому
ОСОБА_1судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, що
позитивно характеризується по місцю проживання,
раніше злочинів не вчиняв.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Приймаючи
до уваги ту обставину, що підсудній
ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому
злочині, що потерпілий ОСОБА_2 просить суворо не карати, будь-яких претензій матеріального та
морального характеру немає, а також
відсутністю тяжких наслідків, завданих
злочином, то суд вважає відповідно
до ст. 69 КК України за можливе
призначити покарання нижче від найнижчої межі.

Запобіжний
захід підсудньому ОСОБА_1 . слід залишити попереднім -підписку про невиїзд.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст.
323, 324, 327 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчинені злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання
примінивши ст. 69 КК України у вигляді
240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1залишити попереднім - підписку про невиїзд до набуття
вироку законної сили.

На вирок
може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської
області через Коломийський міськрайонний суд засудженим і остальними учасниками
процесу на протязі п'ятнадцяти діб з дня проголошенння.