Справа № 1-232/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді Петрова Р.І.,

при секретарі: Стойко Ю.С.,

за участю прокурора: Лебедєвої Р.С.,

захисника підсудних: ОСОБА_1,

потерпілого: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 05.02.2003 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 1, 2 та 3 ст. 185, ст. 304 та ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 09.08.2006 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 02.07.2008 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 10 місяців і 19 днів;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого різником в ТОВ «Аероспас», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_6, немаючого судимостей;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вказаний злочин вчинено підсудними за таких обставин.

13.06.2010 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаходячись неподалік будинку № 76 по вулиці Поповича в місті Кіровограді, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до раніше їм незнайомого ОСОБА_2, де ОСОБА_3 рукою наніс ОСОБА_2 удар в область спини. В цей час ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_2 та шляхом ривка вирвав з рук останнього поліетиленовий пакет, в середині якого знаходився шкіряний гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 800 гривень, зарплатна картка банку «Експрес банк», на якій грошей не було, ключі у зв'язці у кількості 7 штук, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Заволодівши майном ОСОБА_2, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на суму 800 гривень.

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнали повністю. У вчиненому розкаювались та просили суворо не карати, при цьому пояснили, що дійсно 13.06.2010 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, знаходячись неподалік будинку № 76 по вулиці Поповича в місті Кіровограді, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до раніше їм незнайомого ОСОБА_2, де ОСОБА_3 рукою наніс ОСОБА_2 удар в область спини. В цей час ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_2 та шляхом ривка вирвав з рук останнього поліетиленовий пакет. В середині пакету вони потім виявили шкіряний гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 800 гривень, зарплатну картку банку «Експрес банк», ключі у зв'язці у кількості 7 штук. Грошові кошти вони привласнили, а решту майна викинули.

Вина підсудних у скоєнні грабежу підтверджується показаннями потерпілого, які відповідають показанням підсудних, та рештою доказів, досліджених в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким чином, обвинувачення, предявлене підсудним, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи справу в межах предявленого обвинувачення, кваліфікує дії підсудних за ч. 2 ст. 186 КК України:

- дії ОСОБА_3 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб;

- дії ОСОБА_4 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні підсудним покарання суд враховує, що вони вчинили тяжкий злочин, особи винних, а саме те, що ОСОБА_4 за місцем роботи характеризується виключно позитивно, вважається таким, що немає судимостей, а ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має непогашені судимості за тяжкі злочини.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних, є їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, принесення вибачення потерпілому та повне відшкодування завданих потерпілому збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудних, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, оскільки ОСОБА_3 повторно вчинив умисний тяжкий злочин, при цьому мав дві непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, як особа за місцем мешкання характеризується посередньо, що свідчить про можливість його виправлення лише в місцях позбавлення волі.

Суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчиненого злочину, особу підсудного, зокрема його виключно позитивну характеристику за місцем мешкання, відсутність непогашених судимостей, а також його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих потерпілому збитків, враховуючи прохання потерпілого не позбавляти даного підсудного волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілим не предявлено.

Судові витрати за проведення дактилоскопічного дослідження по справі необхідно стягнути з підсудних на користь держави, що відповідає вимогам ст. 93 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити той же - утримання під вартою.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 20.06.2010 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку тривалістю два роки і шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 20.06.2010 року по 09.03.2011 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 206 гривень 40 копійок з кожного за проведення дактилоскопічного дослідження по справі.

Речові докази: картонна коробка, дві пляшки з-під пива, поліетиленовий пакет знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк, але з моменту отримання копії вироку суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_5