Справа
№ 1-39/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року Місцевий Корюківський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді - Корха О.І.,

при
секретарі - Бурій Г.В.,

з участю прокурора - Жоголко Н.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Корюківка кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, уродженця АДРЕСА_1, Корюківського району, мешканця АДРЕСА_2, Корюківського району, Чернігівської області, громадянина
України, освіта неповна середня, перебуває в цивільному шлюбі, який на
утриманні має двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, не працюючого,
військовозобов'язаного, раніше судимого 29.04.1999 року Корюківським районним судом за ч.1 ст.140 КК України до 1 року виправних
робіт зі стягненням 10% від всіх видів заробітку; 28.10.1999
року Корюківським районним судом за ч.2 ст.17, ч.2 ст.140, 43 КК України до 1
року 6 місяців позбавлення волі; 27.05.2004 року місцевим Корюківським районним
судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік , постановою
Корюківського районного суду 13 липня 2005 року звільнено від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням у зв»язку з закінченням іспитового строку, судимість не погашена,
в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

встановив:

27 січня 2007
року близько 21.30 годин в АДРЕСА_2,
Корюківського району, ОСОБА_1 перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в будинку ОСОБА_4, повторно,
відкрито, викрав гроші в сумі 47 гривень, належні ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому
злочині передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю , а також визнав як
достовірні всі докази по справі погодившись на скорочений порядок судового
слідства, тобто без дослідження будь-яких доказів,
окрім особистого допиту підсудного, та вивчення матеріалів справи, які
характеризують його як особу, пояснивши при цьому суду, що дане рішення
його є добровільним і наслідки передбачені ч.3 ст.299 КПК України йому зрозумілі, тобто зрозуміло те, що він у такому
випадку буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи у
апеляційному порядку.

Після цього у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 показав, що 27.01.2007 року
близько 20.30 він прийшов додому в нетверезому стані і знаходився вдома. Потім
його співмешканка ОСОБА_5., з якою він разом проживає сказала, що закінчились
гроші і потрібно сходити до жительки АДРЕСА_2 ОСОБА_4 та взяти у неї в борг 5 гривень, щоб купити хоча б хліба, бо діти голодні і він вирішив сходити з
нею. Близько 21.30 годин вони вдвох пішли додому до ОСОБА_4, а коли підійшли до
будинку, то він залишився на вулиці та сказав ОСОБА_5., що почекає на вулиці, а
вона пішла в будинок. В будинку горіло світло. Почекавши біля будинку близько
20 хвилин він вирішив зайти в середину так як ОСОБА_5.
довго не було. Відкривши двері з сінець у будинок і помітив, що ОСОБА_4 сиділа біля печі спиною до його, а ОСОБА_5
про щось з нею розмовляла. Через проміжок занавіски він побачи,в як ОСОБА_4
дістала з кишені гроші та тримала їх в руках. Оскільки ОСОБА_5 та
господарка ОСОБА_4 не чули як він зайшов та не бачили його, бо були за занавіскою, то він вирішив виключити світло та непомітно
забрати гроші з рук. Після цього він відразу виключив світло та миттєво підбіг
до ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_5. та схопив господарку своєю рукою за її
руку, а іншою рукою почав забирати у неї гроші. Вона почала

2

кричати, щоб він відпустив її, але по імені його ніхто не називав тож він
вихватив у неї з рук гроші та вибіг на вулицю. ОСОБА_5 залишилась
в будинку. На вулиці він пішов додому, а вдома витягнув гроші і порахував їх,
всього було 47 гривень: 1 купюра - 20 гривень, 2 купюри - по 10 гривень, 1
купюра - 5 гривень, 1 купюра - 2 гривні.
Ці гроші він заховав в кишені своїх штанів. Через деякий час додому прийшла
ОСОБА_5 та спитала навіщо він викрав гроші у ОСОБА_4. Він відповів, що ніяких
грошей не викрадав, а не дочекався її та пішов додому, бо замерз і стало
погано, бо був напідпитку, біля будинку нікого не бачив. Через день
він почув, що ОСОБА_4 звернулась із заявою до міліції з приводу крадіжки грошей. Після цього він побоявсь та вирішив зізнатись у
скоєному злочині ОСОБА_5 та розповів їй, що викрав гроші. ОСОБА_5 накричала на
нього за це. Потім він віддав ОСОБА_5 всі гроші і
попросив, щоб вона нікому про це не казала та щоб купила за ці гроші що-небудь
та їжі. ОСОБА_5 пішла в магазин, а коли прийшла, то сказала, що віддала ОСОБА_4
з викрадених грошей 20 гривень, а решту 27
гривень пообіцяла віддати пізніше та купила на них в магазині хліб, вино, олію, сигарети, сірники, макарони та інше. Через деякий
час до нього додому прийшов дільничний інспектор
міліції і він зізнався йому в скоєнні злочину та дав пояснення з цього приводу.
В скоєному злочині він щиро розкаюється. Кошти
в сумі 47 гривень на даний час вже повернуто ним потерпілій. При призначенні покарання просить суд врахувати, що він на
утриманні має двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. При скоєному він усвідомлював те, що відкрито в присутності
інших викрадає гроші.

За таких доказів, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю і його
дії кваліфікуються судом за ст.186 ч.2 КК України, так
як підсудний повторно відкрито, скоїв крадіжку чужого майна.

Визначаючи вид та міру покарання підсудному суд приймає до уваги ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який
характеризується негативно за місцем проживання, який на утриманні має двоє
малолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, визнав вину повністю,
щиро розкаялись в скоєному злочині, судимість не погашена.

Обставинами, що
обтяжують покарання є скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння
відносно особи похилого віку.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного є його щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину.

За таких обставин, суд вважає, що підсудному необхідно призначити покарання
передбачене санкцією статті 186 ч.2 КК України
в вигляді позбавлення волі на певний строк та з застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбуття покарання з
випробуванням на іспитовий строк, та згідно ст.76 застосувати до
нього певні обмеження.

Судових витрат по справі нема.

Цивільний позов по справі не
заявлено. Речові докази відсутні.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1
винним за ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення
волі строком на - 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням,
з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов'язок: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи; не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи;

періодично з»являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 слід залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної
сили.

Речових доказів по справі не має, цивільний позов не заявлено, судові
витрати відсутні. Вирок може бути оскаржено протягом 5 днів до апеляційного суду.