Справа №1-7/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року Путильський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Лисака І.Н. при секретарі Помазан М.В. за участю прокурора Прокопця Є.М. підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путала справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, розведеного, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм Путильського ДЛГ, не судимого, за ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 25 серпня 2009 року в 21-00 годин керуючи автомобілем ГАЗ 66, д/н 0695ІСА, по грунтовій дорозі в напрямку з х. ОСОБА_2 в сторону центру с. Петраші Путильського району Чернівецької області порушив п.2.3.6, п.12.1 та п. 12.3 ПДР України, тобто при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та не врахував дорожню обстановку для безпечного керування транспортним засобом, через що не справився з керуванням та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження як такі, що небезпечні для життя у вигляді закритого перелому кісток тазу, ускладненого розриву уретри, гострої затримки сечі, травматичного шоку тяжкого ступеня.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав в повному обсягу, щиро кається в скоєному та показав суду, що перевозячи вантаж спускався автомобілем з нахилу, маючи умисел зупинитися для відкриття воріт, які перешкоджали рух, відволікся від керування через те, що в автомобілі вибило передачу. В той момент ОСОБА_2 вибіг перед автомобілем для відкриття воріт, але зупинитися натиснувши на гальма автомобіль зміг через 5 метрів, таким чином притиснувши потерпілого до воріт та переїхавши останнього колесом. Підсудний проводить лікування потерпілого за власні кошти, просить не позбавляти його волі та права керування ТЗ, оскільки це єдине джерело його доходів для утримання двох неповнолітніх дітей та престарілої мати.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява, якою від повідомляє про відшкодування з боку підсудного матеріальних та моральних збитків, через що просить сурово не карати.

Вислухавши покази підсудного, оголосивши покази потерпілого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушені ПДР доведена в повному обсягу зібраними органом досудового слідства матеріалами та даними, добутими в судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України як порушення правил безпеки дорожнього

руху, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження. Так, крім визнання себе винним, вина підтверджується показами потерпілого, який вказує на керування транспортним засобом під час наїзду підсудним, та наступними матеріалами справи: протоколом огляду місця пригоди із фото таблицями (а.с.5-9), де зафіксовано факт ДТП із участю автомобіля ГАЗ 66, д/н 0695ІСА; протоколом огляду ТЗ (а.с. 10-11) та висновком технічного стану автомобіля (а.с.36-42), відповідно до яких встановлюється технічно справний стан автомобіля; висновком судово-медичної експертизи №2516 (а.с.28-29), яким встановлюються тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя у вигляді закритого перелому кісток тазу, ускладненого розриву уретри, гострої затримки сечі, травматичного шоку тяжкого ступеня.

Призначаючи підсудному вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного.

Підсудному ОСОБА_1 як обставини, які пом'якшують покарання, суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування витрат на лікування потерпілого, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, утримання двох неповнолітніх дітей. *-

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи особу винного, обставини, які помякшують покарання, утримання двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного з метою попередження вчинення нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України. Беручи до уваги роботу підсудного на транспортному засобі для задоволення потреб сімї, суд вважає недоцільним застосовувати додаткову міру покарання, передбачену санкцією статті, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В силу ст.93 КПК України відшкодування судових витрат по оплаті праці експертів віднести за рахунок підсудного (а.с.35).

В силу ст.81 КПК України речовий доказ залишити власнику (а.с.53).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

В силу ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 попередньо обраний запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Речовий доказ: автомобіль НОМЕР_1, залишити Путильському ДЛГ.

Стягнути з ОСОБА_1 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 28 коп. на р/р 0298 в УДК м. Чернівці, код 25575279, МФО 856135 для НДЕКЦ управління МВС України в Чернівецькій області за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржено протягом 15-ти днів з дня проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд.

Суддя: Лисак І.Н.