справа №1-12/128/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 p. Галицький
районний суд м. Львова

в складі:

головуючої-судді - Серьодкіної І.М.

при секретарі - Чорній Н.І.

з участю
прокурора - Мельник О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу прообвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженця с. Пікуловичі, Пустомитівського р-ну,
Львівської обл., українця,
гр-на України з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого ТзОВ
«Гадтар» вантажником, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1, обвинуваченого у
вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.1,185 ч.2,185 ч.3 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1. на початку вересня 2005 р. близько 12.00 год., знаходячись в
приміщенні Львівської наукової бібліотеки ім. Стефаника, що на
вул.Бібліотечній,2 в м. Львові, шляхом вільного доступу таємно на протязі дня
викрав зі сховища №12, яке знаходиться на третьому поверсі будівлі п»ятнадцять
журналіів «Przyiacel Ludu"
вартістю 500 грн. кожен на загальну суму 7500 грн. Надалі викрадені журнали
переніс в під'їзд одного з будинків на вул. С.Бандери, звідки в кінці робочого
дня їх забрав.

Він же
всередині вересня та 20 вересня 2005 року повторно в нічний час по риштуванню
піднявся на третій поверх бібліотеки та проник в сховище №11, звідки таємно
викрав 36 журналів «DIE GRAFISCHEN KUNSTE"
кожен вартістю по 200 грн. на загальну суму 7200 грн. і один зошит "Exlibris"
вартістю 300 грн.. Всього ним було викрадено майна на загальну суму 7500 грн.

Він же
28.09.2005 р. близько 16.00 год.
знаходячись в приміщенні бібліотеки шляхом вільного доступу, оскільки
проводив там ремонтні роботи, таємно викрав зі сховища №11 чотири зошити
"Ехlibris".Викрадені зошити ОСОБА_1. заховав на другому
поверсі приміщення Львівської наукової бібліотеки ім. Стефаника за листами
гіпсокартону, щоб в подальшому такі винести з приміщення, однак ОСОБА_1. був
затриманий працівниками бібліотеки і чотири зошити Exlibris"
були повернені в сховище №11.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину свою визнав повністю, дав суду
пояснення, аналогічні, викладеним в фабулі обвинувачення. При цьому додатково
пояснив, що після першої крадіжки журналів такі продав, а виручені гроші
витратив на власні потреби. У вчиненому зізнається, щиро розкаюється і просить
суворо не карати.

Крім
повного визнання вини самим підсудним, його віинність у вчинених злочинах
підтверджується і іншими зібраними по справі та перевіреними в судовому
засіданні доказами, а саме: заявою ОСОБА_2. від 29.09.2005 р. в якій вона
просить прийняти міри до невідомої особи, яка шляхом проникнення в сховище
бібліотеки викрала дві папки з графічними творами і приблизно десять пачок
журналіва.с.4,повідомленням директора бібліотеки, з якого вбачається, що в
ніч з 28 на 29 вересня 2005 року з приміщення відділу мистецтва було викрадено
650 одиниць графічних творів ХУІ- поч. XX
століть. Окрім цього, не виявлено на місці старі періодичні видання (журнали) з
мистецтва(німецькомовні та польськомовні).У зв"я»ку з цим, просить за
фактом цієї крадіжки порушити кримінальну справу(а.с.5);рапортом працівників
міліції про затримання у вчиненні крадіжки ОСОБА_1.(а.с.6);протоколом
добровільної видачі гр-ном ОСОБА_3. пачки журналів в кількості чотирьох штук «DIE GRAFISCHEN KUNSTE",
(2,3,4„5) зі збіркою РТ-135а.с.9;протоколом огляду місця події від 29.09.2005
р., з якого вбачається, що слідчим в присутності понятих проводився огляд
сховища бібліотеки ім Стефаника(а.с.12);актом, складеним працівниками
бібліотеки ім. Стефаника, з якого вбачається, що з бібліотеки ім. Стефаника
викрадено 36 томів журналу «DIE GRAFISCHEN KUNSTE"
на сумуу 7200 грн. а. с. 13;довідкою директора

2

бібліотеки ім.
Стефаника в якій поіменно вказані журнали «DIE GRAFISCHEN KUNSTE",вартість
яких становить 7200 грн.а.с.14-16); протоколом огляду речових доказів чотирьох
журналів Ехlibris",які перев"язані білим шнурком навхрест з
біркою на якій єрукописний напис "Р-Т-135"(а.с.70);протоколом допиту
потерпілої ОСОБА_2., з яких вбачається, що вона 29.09.2005 року прийшла на
роботу в бібліотеку ім. Стефаника і коли зайшла в сховище, що на третьому
поверсі, то виявила в такому крадіжку і побачила, що вікно сховища було
відчинене(а.с.72);протоколом допиту свідка ОСОБА_4., з яких вбачається, що на
той час коли була вчинена крадіжка в бібліотеці, то він знаходився у відпустці.
По телефону йому повідомили, що зі сховища було викрадено журнали: 15 журналів
«Przyiacel Ludu"вартістю7500 грн. та 36 журналів «DIE GRAFISCHEN KUNSTE"
вартістю 7200 грн.а.с.76-77);показаннями свідка ОСОБА_5., з яких вбачається,
що 28.09.2005 р. близько 16.00 год. до нього звернувся співробітник ОСОБА_3. і
повідомив, що в крадіжці, яка сталася в бібліотеці він запідозрив одного з
працівників, а саме ОСОБА_1.. Після того вони пройшли на другий поверх
приміщення покликали ОСОБА_1.,який зізнався в крадіжці чотирьох журналів Exlibris" і
при цьбому повідомив, що і раніше викрадав з фонду бібліотеки якісь
книги(а.с.78),протоколом допиту свідка ОСОБА_6., який показав, що на початку
вересня 2005 р. передзвонив йому ОСОБА_1. і повідомив, що дасть йому стару
книгу, щоб той її продав. ОСОБА_6 погодився і коли ОСОБА_1. приніс йому цю
книгу, то він заніс таку в магазин "Антиквар", де продав її за 60 доларів
США. Від цієї суми половину такої віддав ОСОБА_1.Потім останній давав йому для
продажу ще три старих книги, які вінсвідок збув в тому ж магазині за 160
доларів США. Половину грошей віддав ОСОБА_1.Після цього він більш не
зустрічався з ОСОБА_1. і той йому нічого не передавава.с.85; зізнавальними
показаннями підсудного ОСОБА_1. від 01.10.2005 р., з яких вбачається, що він
тричі залазив в сховище бібліотеки і викрадав книги, однак за третім разом його
запідозрили працівники бібліотеки і книги були вилучені зразу ж. і повернуті в
сховище бібліотекиа.с.91; протоколом добровільної видачі приватним
підприємцем ОСОБА_7. двох журналів на польській мові " Przyiacel Ludu"a.c.113;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7. з яких вбачається, що приблизно в 20-х числах
вересня 2005 року один невідомий йому хлопець приніс йому один примірник
піврічної підписки журналу Przyiacel Ludu",інших
журналів йому більш ніхто не приносива.с.115;висновком криміналістичної
еспертизи від 18.11.2005 р., з якої вбачається, що на місці злочину(крадіжки)
виявлені відпечатки пальців саме підсудного ОСОБА_1.,а не іншої
особиа.с.130-133;розпискою ОСОБА_3. про те, що він отримав від слідчого
ОСОБА_8. чотири журнали " Exlibris"a.c.l43 та іншими матеріалами справи, які підсудним не оспорюються,
близько 4-ох тижнів тому(а. с. які підсудним не оспорюються.

Таким
чином, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1. в умисному таємному
викраденні чужого майна, вчинена повторно доведена повністю і його дії слід
правильно кваліфікувати за ч.2 сти. 185 КК України.

Його ж
дії слід правильно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, т.я. він вчинив
таємне викрадення чужого майна, з проникненням у приміщення, повторно.

Що
стосується кваліфікації дій підсудного досудовим слідством по ч.1 ст.185 КК
України, то суд вважає, що таку слід з обвинувачення виключити, оскільки
вказана стаття охоплюється ч.2 ст.185 КК України, а тому додаткової
кваліфікації не потребує.

Крім
цього слід задоволити частково цивільний позов на суму 16000 грн., а саме за
викрадені 15=-ть журналів «Przyiacel
Ludu" (7500
грн.), 36 журналів «DIE
GRAFISCHEN KUNSTE" на суму
(7200 грн.) та один зошит " Exlibris" вартістю 300
грн., а всього на загальну суму 15000 грн. Що стосується заявленого позову на
викрадені в бібліотеці гравюри, то суд такі суми до уваги не приймає, оскільки
ні досудовим слідством, ні в судовому засіданні не доведено, що такі гравюри
викрадав саме підсудний. Зрештою,в частині викрадення гравюр, то в тій частині
матеріали досудовим слідством виділено в окреме провадження постановою від
22.11.2005 р.(а.с.174),а тому такі не приймаються судом до уваги.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1., суд враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєних злочинів, дані про особу винного, який притягається до
кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується за місцем
проживання,

3

займається
суспільно-корисною працею. Крім цього підсудний в судовому засіданні визнав
свою вину повністю в частині пред»явленого йому звинувачення, щиро розкаявся у
вчиненному, а тому з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає за можливе
обрати йому покарання не пов"я»ане з ізоляцією від суспільства, надавши
останньому можливість виправитися, будучи на волі.

Отже враховуючи
вищевикладене та керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним по ч.2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання 2 роки позбюавлення
волі.

По ст. 185 ч.3
КК України -3три роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом
повного складання покарань обрати ОСОБА_1. -5-ть років пв.

На підставі
ст.75 КК України
звільнити засудженого від
призначеного покарання з іспитовим терміном на 3три роки.

Цивільний позов
задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь

Львівської
наукової бібліотеки ім. Стефаника Національної
Академії Наук України 15п»ятнадцять тисяч грн. матеріальної шкоди. В решті
позову відмовити як безпідставному.

Зобов»язати
засудженого ОСОБА_1. не міняти постійного місця роботи та місця проживання без
згоди органу кримінально-виконавчої системи, куди регулярно з»являтися на
реєстрацію.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про невиїзд. На вирок суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з
часу його проголошення.