Справа № 206/1703/15-к
Провадження № 1-кп/206/136/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" квітня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000414 від 27.02.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дніпропетровській області Васильківського району с.Хуторо-Чаплине, громадянина України, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , на початку лютого 2015 року, перебуваючи в орендованому ним, у громадянина ОСОБА_5 , будинку АДРЕСА_3 , з розрахунком сприятливої для нього обстановки, що виключає втручання власника майна, вирішив таємно викрасти батареї системи опалення зазначеного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, а саме чавунних батарей опалення (крадіжку), 12 лютого 2015 року приблизно о годині 15 хвилин 30 хвилин ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою болгарки вирізав з системи опалення орендованого ним будинку АДРЕСА_4 (вісім) чавунних батарей по 6 (шість) секцій кожна та 1 (одну) чавунну батарею на 7 (сім) секцій, загальна вартість яких, згідно товарознавчої експертизи № 1346-15 від 24 березня 2015 року склала 4410 (чотири тисячі чотириста десять) гривень.

Вирізані чавунні батареї системи опалення ОСОБА_3 з території орендованого домоволодіння вивіз та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 4410 (чотири тисячі чотириста десять) гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе визнав повністю, у скоєному злочині розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені у встановчій частині вироку, та суду пояснив наступне, що він орендував у ОСОБА_5 , що розташований у АДРЕСА_3 . 12 лютого 2015 року приблизно о годині 15 хвилин 30 хвилин ОСОБА_3 , за допомогою болгарки вирізав з системи опалення орендованого ним будинку АДРЕСА_3 , а саме 8 (вісім) чавунних батарей по 6 (шість) секцій кожна та 1 (одну) чавунну батарею на 7 (сім) секцій, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, та відсутності у потерпілого, на даний час, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 , вчинив умисні дії, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка) та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря-нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває (т.1 а.п.54, т.2 а.п.24), за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.52), а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладення обов"язків згідно ст.76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , і попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним вчиненні кримінального правопорушення (злочина) передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 123 грн. витрат за проведення судової експертизи № 1346-15 від 24.03.2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1