Справа № 1-73/08
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

09 липня 2008 року
м.Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в
складі :

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю
секретара - Прилуцької О.І.,

прокурора - Мінька В.К.,

адвоката - ОСОБА_1,

потерпілої
ОСОБА_2, підсудного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця с.Зарубинці Монастирищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня
спеціальна, розлученого, не працюючого, проживає в с.Зарубинці Монастирищенського району
Черкаської області, раніше судимого вироком Монастирищенського
районного суду Черкаської області від 12.10.2005 року за ч.1 ст.164 КК України,
призначено покарання 1 рік обмеження
волі із звільненням засудженого від відбування призначеного покарання з
випробуванням на підставі ст. ст.75-76
КК України, встановлений іспитовий строк тривалістю 3 роки, покладені певні
обов”язки,

за ч.2 ст.164 КК
України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, будучи раніше судимим
вироком Монастирищенського районного суду
Черкаської області від 12.10.2005
року за ч.1 ст.164 КК України, (призначено покарання 1 рік
обмеження волі із звільненням
засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. ст.75-76 КК України, встановлений іспитовий строк тривалістю 3 роки, покладені певні обов”язки), на шлях
виправлення не став, продовжуючи
ухилятися від сплати аліментів,
вчинив злочин.

ОСОБА_3, згідно виконавчого листа № 2-613
від 01.09.2000 року за рішенням Монастирищенського
районного суду Черкаської області
зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, в розмірі Ѕ
частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.08.2000 року і до досягнення дітьми повноліття. ОСОБА_3
ніде не працює, на роботу не
влаштовується, добровільно матеріальної допомоги на дітей не надає, умисно, з
корисливою метою, злісно ухиляється від
сплати аліментів. За період з 12.10.2005 року по 01.05.2006 року заборгованість
ОСОБА_3 по аліментах із розрахунку
Ѕ частини на утримання трьох неповнолітніх дітей становить 1515 грн., за
період з 01.11.2007 року по
25.04.2008 року із розрахунку
1/3 частини на утримання двох неповнолітніх дітей - 1720 грн. Згідно довідки-розрахунку відділу
Державної виконавчої служби в Монастирищенському районі для осіб, які не працюють і не мають
постійного місця роботи, всього заборгованість за 13 місяців становить 3235 грн.

Підсудний ОСОБА_3 на стадіі
досудового та під час судового слідства свою вину визнав повністю, і пояснив,
що він в 1988 році зареєстрував шлюб з ОСОБА_2. За час спільного проживання в
них народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження. Через суперечки та сварки, які
виникали між ним та ОСОБА_2, вони перестали спільно проживати, розірвали шлюб. Рішенням Монастирищенського
районного суду від 01.09.2000 року з нього стягнуто аліменти в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку на утримання
дітей. Має іншу сім”ю, з якою проживає за рахунок власного господарства. В
даний час з ним проживає і перебуває на його утриманні син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження. На
початку 2005 року три місяці перебував
на обліку в центрі зайнятості, отримував допомогу як безробітний. Через три
місяці з обліку в центрі зайнятості з власної ініціативи знявся. Вдруге в центр зайнятості не звертався. Не працює
через відсутність роботи в селі. Через відсутність роботи та заробітку не може
платити аліменти. З 2000 року він не сплачував аліменти. Його співжителька
отримувала допомогу в розмірі 40 грн., коли
перебувала у відпустці по догляду за дитиною, перераховувала ОСОБА_2
по 20 гривень щомісячно на утримання трьох дітей, скільки часу
перераховувала і які суми йому не
відомо. З квітня місяця 2005 року аліменти не платив, на даний час він заборгував значну
суму по сплаті аліментів. Працівники ДВС неодноразово попереджали його, що в
разі несплати аліментів відносно нього може бути порушена кримінальна справа.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила,
що з 1988 року вона проживала разом
з ОСОБА_3 . За час спільного проживання
у них народилося троє дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4 народження. В 2000 році
вона з ОСОБА_3 розірвала шлюб.

Згідно
рішення Монастирищенського районного суду від 01.09.2000 року ОСОБА_3
зобов'язаний був сплачувати кошти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини всіх
видів заробітку. Але ОСОБА_3 не сплачував і не сплачує аліменти. 15.11.2004 року вона отримала від
нього 64 грн., 11.12.2004 року перерахував 20 грн., 30.12.2004 року перерахував
20 грн., і 17.08.2005 року, коли дана кримінальна справа вже була призначена до
розгляду на 19.08.2005 року, перерахував 200 грн. Вона одна виховує і утримує
трьох дітей, часто хворіє, її дуже важко одній виховувати і утримувати дітей.

Свідок
ОСОБА_7 показав, що працює старшим державним виконавцем відділу ДВС
Монастирищенського районного управління юстиції, він контролює виконання
рішення про стягнення аліментів з підсудного на користь ОСОБА_2 на трьох дітей.
З першого дня відкриття
провадження підсудний ухиляється від сплати встановлених рішенням суду
аліментів. Він
неодноразово викликав підсудного, надсилав йому попередження,
попереджав його про те, що до нього можуть бути
застосовані заходи кримінально-правового впливу. Проте, підсудний говорив йому, що не платив
аліменти і платити не буде, що діти не його, йому ніде працювати. Заборгованість
по аліментах, яка стала наслідком
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей
(аліментів), за період з 21.08.2000 року
по 01.07.2005 року в сумі 5036,76 грн., і яка була підставою для того, щоб
визнати підсудного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України вироком суду від 12.10.2005 року на даний час ОСОБА_3
потерпілій не виплачена. Крім того, підсудний продовжував ухилятися від сплати
аліментів після постановлення вироку від
12.10.2005 року, внаслідок чого за періоди з 12.10.2005 року по 01.05.2006 року та з
01.11.2007 року по 25.04.2008 року включно, за 13 місяців склалася
заборгованість 3235 грн.

Свідок
ОСОБА_8, яка є співжителькою підсудного, показала, що з 2001 року проживає разом
з підсудним, в 2003 році у них народився
син ОСОБА_3. Вона отримувала
допомогу по догляду за дитиною і
половину суми перераховувала ОСОБА_2 як аліменти.

Свідок
ОСОБА_9, яка є сусідкою підсудного, показала, що підсудний є добрим сусідом, хорошим
батьком, має сім”ю. Старша дочка один рік проживала біля нього, доглядав її,
причісував. ОСОБА_2 забрала дочку від ОСОБА_3, дочка живе біля баби в
с.Шарнополі. ОСОБА_2 за дітьми не дивиться.

Свідок
ОСОБА_4, яка є старшою
дочкою підсудного, показала, що коли вони проживали з батьком однією сім”єю,
було більше злого чим доброго. Батько пив і бився, вони з матір”ю спали на
вулиці, в кукурудзі, на горищі. Змусив її виконувати роботи по догляду за
домашніми тваринами, а коли вона
порізала руки на січкарні, бив матір, хоч мати до того не була причетна.
Дітям говорив, що вони не його, що
повезе їх на експертизу. Коли проживала 1 рік біля батька, не дозволяв
спілкуватися з матір”ю та її рідними.

Крім
повного визнання вини підсудним ОСОБА_3 під час досудового та судового
слідства, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в
установленому законом порядку, які за заявою підсудного, за згодою
потерпілої, крім пояснень самого
підсудного, потерпілої ОСОБА_2, показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_4, постанови про порушення кримінальної справи (а.с.1), та матеріалів
справи, що характеризують особу підсудного (45-58), матеріалів справи, що
характеризують потерпілу та її дітей, згідно ст. 299 ЦПК України в судовому
засіданні не досліджувались, оскільки
фактичні обставини справи та кваліфікація злочину ніким не оспорюються.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті повного, всестороннього
та об'єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає обвинувачення
ОСОБА_3 за ч.2 ст.164 КК України доведеним. Підсудний пояснив, що має
підсобне господарство за рахунок якого
утримує сім”ю, в якій проживає в даний
час. Проте, підсудний з 2000 року не
надавав і не надає трьом дітям від
першого шлюбу допомоги у вигляді продуктів харчування. Підсудний позбавив трьох своїх дітей засобів
до існування протягом тривалого часу. Підсудний перебував на обліку в
центрі зайнятості три місяці, з власної ініціативи був знятий з обліку, добровільно відмовився мати статус безробітного, отримувати допомогу
по безробіттю та перебувати на обліку як
особа, яка потребує працевлаштування, що
не виключає наявності тимчасових
грошових доходів і бажання підсудного
уникнути проблем у зв”язку з отриманням допомоги за рахунок державних коштів. Підсудний надав суду негативні характеристики на потерпілу та дітей, на яких повинен
сплачувати аліменти. Дані обставини суд вважає
негативними соціальними наслідками злісного ухиляння від сплати аліментів на утримання дітей зі
сторони підсудного, неналежне виконання ним батьківських обов”язків, в тому
числі і по утриманню дітей.

Вироком
Монастирищенського районного суду від
12.10.2005 року підсудний визнаний винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України. Підсудний
на шлях виправлення не став, заборгованість по аліментах не погасив,
продовжував злісно ухилятися від сплати
аліментів на дітей.

Дії підсудного ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене
особою раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом'якшують покарання
підсудного, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд
визнає вчинення злочину особою повторно.

Органом досудового слідства обставинами,
які пом'якшують покарання підсудного вказано з”явлення із зізнанням, щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Станом на 09.07.2008 року
заборгованість по аліментах не погашена,
злочин, який вчинив підсудний, спрямований проти трьох дітей підсудного,
приводом для порушення даної
кримінальної справи була заява потерпілої ОСОБА_2 (а.с.9), за таких умов суд не
вбачає підстав для визнання обставинами, які пом”якшують покарання підсудному,
ті обставини, на які вказує орган досудового слідства.

Підсудний ОСОБА_3 вчинив злочин
невеликої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, він
раніше судимий, вчинив даний злочин під час іспитового терміну,
встановленого йому вироком Монастирищенського районного суду від 12.10.2005 року, згідно якого він
визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.164 КК України, на шлях виправлення не
став, продовжував злісно ухилятися від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання трьох дітей, тому суд вважає за необхідне
призначити йому покарання у вигляді обмеження волі.

Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого
санкцією ч.2
ст.164 КК України, та
для застосування ст.69 КК України судом
не встановлено.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,
суд

З А С У Д И В :

Підсудного ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.164 КК України.

Призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.164 КК України покарання 2 (два) роки
обмеження волі.

Згідно ч.1
ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання,
призначеного за даним вироком, невідбутого покарання за вироком Монастирищенського районного суду
від 12.10.2005 року у виді 1 (одного) місяця обмеження волі призначити ОСОБА_6 остаточне покарання 2 роки 1 місяць (два роки один місяць) обмеження волі.

Відбуття
покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття до місця відбування покарання і
постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Міру
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_3 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом 15 діб з дня його проголошення через
Монастирищенський районний суд.

Суддя Т.І.Діденко