Справа №11-267/07 Головуюча
Чебанова-Губарєва Н.В.
Категорія: ч. 1 ст. 121 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2007 року Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючої Погорєлової
Г.М.

суддів Дзюби
Ф. С, Олещук
Т.Л.

за участю
прокурора Данчук
В.М.

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_2. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Центрального
районного суду м. Миколаєва від 17
січня 2007 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Миколаєва, не судимий,

засуджений за
ч.1 ст. 121 КК
України на 5 років 6 місяців
позбавлення волі.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, 21.07.2006 року
близько 23 години в
мікрорайоні Варварівка в м. Миколаєві на ґрунті неприязних стосунків умисно наніс
потерпілому ОСОБА_3. удари ножем по різним частинам тулубу, внаслідок чого
спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В апеляції
захисник засудженого ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, кваліфікувати його
дії, як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, вчинене у разі перевищення меж
необхідної оборони за ст. 124
КК України. На думку захисника, суд неправильно встановив фактичні,
обставини справи, невірно надав оцінку доказам, що істотно впливає на вирішення
питання про кваліфікацію дій її підзахисного. Крім того, вважає, що призначене
йому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого та його особі. На її
думку, суд при обранні йому покарання недостатньо

2

врахував
пом'якшуючи обставини, в тому числі те, що засуджений страждає тяжким захворюванням
- туберкульозом,
не враховано неправомірну поведінку потерпілого, який спровокував бійку, а
ОСОБА_1. мусив захищатися. Просить призначити йому покарання, непов'язане з
позбавленням волі.

Заслухавши
доповідача, пояснення захисника та засудженого в підтримку апеляції, думку
прокурора, який вважав за необхідне залишити вирок без зміни, а апеляцію без
задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Оцінивши
перевірені докази, суд обґрунтовано прийшов до висновку про вину ОСОБА_1 в
умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя потерпілого в
момент заподіяння.

Його вина у
вчиненні цього злочину підтверджується дослідженими доказами, в тому числі:

показаннями
потерпілого ОСОБА_3., з яких
вбачається, що між ним та ОСОБА_1 виникла конфліктна ситуація. 21.07.2006р.
близько 23 год. під
час з'ясування відносин, коли він йшов попереду ОСОБА_1, останній наніс йому
удар в спину. Коли він розвернувся до ОСОБА_1, то побачив у нього в руках ніж,
яким останній продовжував наносити йому удари. Захищаючись він штовхнув
ОСОБА_1, який впав на землю. Після чого він сів ОСОБА_1. на грудь та став
примати його, поки не приїхали працівники міліції. В результаті дій ОСОБА_1
йому були спричинені ножеві поранення, в тому числі проникаючі, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень.

Показання
потерпілого узгоджуються з іншими доказами, в тому числі:

з показаннями
свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.
Як вбачається з показань вказаних свідків, між потерпілим та ОСОБА_1
виникла сварка, а потім бійка. Свідок ОСОБА_6. бачила, як під час сварки ОСОБА_1. першим вдарив ножем
потерпілого, після чого останній повалив його на землю, сів йому на грудь та
прижав до землі.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №
455 від 24.07.2006р. у потерпілого ОСОБА_3. мали місце тілесні ушкодження у
вигляді: садни,
рани в області лівої руки, які утворились від дії тупих твердих предметів, які
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; ножових поранень черевної
порожнини, правого стегна, задньої поверхні грудної клітини зліва, які
утворилися від дії колюче -
ріжучого предмета, можливо від клинка ножа, які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров'я
потерпілого; а також у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини
зліва, лівосторонній гемоторакс, яке утворилися від дії колюче - ріжучого
предмета, можливо від клинка ножа, яке відноситься до категорії тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент його заподіяння. При
нанесенні потерпілому вказаних тілесних
ушкоджень він міг
знаходиться, як в

3

вертикальному, так
і в горизонтальному положенні. (а.с.
38 -39). Допитаний в
судовому засіданні експерт
підтвердив висновки про можливість спричинення потерпілому
тілесних ушкоджень при обставинах, на які ОСОБА_3. вказує в своїх показаннях.

Як вбачається з
висновку судово - криміналистичної
експертизи № 211 від
14.09.2006р. на передній поверхні футболки потерпілого ОСОБА_3. виявлено 4-ре
колюче - ріжучих
пошкодження, на задньої поверхні футболки -
3 колюче - ріжучих
пошкодження. Дані пошкодження утворилися в результаті 7 дій колюче - ріжучого
предмета при різній глибині проникнення, не виключено від дій кухонного ножа,
вилученого при огляді місця події. (а.с. 4-8, 15,19, 70-72).

Згідно висновку
судово-медичної експертизи № Д-75 від 22.07.2006р. у ОСОБА_1 виявлені легкі
тілесні ушкодження у вигляді крововиливів, садни в області лиця, черева,
верхньої кінцівки, які утворилися від дії тупих твердих предметів. Тілесних
ушкоджень на шиї не виявлено, (а.с. 29).
Допитаний в судовому засіданні експерт пояснив, що в випадку здавлення шиї
при обставинах, на які вказує ОСОБА_1. в своїх показаннях, у нього повинні були
залишитися характерні сліди, а такі при його медичному огляді були відсутні.

Таким чином,
встановлені судом фактичні обставини події злочину підтверджуються сукупністю
наведених доказів та свідчать про те, що засуджений на ґрунті виниклих
неприязних стосунків умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження потерпілому
ОСОБА_3. та спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що потерпілий першим напав
на нього та став душити, а його дії нібито були пов'язані з необхідністю захищатися
від потерпілого.

Суд повно та
всебічно, з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону дослідив
обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дії засудженого
правильно кваліфікував за ч. 1
ст. 121 КК
України.

А тому доводи
апелянта про необхідність перекваліфікації дій засудженого з ч.1 ст. 121 КК України на
ст. 124 КК
України є безпідставними.

Що стосується
покарання, призначеного засудженому, то колегія суддів вважає, що суд в
достатній мірі врахував пом'якшуючи покарання обставини та дані про його особу,
на які посилається захисник в апеляції, а саме: щире каяття у вчиненому, те, що
він має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на туберкульоз, позитивно
характеризується за місцем роботи та проживання, не судимий.

Але, призначаючи
покарання засудженому, суд врахував те, що засуджений вчинив тяжкий злочин, як
обтяжуючу покарання обставину -вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння. А тому правильно дійшов висновку про
можливість виправлення засудженого
лише в місцях

4

позбавлення волі.
Покарання засудженому призначено в
межах, передбачених ч.1 ст. 121
КК України.

Виходячи з
вищевикладеного, колегія суддів підстав для зміни вироку не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляцію
захисника ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок Центрального районного
суду м. Миколаєва від 17
січня 2007 року у
відношенні ОСОБА_1 - без
зміни.