Справа № 357/6400/15-к
1-кп/357/505/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001322 від 01.04.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви, Київської області, українця, громадянина України, з середньою професійною освітою, розлученого, всилу ст. 89 КК України немаючого судимості, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ), обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
31 березня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , виявив у власному речовому мішку гранату «РГД-5», яку привіз із «зони АТО», де раніше проходив військову службу, і, поклавши її до кишені своїх штанів, неаконно зберігав біля себе, без мети збуту, та носив без передбаченого зконом дозволу до 21 год. 17 хв. 1 квітня 2015 року, коли був затриманий у цій же квартирі працівниками міліції і в ході особистого обшуку у нього в правій накладній кишені штанів було виявлено вказану гранату «РГД-5», з позначенням РГД-5 ( НОМЕР_2 ), без запалу, а у лівій накладній кишені штанів - запал з чекою та важелем до гранати «РГД-5», з позначенням УЗРГМ-2 ( НОМЕР_3 ).

Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи № 6-02/42 від 17.04.2015 року, вилучені у ОСОБА_5 предмети являються: корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати «РГД-5», який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини тротилу, та уніфікованим запалом дистанційної дії типу «УЗРГМ (УЗРГМ-2)».

У своїй сукупності уніфікований запал дистанційної дії «УЗРГМ (УЗРГМ-2)» та корпус гранати «РГД-5» являються вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення - наступальною осколковою ручною гранатою «РГД-5», яка відноситься до виду боєприпасів гранати і є пр идатною для здійснення вибуху.

Допитаний судом ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненому і в повному обсязі підтвердив факт незаконного, за встановлених досудовим слідством обставин, зберігання та носіння біля себе без передбаченого законом дозволу бойової ручної гранати «РГД-5» та запалу до неї.

Показав, що вказану гранату привіз із «зони АТО», де проходив військову службу та звідки демобілізувався на початку березня 2015 року, і зберігав, без мети збуту, у своєму речовому мішку, а 31 березня 2015 року, випадково виявивши гранату у вказаному мішку, від?єднав від неї запал і, поклавши гранату та запал до різних кишень своїх штанів, носив, зберігаючи біля себе, до 21 год. 17 хв. наступного дня, коли під час перебування у кв. АДРЕСА_2 , вказані граната та запал були виявлені у нього та вилучені працівниками міліції. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винним у вчиненому, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого йому злочину, будучи належним чином ознайомленим з положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_5 просив суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись його власним визнанням своєї винуватості у вчиненому.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому повністю доведена в судовому засіданні, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне подження з боєприпасами - носіння та зберігання боєприпасів (гранати) без передбаченого законом дозволу.

При обранні покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі відповідальність останнього обставини, як то повне визнання вини та щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, враховує особу обвинуваченого, котрий є круглим сиротою, несудимий, позитивно характеризується, є учасником бойових дій у «зоні АТО», а також відсутність будь-яких обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин, і вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст. 263 ч. 1 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 614 грн. 40 коп. на проведення судової вибухо-технічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК Уукраїни звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 /один/ роки, зобов?язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу контролюючих органів та повідомляти вказані органи про зміну місця постійного проживання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 614 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1