У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Філатова В.М., Таран Т.С.

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 22 травня 2007
року кримінальну справу за касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2
та захисника ОСОБА_3 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 27
січня 2005 року, яким засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, громадянина України, раніше не судимого,

– за ч. 2 ст. 186
КК України на 6 років позбавлення волі,

– за ч. 2 ст. 189 КК України на 3 роки
позбавлення волі,

-
за ч. 4 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі без конфіскації
майна, а на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено 8 років позбавлення
волі без конфіскації майна;

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, громадянина України, раніше не судимого,

- за ч.
2 ст. 186 КК України на 6 років позбавлення волі,

- за ч. 4 ст. 187 КК України на 8
років позбавлення волі без конфіскації майна, а на підставі ст. 70 КК України
остаточно призначено 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Цим
вироком зауджено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11, щодо яких касаційного подання та скарг не надходило.

Ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2006 року вирок щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змінено:

- скасовано
вирок і провадження у кримінальній справі закрито по їх обвинуваченню за ч. 4
ст. 187 КК України у вчиненні злочину щодо ОСОБА_12 за недоведеністю участі у
вчиненні злочину на підставі ст. 213 КПК України;

- скасовано
вирок і закрито провадження у справі по
їх обвинуваченню за ч. 2 ст. 186 КК України у вчиненні злочину щодо
ОСОБА_13 за недоведеністю участі у вчиненні злочину на підставі ст. 213 КПК
України.

- виключено з
вироку вказівку суду на обтяжуючу їх вину обставину - вчинення злочину за
попередньою змовою групою осіб та рецидив злочинів.

В ухвалі
зазначено, що ОСОБА_2 слід вважати засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України на 6
років позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 189
КК України на 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України
остаточно призначено 6 років позбавлення волі;

ОСОБА_1 слід
вважати засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України на 6 років позбавлення волі.

У решті вирок
щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без зміни.

За вироком
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у тому, що вони за попередньою змовою між
собою та у різних складах у період з 5 жовтня 2001 року по 24 лютого 2004 року
на території м. Харкова відкрито викрали майно, що належало ОСОБА_14 - на суму
150 грн.; ОСОБА_4 - на загальну суму 1 218 грн.; ОСОБА_15 - на загальну суму
154 грн. 10 коп.; ОСОБА_16 - на
загальну суму 330 грн. 33 коп.; ОСОБА_17 - на суму 8 грн.; ОСОБА_18 - на
загальну суму 1 656 грн. 12 коп.; ОСОБА_19 - на загальну суму 206 грн.;
ОСОБА_20 - на суму 8 грн. 20 коп.

Крім того,
ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у період з 1 по 6-7 грудня
2001 року, погрожуючи ОСОБА_9 фізичним насильством вимагали передачі майна на загальну суму 950
грн.

У
касаційних скаргах:

-
засуджений ОСОБА_2 просить переглянути судові рішення та призначити покарання із застосуванням ст.
69 КК України;

- засуджений
ОСОБА_1 просить переглянути судові рішення та пом'якшити призначене йому покарання, мотивуючи тим, що судом
не враховано усіх позитивних даних про його особу;

-
захисник ОСОБА_3 просить переглянути судові рішення щодо ОСОБА_1 та призначити
йому мінімальну міру покарання, передбачену ч. 2 ст. 186 КК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка просила касаційні скарги залишити без задоволення, а
судові рішення без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи касаційних скарг, колегія суддів
вважає, що вони задоволенню не підлягають.

Винність ОСОБА_2
та ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена
зібраними у справі доказами, у тому числі показаннями потерпілих ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_26,
ОСОБА_19, ОСОБА_27, свідків ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, а
також даними протоколів огляду, очних ставок, впізнання, відтворення обстановки
та обставин події злочину та висновків
судово-товарознавчих експертиз.

Злочинні дії
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, а
останнього й за ч. 2 ст. 189 КК України.

Що стосується
покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то воно призначене з урахуванням положень ст. 65
КК України та необхідне і достатнє для їх виправлення.

Підстав для пом'якшення
покарання, як про це поставлено питання у касаційних скаргах, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського
районного суду м. Харкова від 27 січня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 31 січня 2006 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без
зміни.

СУДДІ:

Присяжнюк
Т.І.
Філатов В.М. Таран Т.С.