Справа №568/1065/14-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2015 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області
В складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів кримінальне провадження №0000256 від 12.06.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, інвалід дитинства 3-ї групи, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
встановив:
ОСОБА_4 09 квітня 2014 року, приблизно о 23 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою збагачення за рахунок чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 .

Знаходячись там, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що власника господарства та сторонніх осіб поблизу немає, з корисливих мотивів, шляхом відкриття дверей господарського приміщення, а саме курника, проник в середину даного приміщення.

В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з приміщення курника таємно викрав п`ять домашніх курок, які склав у заздалегідь підготовлену клітчасту сумку, яку приніс з собою.
З викраденим ОСОБА_4 таємно покинув господарство ОСОБА_6 , маючи можливість розпорядитись на власний розсуд.
Згідно довідки директора ринку «Новий», м.Радивилів Рівненської області - вартість однієї домашньої дорослої курки станом на 10.04.2014 року становила 55 гривень.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 275 гривень.
Допитуваний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав і показав, що скоїв крадіжку курей у ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Із показань потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що 12 червня 2014 року приїхали працівники міліції і повідомили йому, що у нього в квітні 2014 року вкрали кури. Потерпілому про таке було невідомо, однак написав заяву в міліцію постільки ОСОБА_4 сам визнав вину. У нього понад 53-ри курки і він перерахунок не вів. Двері курника він ніколи не закриває, особливо в теплу пору року щоб надати можливість курям вільно заходити та виходити з курника. Будь-яких замків на дверцятах курника нема. Ця будова призначена лише для того, щоб птиця не мокла на дощі, а зимою не мерзла на морозі.
Із показань свідка ОСОБА_8 встановлено, що кури попередньо в квітні 2014 року в клітчатій сумці приніс ОСОБА_9 який проживав в її будинку. Коли зайшла на кухню брат ОСОБА_4 скубав із ОСОБА_9 кури і попросили вийти та повідомили, що то не її справа де їх взяли. Попередньо дала інші покази, так як злякалася бо уже двічі відбувала покарання.
Про купівлю у ОСОБА_4 в квітні 2014 року 5-ти тушок курей за 100 грн. 00 коп. показав свідок ОСОБА_10 ..
Про добровільне визнання вини ОСОБА_4 на досудовому слідстві в скоєнні крадіжки курей у потерпілого ОСОБА_6 показали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Оцінивши зібрані по справі докази суд знаходить, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) скоїв кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України і прокурор вірно під час судового розгляду справи змінив обвинувачення ОСОБА_4 з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, відшкодування завданих збитків, думку потерпілого щодо покарання, стан здоров`я, характеристику.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає скоєння кримінального правопорушення вперше, щире каяття, відшкодування завданих збитків. Обставини передбачені ст.67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

В судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_4 амністії, в якому просять звільнити його від відбування покарання, так як злочин вчинено ним 09.04.2014 року і він є інвалідом 3-ї групи.

Прокурор та потерпілий не заперечували проти звільнення від відбування покарання на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст.86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
19.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 р. №1185-ХІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку були інвалідами 3-ї групи.
В матеріалах кримінального провадження (а.с.36) міститься копія пенсійного посвідчення ОСОБА_4 (Серія НОМЕР_1 )
Вказане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив в період до дня набрання чинності (19 квітня 2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» із врахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законів щодо застосування амністії в Україні» від 06.05.2014 року, судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.314, 373, 374, КПК України суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді - штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі п. «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання.
Речовий доказ - сумка синьо-зеленого кольору, яка вилучена із господарства ОСОБА_10 - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя : ОСОБА_1