Провадження №1-кп/761/611/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009658, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого не офіційно, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2014 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , звернув свою увагу на металевий гараж № НОМЕР_1 , який знаходився навпроти вказаного будинку. Побачивши, що задня металева стіна гаражу має невеликий отвір, та вважаючи, що в середині гаражного приміщення можуть знаходитись інструменти чи інші цінні речі, у ОСОБА_3 винник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, руками відігнув металевий лист задньої стіни гаражу та через отвір проник до гаражного приміщення за вище вказаною адресою. Перебуваючи в середині гаражного приміщення, ОСОБА_3 звернув свою увагу на інструменти та речі, які належать ОСОБА_6 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 взяв речі, що знаходились в середині гаражного приміщення, а саме:
- коробку, яка включає в себе перфоратор фірми «Makita» та 10 бурів до нього, вартістю 1800 гривень;
- фрезер для різки дерева марки «Фіолент МФЗ-1100», вартістю 900 гривень;
- фрезер для різки плитки, вартістю 500 гривень;
- шліфувальну машинку марки «Vorhut», вартістю 800 гривень;
- масляний радіатор для обігріву приміщення, вартістю 400 гривень;
- пристрій для розмішування бетону з насадкою, вартістю 1500 гривень;
- плетені дерев`яні санки жовтого кольору, вартістю 400 гривень;
- комплект з чотирьох покришок зимової гуми марки «Соntinental» R15, вартістю 2800 гривень,
а всього ОСОБА_3 таємно, поєднано з проникненням в приміщення, викрав майно ОСОБА_6 на загальну суму 9100 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Крім того, вчинивши таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в приміщення, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став та повторно вчинив крадіжку.
Так, ОСОБА_3 , 22 вересня 2014 року, о 11 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до припаркованого поруч з будинком автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 . Будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом натиску на переднє водійське скло дверцят вказаного автомобіля, опустив його, та проник до салону автомобіля звідки намагався витягнути вмонтований в панель аудіопрогравач марки „Кеу", вартістю 400 гривень.
Під час вчинення вказаних дій ОСОБА_3 , з під`їзду будинку вийшов громадянин ОСОБА_8 , який помітив протиправні дії останнього, після чого затримав його та викликав працівників міліції для подальшого з`ясування обставин події.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду надав показання, що дійсно він вчиняв крадіжки, оскільки у нього був важкий матеріальний стан, щиро розкаявся у вчиненому.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке слід кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, та доведеною винуватість обвинуваченого за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за якою дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати як незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), коли особа не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від її волі.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжким кримінальним правопорушенням та криміналним правопорушення середнього ступеню тяжкості, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 11.11.2003 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання каннабіноїдів, за місцем реєстрації характеризується задовільно, працює не офіційно, вибачився перед потерпілими, частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема, його молодого віку, стану здоров`я, способу життя, а саме те, що він одружений, має на утриманні дитину, працює не офіційно, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не застосовувався

Цивільні позови у провадженні не заявлялись, судові витрати у провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 (три) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувався.

Речові докази по справі, а саме вилучені 17.09.2014 року речі: сані плетені з дерева жовтого кольору, фрезер для різання плитки, пристрій для розмішування бетону з маркуванням «ЕМ1-950Е-2-07-2007 №70071673» та насадку для нього з наконечником у формі міксера приєднані до матеріалів кримінального провадження відповідно до постанови від 17 вересня 2014 року та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_6 .

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлялись.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1