Справа № 667/8203/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2015 року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження № 0000664 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Херсона, українця, гр-на України, освіта неповна середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.04.2008 року Комсомольським районний судом м.Херсона за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 30 квітня 2008 року,

-14 вересня 2009 року Суворовським районний судом м.Херсона за ч.2 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 14 березня 2011 року,

-05 червня 2013 року Комсомольським районним судом м.Херсона за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробувальним строком один (1) рік (6)шість місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. м.Чугуєва Харківської області, українця, гр-на України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.03.2003 року Комсомольським районний судом м.Херсона за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі ,

-11.06.2004 року Суворовським районний судом м.Херсона за ч.4 ст. 185,71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 10 квітня 2008 року,

-08.08.2013 року Комсомольським районним судом м.Херсона за ч.2 ст. 307 КК України до шести(6) років шести (6) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисник потерпілого ОСОБА_14

захисник обвинуваченого ОСОБА_15

обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 , будучи раніше судимим відповідно до вироку Суворовського районного суду м.Херсона від 11.06.2004р. за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 10.04.2008р., на шлях виправлення не став та знову вчинив новий корисливий злочин.
Так, в період часу з 20.00 години 27.06.2013р. по 07.45 годину 28.06.2013р., ОСОБА_8 , повторно, шляхом демонтажу металевої решітки та віджиму металопластикового вікна, незаконно проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а саме: телевізор «Самсунг» діагоналлю 42 дюйми, вартістю 5 600 гривень; телевізор «Самсунг ЛЕД» діагоналлю 32 дюйми, вартістю 4 000 гривень; ноутбук «Леново» чорного кольору, вартістю 3 400 гривень; ноутбук «Е-машин» чорно - сірого кольору, вартістю 5 300 гривень; мобільний телефон «Nокіа» чорного кольору, вартістю 200 гривень, ТВ-тюнер, вартістю 200 гривень, музичний саббуфер, вартістю 600 гривень, металевий сейф, вартістю 1 000 гривень, колекція поштових марок, вартістю 20 000 гривень, мисливські ножі в кількості 3-х штук, загальною вартістю 150 гривень, дерев`яні шкатулки в кількості 2-х штук, загальною вартістю 40 гривень, чоловічий наручний годинник «Вешерон Константан», вартістю 11 000 гривень, чоловічий наручний годинник «Кю-кю», вартістю 300 гривень, обручки в кількості 3-х штук, загальною вартістю 1 200 гривень, чоловіча печатка з каменем чорного кольору та фіанітами, вартістю 1 200 гривень, золотий ланцюжок вагою 53 гр, вартістю 11 440 гривень, гроші в сумі 8 000 гривень, в результаті чого потерпілим завдано матеріальних збитків на суму 73 630 гривень. Після чого ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_7 з проханням зберегти викрадене майно та у подальшому допомогти його продати, на що ОСОБА_7 погодився, приховавши викрадене майно за місцем свого постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Звідти 28.06.2013 ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 вивезли викрадене майно на центральний ринок м. Херсона, де продали ОСОБА_16 телевізори «Samsung-32 на 42 дюйми», ноутбук «Е-машин» та «Lепоvо», ТВ-тюнер «Тіgеr 4100 С», та шкатулку. Інше майно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 28.06.2013р. збули у ломбарді м. Миколаєва.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене повторно.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи від ОСОБА_8 , про вчинення кримінального правопорушення (злочину), а саме: таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , а саме: телевізора «Самсунг» діагоналлю 42 дюйми, вартістю 5 600 гривень; телевізора «Самсунг ЛЕД» діагоналлю 32 дюйми, вартістю 4 000 гривень; ноутбук «Леново» чорного кольору, вартістю З 400 гривень; ноутбук «Е- машин» чорно - сірого кольору, вартістю 5 300 гривень; мобільний телефон «Nокіа» чорного кольору, вартістю 200 гривень, ТВ-тюнер, вартістю 200 гривень, музичний саббуфер, вартістю 600 гривень, металевий сейф, вартістю 1 000 гривень, колекція поштових марок, вартістю 20 000 гривень, мисливські ножі в кількості 3-х штук, загальною вартістю 150 гривень, дерев`яні шкатулки в кількості 2-х штук, загальною вартістю 40 гривень, чоловічий наручний годинник «Вешерон Константан», вартістю: 11000 гривень, чоловічий наручний годинник «Кю-кю», вартістю 300 гривень, обручки в кількості 3-х штук, загальною вартістю 1 200 гривень, чоловічу печатку з каменем чорного кольору та фіанітами, вартістю 1 200 гривень, золотий ланцюжок вагою 53 гр, вартістю 11 440 гривень, заздалегідь не обіцяючи, отримав від ОСОБА_8 зазначене майно та зберігав його за місцем свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому 28.06.2013 продавши на території центрального ринку м. Херсона ОСОБА_16 телевізори «Samsung-32 на 42 дюйми», ноутбук «Е-машин» та «Lепоvо», ТВ-тюнер «Тіgеr 4100 С», та шкатулку. Решту ж майна 28.06.2013 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 збули у ломбарді м. Миколаєва.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
На підтвердження винуватості обвинувачених у вчинені вказаних кримінальних правопорушень судом враховуються наступні докази, дослідження яких щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.ч.1,3 ст.349 КПК України, було визнано судом доцільним:
- показання обвинуваченого ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні, який не визнав себе винним за зміненим та погодженим прокурором обвинуваченням за ст.198 КК України, пояснив, що 27.06.2013р. йому зателефонував ОСОБА_8 попросив підійти у вказане ним місце та допомогти перенести речі. На його питання про походження вказаний речей, в цей час, ОСОБА_8 пояснив йому, що речі його сестри, яка знаходиться за кордоном і яка дозволила йому їх продати. На прохання ОСОБА_8 він погодився залишити вказані речі у себе в дома на зберігання та допомогти в їх реалізації. Після чого наступного дня, вранці, зателефонував чоловікові зо об`явою в газеті «Із рук в руки», запропонувавши йому купити два плазмові телевізори, два ноутбука, DVD-тюнер, жорсткий диск та дерев`яну шкатулку, на що останній погодився і при їх зустрічі вони продали вказані речі на суму приблизно 5000 грн. Крім того на прохання ОСОБА_8 він їздив з ним до м.Миколаєва де здали в ломбард ювелірні вироби. Цивільні позови в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнав.
- покази обвинуваченого ОСОБА_8 , дані ним в ході судового розгляду, який підтвердив покази ОСОБА_7 данні ним в ході судового розгляду, щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення та доповнив що ОСОБА_7 не було відомо про його намір вчинити крадіжку. Він сам, вибравши квартиру навмання, проник до неї шляхом демонтажу металевої решітки за допомогою металевого прута, та видавлення плечем вікна. З квартири викрав два плазмові телевізори, два ноутбука, і ще якісь речі, які не зміг пригадати. Викрадені речі витяг через вікно, відтягнув від вікна до сусіднього будинкуі там чекав ОСОБА_7 , якому зателефонував вночі і попросив про допомогу. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав частково в частині вартості двох телевізорів та двох ноутбуків, в іншій частині позовні вимоги не визнав.
- покази потерпілого ОСОБА_13 , який будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що 28.06.2013р. його повідомили про крадіжку, що мала місце в його квартирі. Повернувшись додому виявив зникнення його речей та речей його дружини. Після того був присутній при слідчому експерименті за участю обвинувачених, в ході якого останні повністю визнавали себе винними. Щодо механізму вчинення злочину зазначив, що на його думку, ОСОБА_8 не зміг би самостійно викрасти майно і витягти його через вікно через особливості його відкриття. Позовні вимоги щодо відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди підтримав в повному обсязі.

- покази свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що в денний час доби влітку 2012 чи 2013 року (точніше не пригадав), він, працюючи в режимі таксі на перехресті вулиць Лавреньова та Димитрова м.Херсоні, до нього підійшов ОСОБА_18 та попросив забрати його від місця проживання. З під`їзду ОСОБА_19 та ОСОБА_20 винесли 2 плазмових телевізори та чотири пакети: 2 великих та 2 маленьких. Він відвіз їх в район Центрального ринку, де зазначені речі були продані. За поїздку з ним розрахувався ОСОБА_8

- покази свідка ОСОБА_16 , який вказав, що він займається купівлею речей, в тому числі через оголошення в газеті «Из рук в руки». Влітку 2013 року йому зателефонували на мобільний номер телефона та запропонували придбати 2 телевізори, 2 ноутбуки та TV-тюнер, що і було ним зроблено приблизно за 5000грн. Двоє чоловіків приїхали на таксі в район Центрального ринку, де відбувся продаж зазначеного майна.

- покази свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що влітку 2013 року в квартирі на першому поверсі будинку по пр-ту Будівельників, в якому вона також проживає, відбулась крадіжка. Вранці вона побачила, що на вулиці лежить вікно від цієї квартири. Також зазначила, що відстань вікна від землі трохи більше одного метра, а тому, на її думку, одному чоловіку можливо було б вийти через нього навіть з телевізором.

- покази свідка ОСОБА_22 , який зазначив, що липні-серпні 2013 року по вул.Маяковського до нього підійшли двоє чоловіків та попросили відвезти їх в м.Миколаїв навістити друга. Обидва були без речей. В м.Миколаєві висадив їх поблизу ОСОБА_23 , почекав приблизно 10 хвилин і відвіз в м.Херсон на перехрестя вулиць Робоча та Червонофлотська. За проїзд розрахувався ОСОБА_19 .

- протокол огляду місця події від 28.06.2013р., відповідно до якого місцем події є кв. АДРЕСА_3 , в ході проведення якого було встановлено, що в кімнатах порушено порядок речей та при огляді вікна, розташованого на кухні, встановлено відсутність металевої решітки та те, що частина вікна відчинена.

- протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 , відповідно до якого він зазначив місце та спосіб проникнення до кв. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, а також в квартирі місяця розташування викрадених ним речей.

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 05.07.2013р. та довідка до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_19 , як особу, які він разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_24 підвозив на своєму автомобілі на Центральний ринок м.Херсона. (т.1 а.с.80-81).
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2013р. та довідка до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_20 , як особу, які він разом із чоловіком на ім`я ОСОБА_25 підвозив із речами на своєму автомобілі від другого під`їзду за адресою: м.Херсон, вул.Лавреньова, 18 на Центральний ринок м.Херсона. (т.1 а.с.82-83).
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.07.2013р. та довідка до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_19 , як особу, яку він разом із ще одним чоловіком відвозив на своєму автомобілі в м.Миколаїв. (т.1 а.с.84-85).
- протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.07.2013р. та довідка до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_20 , як особу, яку він разом із ще одним чоловіком підвозив на своєму автомобілі на Центральний ринок м.Херсона. (т.1 а.с.86-88).
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнавав ОСОБА_7 , судом визнається недопустимим з підстав, визначених п.1 ч.2 ст.87 КПК України, оскільки вказана слідча дія була проведена не уповноваженими, відповідно до положень ст.40 КПК України, особами, а саме слідчими ОСОБА_26 та слідчим ОСОБА_27 , хоча як слідує з матеріалів кримінального провадження уповноваженою особою було визначено слідчого ОСОБА_28 . Прокурором не було надано суду належних доказів, в силу ч.3 ст. 23 КПК України, щодо повноважень вказаних осіб.
Крім того судом також визнається недопустимим доказом, з підстав визначених п.3 ч.2 ст.87 КПК України протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , оскільки, з 09 липня 2013 року - часу встановлення психічних вад у ОСОБА_7 відповідно до довідки КУ «Обласний наркологічний диспансер», участь захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 була обов`язковою, однак вказана слідча дія була проведена 11 липня 2013 року без участі захисника, про що зазначено в самому протоколі, про відмову ОСОБА_7 на час проведення вказаної слідчої дії від участі захисника. Під час судового розгляду спростовуючи необхідність захисника у зазначеній слідчій дії потерпілим було заявлено клопотання про проведення психіатричної експертизи щодо ОСОБА_7 . За висновком судово-психіатричного експерта № 243 від 05.05.2015р. останній під час проведення слідчого експерименту 11.07.2013р. психічних відхилень (дефектів) не виявляв, міг в повній мірі реалізовувати права. ОСОБА_7 з урахуванням його індивідуально-психологічних особливостей особистості міг 11.07.2013р. правильно сприймати, давати вірні покази, розуміти фактичний характер своїх дій і керувати ними. Однак, згідно відомостей УМВС України в Херсонській області, які надійшли на адресу суду, згідно записів Робочого зошиту чергової частини ХМУ УМВС України в Херсонській області 11.07.2013р. о 10-25 годині по спец. лінії «102» до ЧЧ Херсонського МУ УМВС надійшов виклик від ОСОБА_15 щодо проведення допиту без присутності адвоката, що також свідчить про порушення права ОСОБА_7 на захист під час проведення слідчого експерименту 11.07.2013р. та вказує на очевидну недопустимість цього доказу.

Також не визнаються судом допустимими доказами пояснення свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які приймали участь у слідчому експерименті за участю обвинувачених 11.07.2013р. в якості понятих, та зазначали в судовому засіданні, що обвинувачені під час слідчого експерименту давали слідчому зізнавальні покази у вчиненні ними крадіжки. Так, за нормами ч.7 ст.97 КПК України - у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Положеннями ч.2 ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумними сумнівами. З урахуванням наведеного покази ОСОБА_7 щодо не причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення слід розцінювати як обраний ним спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступень небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Обласний наркологічний диспансер» з приводу розладів психіки та поведінки в наслідок вживання декількох наркотичних речовин, синдром залежності.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 , відсутні.

За таких обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ст.198 КК України з частковим приєднанням на підставі ч.2 ст.71 КК України не відбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах пов`язаних з ізоляцією від суспільства.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступень небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці протиправної поведінки, визнанні вини і готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, який характеризується негативно, перебуває на диспансерному обліку в Міському противотуберкульозному диспансері, на диспансерному обліку у лікаря фтізіатра та лікаря інфекціоніста.

Обставинами, що пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає його щиросердечне каяття у вчиненому та активне сприяння слідству та суду у встановленні істини по справі.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відсутні.

За таких обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч.3 ст.185 КК України з частковим зарахуванням покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України, відбутої за попереднім вироком, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах, пов`язаних з ізоляцією від суспільства.

На думку суду, даний вид покарання обраний у відношенні обвинувачених є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчинених ними кримінальних правопорушень і наслідками, які настали в результаті їх вчинення.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_12 щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 19400 грн., з урахуванням об`єму викраденого, за яким пред`явлено обвинувачення та повернутого мобільного телефону, вартістю 300 грн.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_13 щодо відшкодування матеріальної шкоди на суму 53990 грн., підлягає частковому задоволенню на суму 38890 грн. з урахуванням повернутого майна.

Цивільний позов потерпілих про відшкодування їм моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. в розмірі 15000грн. кожному

Так, відповідно до Постанови пленуму ВС України від 31.03.1995р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди, врахувавши суть позовних вимог, характер та суть моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін в житті позивачів, ступінь вини відповідачів - позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню в розмірі 15000грн. кожному потерпілому. При визначенні розміру відшкодування даної моральної шкоди, суд враховує глибину душевних страждань позивачів, ступінь вини відповідачів, вимоги розумності і справедливості.

Щодо проведеної у справі судово-психологічної експертизи, яку було призначено за клопотанням потерпілого ОСОБА_13 на предмет визначення розміру спричиненої йому моральної шкоди, слід зазначити наступне, що за змістом ст.66 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу, що передбачає оцінку судом доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох (2) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 червня 2013 року за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у вигляді 2 років і 1 місяця позбавлення волі з поміщенням його на визначений строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк його перебування під вартою в період з 10 липня 2013 року по 14 листопада 2014 року включно.

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох (4) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів частково зарахувати ОСОБА_8 покарання призначене за вироком від 08.08.2013 року Комсомольського районного суду м.Херсона за ч.2 ст.307 КК України у виді 6 років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, та остаточно призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з поміщенням його на визначений строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з урахуванням часу затримання за вироком суду від 08 серпня 2013 року.

Речові докази по справі залишити у власності потерпілих.

Цивільний позов ОСОБА_12 та ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 19400 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 38890 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_8 тримання під вартою залишити не змінним до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1