Справа № Провадження №11-959/12 11/1090/4610/12 Головуючий у І інстанціїКосович
Категорія42Доповідач у 2 інстанції Дрига
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2012 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Левчука О.Д.,

суддів Дриги А.М., Матюшка М.П.,

за участю:

прокурора Красківського В.П.,

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 07 травня 2012 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця хутора Петрівський Урюпінського району Волгоградської області, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з середньою освітою, працюючого трактористом ПСП «Дзвеняче», одруженого, військовозобов'язаного, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 2-х років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов'язків згідно ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 5000 гривень моральної шкоди та 550 гривень витрат на правову допомогу.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 12 серпня 2011 року близько 17 годин 30 хвилин на присадибній земельній ділянці гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 керуючи самохідним механізмом КПС -5Б під час виконання робіт по скошуванню різнотрав'я, розвертаючись вказаним самохідним механізмом та продовжуючи рух вперед, не переконався в безпечності даного маневру та не впевнився, що це не створить небезпеки для ОСОБА_2, який знаходився поряд з транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_2 заднім правим колесом самохідного механізму КПС -5Б, коли той знаходився поряд із вказаним транспортним засобом, чим порушив п. 2.3.б, п. 10.1 ПДР України, в результаті чого, потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Порушення п. 2.3.б, п. 10.1 ПДР України ОСОБА_1, перебувають у прямому причинному зв'язку із ДТП та наслідками, що настали.

В апеляції прокурор, не оспорюючи доведеності вини засудженого та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в мотивувальній частині вироку суду в порушення вимог ч. 5 ст. 334 КПК України не наведено підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення витрат на правову допомогу, а також в ході судового слідства, незважаючи на оспорювання ОСОБА_1 розміру цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 судом безпідставно визначено обсяг дослідження доказів із застосуванням ст. 299 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, думку засудженого ОСОБА_1, який щодо вимог апеляції послався на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та надавши засудженому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 299 КПК України після виконання зазначених у

ст. 298 КПК України дій головуючий з'ясовує думку учасників судового

розгляду про те, які докази треба дослідити, та про порядок їх дослідження.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначається постановою судді чи ухвалою суду.

Суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

В порушення наведених вимог закону, суд першої інстанції прийняв рішення про визначення обсягу дослідження доказів в порядку ст. 299 КПК України, при тому, що ОСОБА_1 не визнав в повному обсязі розмір заявленого потерпілим цивільного позову.

Крім того, постановляючи за вироком стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 550 грн. витрат на правову допомогу, суд в мотивувальній частині вироку, в порушення вимог ч. 5 ст. 334 КПК України не навів підстав для задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Зазначені порушення являються істотним порушенням кримінально-процесуального закону, тому вирок суду підлягає скасуванню з цих підстав.

При новому розгляді справи, суду першої інстанції слід дослідити всі докази по справі, і з урахуванням всіх обставин справи та доводів в апеляції прокурора та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів:

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 07 травня 2012 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити в той же суд на новий судовий розгляд іншим суддею.