Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/322/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0000638 щодо ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою потерпілого на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2015 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, має середню освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_10 , на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в сумі 4271 грн.96 коп. та моральної шкоди в сумі 4000 грн.

Вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло.

ОСОБА_10 в один із днів кінця третьої декади вересня місяця 2014 року, в другій половині дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в особистих справах прибув до будинку свого знайомого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 . Встановивши, що господаря дома немає, обвинувачений випадково виявив на підвіконні ключі від вхідних дверей до житлового будинку. В цей час у нього виник намір на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій намір, ОСОБА_10 за допомогою ключа відчинив вхідні двері до житлового будинку та проник всередину вказаного приміщення, де в кімнаті-залі виявив шкатулку із золотими прикрасами, звідки таємно викрав 1 золотий ланцюжок 585 о масою 3,03 грама вартістю 1572 гривні 99 копійок, золотий хрестик 585 о масою 0,64 грама вартістю 332 гривні 25 копійок. З викраденим чужим майном ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 збитків на загальну суму 1 905 гривень 24 копійки .

Крім того, в один із днів середини другої декади жовтня місяця 2014 року, близько 22 години, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Впевнившись, що господарі вдома відсутні, за допомогою ключів, місце зберігання яких знав заздалегідь, відчинив вхідні двері житлового будинку та проник всередину вказаного приміщення, де з шкатулки, яка знаходилася в кімнаті-залі, повторно, таємно викрав один золотий ланцюжок 585 о масою 3,84 грама вартістю 2015 гривень 12 копійок та кулон-іконку "образ Божої матері " виготовленого із золота 585 о масою 0,67 грама, вартістю 351 гривня 60 копійок. З викраденим чужим майном ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 збитків на загальну суму 2 366 гривень 72 копійки .

Крім того, 21.12.2014 року, близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна прибув до будинку ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 . Вважаючи, що господарі вдома відсутні за допомогою ключів, місце зберігання яких знав заздалегідь, відчинив вхідні двері житлового будинку та проник всередину вказаного приміщення, де з шафи-купе, яка знаходилася в кімнаті-залі, повторно, таємно викрав готівкові кошти в національній валюті на загальну суму 655 гривень. Викрадене поклав до кишені власних штанів, тобто отримав реальну можливість розпорядитися чи користуватися протиправно вилученим майном . При залишенні місця скоєння кримінального правопорушення був виявлений дружиною господаря ОСОБА_11 , яка на той момент не усвідомлювала скоєння обвинуваченим крадіжки готівкових коштів. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 потерпілому було заподіяно шкоди на суму 655 гривень.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України. Також, ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок необгрунтованим і в частині задоволення цивільного позову та стягнення розміру моральної шкоди з ОСОБА_10 у сумі 4000 (чотирьох тисяч) гривень.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_8 посилається на те, що при ухваленні вироку та призначені покарання судом першої інстанції не враховано того, що заподіяна шкода ОСОБА_10 , потерпілому не відшкодована. Також, посилається на п.1 ч.1 ст. 67 КК України та зазначає що при ухвалені вироку судом першої інстанції не враховано повторність, яка є обтяжуючою обставиною, а також що судом першої інстанції не враховано обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. У апеляційній скарзі, ОСОБА_8 , у частині задоволення цивільного позову, вказує що сума моральної шкоди значно менша і не відповідає вимогам розумності, справедливості та шкідливим наслідкам.
Заслухавши доповідь судді, потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, прокурора, який просив відмовити в задоволенні скарги потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінально процесуальним законом порядку та належно оцінені судом, і жодним учасником судового розгляду оскаржені не були.
Дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України та належним чином врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання і обставини, які його обтяжують, та дійшов до правильного висновку, про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі та можливості застосування ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_10 від призначеного покарання з іспитовим строком.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги потерпілого щодо не відшкодованої шкоди обвинуваченим ОСОБА_10 , як підставу для призначення більш суворого покарання, так як обвинуваченим, під час розгляду кримінального провадження у апеляційному суді, відшкодована шкода, шляхом повернення аналогічних викраденим золотих виробів потерпілому, що підтверджується розпискою останнього.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що потерпілий хоча і підтримав свою апеляційну скаргу, але не наполягав на призначенні покарання обвинуваченому у вигляді реального позбавлення волі.

Щодо посилання потерпілого, в апеляційній скарзі, на вчинення злочину ОСОБА_10 повторно, то судом першої інстанції при ухвалені вироку враховано повторність, як кваліфікуючу ознаку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому суд у відповідності до вимог відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, правильно не визнав повторність, як обтяжуючу покарання обставину.
В частині задоволення цивільного позову потерпілого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку визначивши суму заподіяної матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням відповідно до вартості майна, а суму моральної шкоди визначив належним чином оцінивши характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, підстав, які б давали можливість скасувати вирок Добровеличківського суду Кіровоградської області від 26.01.2015 стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 колегія суддів не вбачає, а тому вирок районного суду залишає без змін, а апеляційну скаргу потерпілого, без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів.
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Добровеличківського суду м. Кіровограда від 26.01.2015 року щодо обвинуваченогоОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4