В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області в складі:

головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно обвинувачених

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , ромської народності, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

за ст.146 ч.2 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , угорця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

за ст.146 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
25.10.2013 року біля 13 год. ОСОБА_6 , знаходячись в автомобілі марки «Опель-Астра», р.н. Словацької Республіки НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , з метою незаконного позбавлення волі людини, наказавши ОСОБА_8 зупинити автомобіль на перехресті вул.Української та Будителів, навпроти кафе «Кантрі» в м.Ужгороді, де в той час знаходився гр. ОСОБА_9 і разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вийшовши з автомобіля, з застосуванням фізичного насильства заштовхали ОСОБА_9 всупереч його волі в багажне відділення вищевказаного автомобіля та відвезли останнього в гаражне приміщення, що розташоване в АДРЕСА_3 , в якому незаконно утримували його протягом 25 хв.

Тим самим, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст.146 ч.2 КК України незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

25.10.2013 року біля 13 год. ОСОБА_7 , знаходячись в автомобілі марки «Опель-Астра», р.н. Словацької Республіки НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , з метою незаконного позбавлення волі людини, наказавши ОСОБА_8 зупинити автомобіль на перехресті вул.Української та Будителів, навпроти кафе «Кантрі» в м.Ужгороді, де в той час знаходився гр. ОСОБА_9 і разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , вийшовши з автомобіля, з застосуванням фізичного насильства заштовхали ОСОБА_9 всупереч його волі в багажне відділення вищевказаного автомобіля та відвезли останнього в гаражне приміщення, що розташоване в АДРЕСА_3 , в якому незаконно утримували його протягом 25 хв.

Тим самим, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст.146 ч.2 КК України незаконне позбавлення волі людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що до суду подані угоди про примирення, досягнуті між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_11 , а також обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 , суд розглянув кримінальне провадження в порядку ст.474 КПК України.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_7 , обвинуваченому ОСОБА_6 та потерпілому ОСОБА_11 роз`яснено приписи ст.ст.472,474 КПК України та наслідки укладення угоди.

Суд переконався в добровільності укладених угод.

Угоди відповідають вимогам закону. Не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб.

Обране щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання не є таким, що не відповідає вимогам закону та особі обвинувачених.

За таких обставин угоду слід затвердити.

Керуючись ст.471,474,475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України та призначити покарання за ст.146 ч.2 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

У відповідності до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України та призначити покарання за ст.146 ч.2 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_7 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

У відповідності до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1