В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 громадянин України, одружений на утриманні має двох дітей військовослужбовець призваний на військову службу під-час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 на посаді майстра відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріально-технічного забезпечення солдат.

за ст. 407 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості досягнута на підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до обвинувального акта, 30 травня 2014 року у відповідності до Указу Президента України від 06.05.2014 року Про часткову мобілізацію, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію №1240-VII від 06.05.2014 року та мобілізаційного плану, військовослужбовець запасу солдат ОСОБА_4 призваний для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 з місцем проходження служби в АДРЕСА_2 .

Згідно п.4 ч.І ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Тому, у відповідності до п.2 ч.4 ст. 2 та п.4 ч.І ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, з 30 травня 2014 року з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2014 року №3 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду майстра відділення технічного обслуговування автомобілів гусеничних тягачів і транспортерів взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок.

Проте, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, без поважних причин у період з 14.07.14 року по 21.08.2014 року до місця проходження військової служби військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не з`являвся, перебуваючи весь вказаний період поза його розташуванням та проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, військовослужбовець в/частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчасно, 14.07.2014 року без поважних причин не прибув на військову службу та був незаконно відсутній на службі по 21.08.2014 року, тобто тривалістю понад один місяць, чим вчинив, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та старший прокурор Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 на підготовчому судовому засіданні досягли угоди про визнання винуватості, яку подали до суду та в підготовчому судовому засіданні підтримали таку, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні за вищевказаних обставин. Між ОСОБА_4 та старшим прокурором Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст. 407 КК України можливе з застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш мякого виду основного покарання у вигляді службового обмеження на строк два роки з відрахуванням із суми його грошового забезпечення в дохід держави протягом вказаного строку 10 відсотків.

ОСОБА_4 та старший прокурор Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 заявили, що наслідки угоди вони розуміють цілком.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь- яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підсудного.

За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2014 року укладену між старшим прокурором Закарпатської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого за ч.3 ст. 407 КК України з застосуванням положень ст. 69 КК України, перейшовши до іншого більш мякого виду основного покарання у вигляді службового обмеження на строк два роки з відрахуванням із суми його грошового забезпечення в дохід держави протягом вказаного строку 10 відсотків.

Апаляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1