УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого - судді................................................ Романова О.В.,

суддів.................................................... Гузовського
О.Г. і Яковлева СВ.,

з участю

захисників - адвокатів......................... ОСОБА_1 і ОСОБА_2

та засудженої........................................................... ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією адвоката
ОСОБА_1 в інтересах засудженої ОСОБА_3 на вирок Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка міста Новоград-Волинський Житомирської
області, громадянка України, із середньою освітою, непрацююча, одружена,
жителька АДРЕСА_1, раніше судима -16.03.2006 р. за ст.125 ч.1 КК України до
штрафу в сумі 510 грн., засуджена за ст.125
ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 510 грн..

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили щодо засудженої ОСОБА_3 залишено попередній -
підписку про невиїзд.

Цивільний позов
потерпілої у кримінальній справі задоволено частково : стягнуто із засудженої
ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 950 (
дев'ятсот п'ятдесят ) грн. моральної шкоди та 300 ( триста ) грн. витрат,
понесених нею за надання юридичної допомоги ; в частині задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди
відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідно до
вироку суду першої інстанції засуджену ОСОБА_3 визнано винною в умисному
заподіянні ОСОБА_4 легких
тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Так, 18 листопада 2006 року близько 11-ої години 30 хвилин в місті Новоград-Волинський Житомирської області на ринку
„Урожай" ОСОБА_3

Справа №
11 - 363 / 2007 Головуючий у суді 1-ої інстанції Кузьменко В.В..

Категорія ст.125
ч.1 КК України Доповідач
у суді 2-ої інстанції Яковлев
С.В.

2

із неприязних відносин нанесла удари руками та ногами по
тулубу і голові потерпілій ОСОБА_4,
чим заподіяла останній легкі тілесні ушкодження.

В апеляції
захисник - адвокат ОСОБА_1, в інтересах підзахисної ОСОБА_3 просить скасувати
вирок суду, а справу направити на новий судовий розгляд через невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, так як вважає, що суд однобічно,
неповно та необ'єктивно дослідив обставини справи, а тому постановив
безпідставне рішення ( а.с.51 - 54 ).

На обгрунтування
апеляції її автор зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги показання
свідків ОСОБА_5 ( а.с.35 - 36 ), ОСОБА_6 ( а.с.37 - 38 ), ОСОБА_7 ( а.с.38 - 39
) та ОСОБА_8 ( а.с.40 ), які не є родичами сторін по справі і були очевидцями
встановлюваних судом фактичних обставин
зазначених у вироку подій. Суд же показанням цих свідків, які є
сторонніми особами і попереджались про кримінальну відповідальність,
необгрунтовано дав критичну оцінку.

Апелянтом також
ставиться під сумнів, як доказ, Акт № 1060 від 20 листопада 2006 року судово-медичного освідування потерпілої ОСОБА_4, так як
виявлені у останньої тілесні ушкодження не відповідають фактичним обставинам,
які зазначені у скарзі потерпілої до суду.

Крім того, як на
думку захисника, при постановленні рішення суду слід було б звернути увагу на
характер взаємовідносин між сторонами, дійсні мотиви виниклого конфлікту та
дати відповідну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_4.

Іншими особами,
які відповідно до закону мають право на оскарження рішення суду першої
інстанції, апеляції не подані.

На подану
захисником ОСОБА_1 апеляцію надійшли заперечення потерпілої ОСОБА_4, в яких вона
наводить мотиви своєї незгоди з доводами
апелянта та вважає вирок суду обгрунтованим і не підлягаючим зміні чи скасуванню
( а.с.56 - 57 ).

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженої ОСОБА_3 та її захисника
- адвоката ОСОБА_1, які підтримали подану апеляцію з мотивів, наведених у ній,
пояснення адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4, і вважав
апеляцію засудженої безпідставною, а вирок суду відповідаючим вимогам закону,
перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК
України, обговоривши доводи апеляції і заперечень проти її задоволення, колегія
суддів вважає, що апеляція захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
вимог ст.64 п.1 КПК України при провадженні справи в суді підлягає доказуванню
подія злочину ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Як вбачається із
вироку, суд, визнавши доведеними обставини вчинення ОСОБА_3 злочину, які
викладені у фабулі обвинувачення, на обгрунтування своїх висновків послався як
на докази - показання потерпілої ОСОБА_4, свідківОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 та ОСОБА_7, а також акт судово-медичного освідування №

3

1060 від 20 листопада 2006 року та дані матеріалів № 5168
про відмову в порушенні кримінальної справи
від 24 листопада 2006 року.

При цьому суд
показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в частині того, що ОСОБА_3 не заподіювала
ОСОБА_4 тілесних
ушкоджень не взяв до уваги, оскільки вони не були безпосередніми очевидцями
конфлікту і їх показання спростовуються іншими доказами по справі, які є достовірними та відповідають фактичним
обставинам справи. Однак якими саме доказами спростовуються їх показання суд не
навів. Більш того, показання зазначених свідків, як і свідкаОСОБА_5 не
відповідають даним протоколу судового засідання ( а.с.35 - 36, 37 - 38, 38 -
39, 40 ).

Згідно ст.76 п.2
КПК України для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень експертиза
призначається обов'язково.

Відповідно до п.16 ч.ч.4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" № 8 від 30.05.97 р. з наступними змінами у справах даної категорії
суд може не призначати судово-медичну експертизу, а обмежитись
дослідженням акта судово-медичного обстеження, якщо той відповідає вимогам, які
пред'являються до цього документа, і якщо викладені в ньому дані не
заперечуються учасниками судового розгляду
та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Акт
судово-медичного обстеження особи є документом, в якому викладаються і
засвідчуються обставини, що мають значення для справи, тому згідно зі статтями
65 і 83 КПК вони можуть бути використані як докази в кримінальному судочинстві
за умови, що проведення експертизи не є обов'язковим ( ст.76 КПК ).

Як вбачається із
пояснення ОСОБА_4, яке 18
листопада 2006 року та дала ДІМ Новоград-Волинського МРВ УМВС України в
Житомирській області, вона у цей день о 12 год. 30 хв. зустріла ОСОБА_3, яка в руках тримала велосипед, і, побачивши її, кинула
велосипедом по ній, внаслідок чого вона впала і отримала тілесні ушкодження (
аркуш № 5 відмовного матеріалу № 5168 -далі а.в.м. ... )

За даними акту
судово-медичного обстеження № 1060 від 24 листопада 2006 року : обставини
справи - „Зі слів обстежуваної /ОСОБА_4,
1933 р.н./ 18.11.06 р. відома руками била по руках, по спині, голові, коли
впала, кинула велосипедом по голові. Все пам'ятає. До лікаря не зверталась.
Скарги на головний біль, нудоту." ; дослідницька частина - „В правій
тім'яній ділянці синець фіолетового кольору 6x5
см, подібний синець на тильній поверхні правої кисті 3x2 см. Інших ушкоджень не виявлено. Направлена на консультацію
до невропатолога та травматолога." ; заключения
- „Тілесні ушкодження у ОСОБА_4
у вигляді синців в правій тім'яній ділянці, на правій кисті утворились від
дії тупого/их/ предмета/ів/, давність можлива 18.11.06
p., належать до легких тілесних ушкоджень." ( а.в.м.8 ).

При зверненні до
суду ОСОБА_4 у своїй
скарзі від 10 січня 2007 року зазначала, що коли вона йшла до магазину, то
ОСОБА_3 наздогнала її і в присутності громадян стала наносити удари руками,
ногами по тулубу, голові, від чого
вона впала на
землю, їй, лежачій
на землі, ОСОБА_3

4

продовжувала наносити удари по
тулубу і ногам велосипедом, який тримала в руках (а.с.2 - 3
).

В судовому засіданні 19 березня 2007 року потерпіла ОСОБА_4, підтримавши свою скаргу, пояснила, що ОСОБА_3 била її
кулаками і велосипедом ще проїхала по ній ( а.с.34 - 34зв. - 35 ).

Таким чином, враховуючи наведене вище - роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, показання свідків, які були
допитані судом, непослідовність пояснень і показань ОСОБА_4 та послідовні заперечення підсудною ОСОБА_3 своєї вини у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій, суд, керуючись вимогами
кримінально-процесуального закону, зобов'язаний
був призначити і провести судово-медичну експертизу по справі для з'ясування
всіх питань, що стосувались суті обвинувачення.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що прийняте по даній справі рішення суду не відповідає вимогам закону, так як
судом першої інстанції не були всебічно, повно
та об'єктивно досліджені всі обставини справи. Тому
вирок підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий судовий
розгляд.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляцію
захисника - адвоката ОСОБА_1, задовольнити.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2007 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду
в іншому складі.