Справа
№ l-2822007p.
ВИРОК ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 року Оболонський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Куценко О.В.

з участю прокурора - Андрющенка О.О.

з участю захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не
працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 25.05.2004 року
Оболонським районним судом м. Києва по ст. 185 ч.2 КК України до двох років
позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України на два роки, 15.11.2004 року
Оболонським районним судом м. Києва по ст.ст.289 ч.2, 15, 289 ч.2, 69, 70, 71
КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільнився 30.06.2006
року згідно ухвали Прилуцького міського суду Чернігівської області від
22.06.2006 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 16 днів,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.З КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2007 року приблизно о 2 годині знаходячись біля
кімнати АДРЕСА_2 на загальному коридорі третього поверху гуртожитку, який
розташований АДРЕСА_2, у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на таємне
повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, бажаючи збагатитись
за рахунок чужого майна, ОСОБА_1 штовхнув двері вищевказаної кімнати і таким
чином замок двері та проник до вищевказаної кімнати, звідки таємно, повторно, з
корисливих спонукань викрав майно, яке належало ОСОБА_3, а саме:

·телевізор «LG» чорного кольору
вартістю 1000 гривень;

·відеомагнітофон
«Panasonic» сірого кольору, вартістю 600 гривень;

·музичний центр «Philips» сірого кольору
вартістю 1000 гривень;

·фотоаппарат «Сіна 222» темно
сірого кольору вартістю 100 гривень;

·два
простирадла, одне біле в жовто-блакитну смужку, а інше білого кольору з
печаткою ЗС СРСР вартістю по 20 гривень кожне, всього на суму 40 гривень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3 було
спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 2740 гривень.

Допитаний у якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України
визнав повністю, щиро розкаявся, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним
злочину. Після вчинення злочину майно потерпілого продав незнайомим йому
особам, отримавши за збуте приблизно 700 гривень, які витратив на власні
потреби. Вказує на те, що після звільнення з місць позбавлення волі він
працював у маркеті на посаді продавця-консультанта. Пояснює вчинене
матеріальним становищем. Запевняє суд про недопущення подібного, жалкує про
вчинене, просить суд призначити покарання, не в максимальних межах,
передбачених санкцією ст. 185 ч.З КК України.

Враховуючи те, що підсудний та інші учасники процесу не
оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно
розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та
істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз'яснивши їм
положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів
по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази,
суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у судовому засіданні доведена
повністю.

2

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК
України тому що він вчинив навмисні дії, що виразились у таємному викраденні
чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, у відповідності
зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальними обставинами, згідно ст.66 КК України,
суд визнає те, що щире каяття підсудного, а також відшкодування завданого
збитку.

Обтяжуючих
обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні підсудному міри покарання судом
враховується його відношення до вчиненого, а також те, що підсудний має дві
непогашені судимості за вчинення інших умисних злочинів.

На
підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання в межах
санкції ч.3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, та вважає, що
його перевихо­вання та виправлення не можливо без ізоляції від суспільства, та
не знаходить підстав для застосування відносно ОСОБА_1 ст.ст. 69 чи 75 КК
України. Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_1 остаточне покарання
визначити шляхом часткового приєднання покарання за цим вироком та невідбутої
частини покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від
15.11.2004 року та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6
(шести) місяців позбавлення волі.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 22.01.2007 року.

Речові
докази по справі (а.с.27) - залишити за належністю у потерпілого ОСОБА_3

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під
вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання
покарань в м.Києві та Київській області до набуття вироком чинності - залишити
без змін.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а підсудним з моменту отримання копії вироку.