Номер провадження: 11-кп/785/120/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію адвоката ОСОБА_7 на захист інтересів засудженого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, українець, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований мешкає в АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше судимого:

- 02.11.2011 року Малиновським райсудом м. Одеси за ст. ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки,

засуджений ст. 185 ч. 3 КК України до (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2011 року, яким ОСОБА_8 було засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавленням волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, остаточно визначено засудженому до відбуття покарання у вигляді 4 (чотирьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому обчислюється з моменту фактичного його затримання, тобто з 14 червня 2014 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічних та трассологічної експертиз в сумі 1822 (одна тисяча вісімсот двадцять дві) гривні 20 копійок.

встановила:
Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_9 , 16.01.2013 року шляхом віджиму метало пластикового вікна квартири АДРЕСА_2 , проникли до приміщення вказаної квартири, звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: золоті сережки, вартістю 1600 гривень, золоті сережки, вартістю 300 гривень, золоту каблучку з п`ятьма каменями вартістю 300 гривень; ноутбук марки НP Pavilion, вартістю 3000 гривень, плеєр IPod, вартістю 2400 гривень, часи марки KennetCole, вартістю 600 гривень, мобільний телефон марки Самсунг Е500, вартістю 2000 гривень, мобільний телефон марки Самсунг U360, вартістю 300 гривень, біжутерія у вигляді ланцюжка з кулоном у вигляді серця та браслету з кулоном у вигляді серця, які не представляють цінність, та грошові кошти в сумі 1200 доларів США, що по курсу НБУ склало 9 588 гривень. Потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріальні збитки на загальну суму 20088 гривень.

Вказані речі ОСОБА_8 разом із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 частково збули малознайомим їм особам, а грошові кошти розділили навпіл та витратили на власні потреби.

В апеляції адвокат просить змінити вирок, посилаючись на односторонність, неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на суворість покарання, на те, що засуджений визнав свою провину, скоїв злочин у зв`язку зі скрутним становищем, суд не врахував обставини щодо відшкодування збитків потерпілій, відсутність обтяжуючих обставин, не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини та не застосував ст. 69 КК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, адвоката, що підтримав апеляцію, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляції не вбачається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений визнав повністю свою провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини провадження, встановлені судом і не оспорював докази щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства.

При обранні виду та міри показання судом враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначив покарання у відповідності до ст. 65 КК України, яке є необхідним та достатнім для його виправлення. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не установлено, оскільки засуджений скоїв кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

За таких обставин, підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати к кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:
Апеляцію адвоката залишити без задоволення, вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2014 року у відношенні ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 3 КК України - без зміни.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3