Справа 1-38/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2010 р. Летичівський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Курнос С. О.

при секретарі - Кравець А.Г..

з участю прокурора - Сідельникова Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Ставниця Летичївського району, вул. Леніна, 2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, на утриманні одна неповнолітня дитина, приватного підприємця, несудимої, до адміністративної відповідальності не притягувалась, за ст. 172 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи фізичною особою - підприємцем, зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб Летичівською районною державною адміністрацією 26.04.2006р. за ідентифікаційним номером фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_1, здійснюючи підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту, а саме орендованому нею магазині «Катруся», розташованому в с. Ставниця по вул. Костроміна, на початку вересня 2007р. працевлаштувала на посаду продавця магазину ОСОБА_2, при цьому, всупереч вимогам ст. 24, 24-1, 48 КЗпП України, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, чим обмежила її трудові права. У жовтні 2007 року трудові відносини із ОСОБА_2 було припинено.

На початку листопада 2007р. - працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_3, при цьому, всупереч вимогам ст. 24, 24-1, 48 КЗпП України, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, чим обмежила її трудові права. У грудні 2007 року трудові відносини із ОСОБА_3 було припинено.

На початку вересня 2008р. ОСОБА_1 працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_4, при цьому, всупереч вимогам ст. 24, 24-1, 48 КЗпП України, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, чим обмежила її трудові права. У жовтні 2008 року трудові відносини із ОСОБА_4 було припинено.

У жовтні 2008р. ОСОБА_1 працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_5, при цьому, всупереч вимогам ст. 24, 24-1, 48 КЗпП України, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, чим обмежила її трудові права. 01.10.2009р. трудові відносини із ОСОБА_5 було припинено.

30.11.2009р. ОСОБА_1 працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_6, яка працювала у магазині протягом грудня 2009 року, січня та лютого 2010 року. При цьому, всупереч вимогам ст. 24, 24-1, 48 КЗпП України, трудовий договір із нею у письмовій формі ОСОБА_1 не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, чим обмежила її трудові права.

Допущене ОСОБА_1 обмеження трудових прав вказаних працівників, з огляду на кількість осіб, права яких обмежено, його тривалість та систематичність, є грубим порушенням законодавства про працю.

В судовому засіданні підсудна вину визнала повністю і показала, що вона є фізичною особою - підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, з перевагою продовольчого асортименту, в орендованому нею магазині «Катруся», розташованому в с. Ставниця по вул. Костроміна, на початку вересня 2007 року працевлаштувала на посаду продавця у магазину ОСОБА_2, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала. У жовтні 2007 року трудові відносини із ОСОБА_2 було припинено.

На початку листопада 2007р. працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_3, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, чим обмежила її трудові права. У грудні 2007 року трудові відносини із ОСОБА_3 було припинено.

На початку вересня 2008р. працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_4, при цьому трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, у жовтні 2008 року трудові відносини із ОСОБА_4 було припинено.

У жовтні 2008р. працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_5, при цьому, трудовий договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, 01.10.2009 трудові відносини із ОСОБА_5 було припинено.

Крім того, 30.11.2009р. працевлаштувала на посаду продавця у магазині ОСОБА_6, яка працювала у магазині протягом грудня 2009 року, січня та лютого 2010 року але договір із нею у письмовій формі не уклала та у Летичівському районному центрі зайнятості не зареєструвала, у вчиненому щиро кається.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 суд вважає, що вона підтверджується наявними доказами по справі, які в судовому засіданні не досліджувалися оскільки встановлені фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Сукупність доказів дає підстави суду зробити висновок, що її дії підлягають кваліфікації за ст. 172 ч.1 КК України грубе порушення законодавства про працю.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин за ст. 172 ч.1 КК України є невеликої тяжкості.

ОСОБА_1 вперше вчинила злочин, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, розлучена, на утриманні має неповнолітню дитину, у вчиненому розкаялася.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що міра покарання має бути призначена ОСОБА_1 за ст. 172 ч. 1 КК України в мінімальній межі санкції ст. 172 ч.1КК України, у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 172 ч.1 КК України і призначити покарння:, за ст. 172 ч. 1 КК України 510 гривень штрафу в доход держави.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, підписку про невиїзд, скасувати.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча: