справа № 488/951/15-к
провадження № 1-кп/488/141/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2015 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 06.12.2004 року Керченським міським судом АР Крим за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, статтею 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

· 25.01.2011 року Авдеевським міським судом Донецької області за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, статтею 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнений 30.07.2014 року за постановою Казанківської виправної колонії Миколаївської області № 93,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.02.2015 року близько 16:00 годин обвинувачений ОСОБА_6 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу викрав з подвір`я будинку АДРЕСА_2 належні потерпілому ОСОБА_7 тиски станочні, листи нержавіючої сталі, металеву конструкцію циліндричної форми загальною вартістю 600,00 гривень, після чого зник з викраденим майном з місця події, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно, в лютому 2015 року з подвір`я по АДРЕСА_2 викрав металеві вироби тиски, листи сталі та обрізок труби. Обвинувачений розуміє протиправність своєї поведінки, у вчиненому кається.

Майно, що стало предметом кримінального правопорушення визнане речовим доказом (а.п. 17) та передане потерпілому на зберігання (а.п. 18).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому, судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, судом кваліфікуються за частиною 2 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 28-29), раніше судимий (а.п. 19-20, 21-27, 28-29), на обліку у лікаря-нарколога (а.п. 30) та лікаря-психіатра (а.п. 31, 32) не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 33).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання вини, щире каяття обвинуваченого, відшкодування спричинених злочином збитків.

Таким чином, суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 2 статті 185 КК України, однак вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому статтею 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази майно, що стало предметом кримінального правопорушення залишити за належності потерпілому (а.п. 17, 18).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1