Справа № 316/223/15-к
Провадження № 1-кп/337/88/2015
У Х В А Л А
20 квітня 2015 р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 по ч.3 ст.368 КК України, -
В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 заявлено клопотання про визнання такими, що одержані з істотним порушенням закону і виключення з судового розгляду доказів по справі, а саме : аудіо запис розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 записану на диктофон ОСОБА_6 16.10.2014 року до звернення нею до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, записану на СD-R диск та заборону стороні обвинувачення допитувати свідків та обвинуваченого ОСОБА_5 стосовно вищевказаного аудіо запису, який просить долучити до матеріалів кримінального провадження прокурор.
Вислухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав заявлене клопотання, прокурора, який заперечує проти вказаного клопотання, мотивуючи тим, що даний доказ отримано без порушенням вимог КПК України, а саме отримано заявником ОСОБА_6 з метою захисту своїх порушених конституційних прав.
Так, відповідно до ч.1, п.п. 1,4 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та Законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням такого права.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимим, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимим.
Згідно з ч.ч. 1,3,4 ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.
Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є аудіо-, відео контроль особи.
Відповідно до ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування, тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор просить долучити до матеріалів кримінального провадження аудіозапис приватного спілкування між обвинуваченим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , оскільки як пояснив прокурор, цей запис було зроблено свідком ОСОБА_6 таємно, без повідомлення вказаних осіб про його здійснення, щодо захисту її конституційних прав.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що зазначений аудіо запис спілкування його з ОСОБА_6 є недопустимим доказом, так як вказаний запис отримано свідком ОСОБА_6 без дотримання умов, передбачених вищевказаними нормами закону, та без ухвали суду, чим порушенні його законні права. Крім того, йому невідоме джерело походження цього аудіо запису.
При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази отримано з істотним порушенням прав та свобод обвинуваченого ОСОБА_5 , гарантованих Конституцієюта законами України, тому запис приватної розмови між обвинуваченим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 на диску CD-R, як докази є очевидно недопустимими, що унеможливлює їх дослідження в судовому засіданні.
Щодо клопотання про заборону допиту свідків та обвинуваченого ОСОБА_5 , стосовно зазначеного аудіо запису, то вказане клопотання задоволенню не підлягає, так як діючим КПК України не передбачено заборони прокурору під час судового розгляду здійснювати свої повноваження.
При цьому викладені в клопотанні обставини підлягають оцінці в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду кримінальної справи нарівні з іншими, які будуть отримані в ході судового слідства.
Керуючись ст.ст. 87,89, 258,260 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити частково, СD R диск з записом приватної розмови обвинуваченого ОСОБА_5 з свідком ОСОБА_6 від 16.10.2014 року - визнати недопустимими доказами по справі та повернути прокурору.
В задоволенні інших вимог - відмовити
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1