Справа № 1-9/2007р.
ВИРОК ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2007 року

в складі: головуючого-судді:

при секретарі

з участю прокурора

адвоката

потерпілої

Хустський
районний суд Закарпатської області

Довжанин М. М.

Демеш В. М.

Верховської С.
І.

ОСОБА_1

ОСОБА_2

та її представника
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4 12
вересня 2005 року,
приблизно о 06 годині,
знаходячись в стані алкогольного сп"ягніння, керуючи автомобілем марки
"ВАЗ-21011" без державних номерних знаків, в якому знаходився пасажир
ОСОБА_5 в порушення вимог п. 2.8
„а" Правил дорожнього руху України, зміст якого полягає в тому, що
"водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного
сп"ягніння", рухаючись по вул.. Черетови в с. Золотарево, Хустського
району в напрямку с.
Данилово, в умовах достатньої видимості, в порушення п.п. 1.4; 1.2.1 та 12.3 „Правил
дорожнього руху України" втратив контроль за рухом транспортного засобу,
не застосував вчасно екстренне гальмування і з"їхав в правий кювет по ходу
руху автомобіля, внаслідок чого сталося перекидання транспортного засобу.

Пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від яких наступила
його смерть.

2

В судовому
засіданні підсудний в порядку
ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, ствердивши,
що нічого не пам"ятає про дорожньо-транспортну пригоду. Вину не визнав.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що ОСОБА_5 являвся її сином. В день
автоаварії вона знаходилася за межами України. Син не мав посвідчення водія, не
вмів керувати транспортними засобами і ніколи не сідав за кермо. З підсудним
син був у товариських відносинах.

Потерпіла заявила цивільний позов і просить суд стягнути
з підсудного на свою користь у відшкодування моральної шкоди у зв"язку із
втратою близької людини 50
ООО грн. Що стосується матеріальної шкоди, то заявить позов в
порядку цивільного судочинства.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7
ствердили суду, що вони проживають неподалік від місця автоаварії, і коли
вони підійшли до місця, де перекинулась машина, то побачили позаду автомобіля
двох лежачих осіб чоловічої статі, і обоє стогнали від болю. Вони викликали
„швидку допомогу" і хлопців відвезли в лікарню. Автомобіль був
перекинутий.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що підсудний з потерпілим 11 вересня біля 22 год. 30 хв. приїхали на
автомобілі в бар, в якому вона в той час працювала барменом. Підсудний в барі
вживав спиртні напої, а потерпілий пішов спати в автомобіль. Цілу ніч підсудний
знаходився в барі, а під ранок він посварився з невідомими хлопцями і між ними
почалася бійка. Автомобіль із Чехії привіз підсудний і керував ним підсудний,
потерпілий не міг сидіти за кермом автомобіля під час ДТП, так як він взагалі
не вмів керувати транспортними засобами.

Свідок ОСОБА_9 ствердила в судовому засіданні, що вона бачила як підсудний
в ніч, коли сталася пригода вживав в барі, який їй належить, пиво в кількості
біля 4-5 малих
пляшок. Вночі вони посварились з невідомими їй хлопцями, а біля 6 години ранку
підсудний пішов з бару. Підсудний говорив їй, що він приїхав в бар на машині.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що в неділю біля 18 год. до нього додому
приїхали ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на автомобілі і просили подивитись дверку, яка погано
закривалась. Він не бачив, щоб за кермом сидів ОСОБА_5.

Вина підсудного також підтверджується дослідженними в
судовому засіданні письмовими доказами:

- З протоколу
огляду місця ДТП від 12.09.2005 року слідує, що

подія злочину сталася біля 6 год. по вул. Черетови в с.
Золотареве

Автомобіль, в якому їхали підсудний та потерпілий
перекинутий

на обочині дороги (а.с. 3-9);

Оглядом автомобіля стверджено, що гальмівна система та
система керування автомобіля знаходиться в
технічно справному стані (а.с. 10,11);

- Висновком
суд-медексперта за № 120
стверджено, що смерть

ОСОБА_5 настала внаслідок забою речовини головного мозгу

при відкритій черепно-мозговій трвмі.

3

Тілесні ушкодження, виявлені на тілі потерпілого виникли
внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючі частини
салону автомобіля, що діяли за механізмом
удару, стосовно певних осіб кваліфікуються як тяжкі, що є небезпечними
для життя.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_5 етиловий спирт
не виявлений.

Вищевказані тілесні ушкодження малоймовірно, що виникли внаслідок
перебування за кермом при
ДТП, так як водій більш фіксований (а.с. 22-24);

·
З акту судово-медичного обстеження № 561 слідує, що підсудний ОСОБА_4 поступив
в Хустську райлікарню 12
вересня 2005 року о 7 год. 10 хв. після ДТП в стані
алкогольного сп"яніння (а.с. 17-19);

·
Висновком судмедексперта № 674 стверджується, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4
можуть відповідати особі, яка перебувала за кермом в момент ДТП (а.с. 28-29);

·
Відповідно до висновків судової автотехнічної експертизи № 267-1 від 21 жовтня 2005 року, причиною
настання ДТП, з
технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля „ВАЗ-21011" ОСОБА_4 вимогам
п.п. 1.10; 10.1; 11.2;
12.1 та 12.3 Правил
дорожнього руху України, тобто факт втрати контролю за рухом транспортного
засобу, заїзду на праве узбіччя та правий кювет, не застосування вчасно
екстренного гальмування, чим він себе
позбавив технічної можливості уникнути скоєння зіткнення з боковою
стіною кювету шляхом своєчасного застосування негайного гальмування, внаслідок
чого сталося перекидання транспортного засобу (а.с. 33, 34);

·
Висновком №
288-2/627 судової авто технічної експертизи по дослідженню
технічного стану автомобіля „ВАЗ-21011" б/н стверджено, що на момент ДТП робоча гальмівна
система та система рульового керування
знаходились в працездатному стані і могли виконувати своє функціональне
призначення (а.с. 38-45).

За місцем
проживання підсудний характеризується позитивно (а.с. 72).

Суд не бере до уваги версію захисника підсудного про те, що ні досудовим,
ні судовим слідством не доведено факт перебування підсудного за кермом
автомобіля під час ДТП, через що
його слід виправдати, поскільки така версія повністю спростована наявними по
справі доказами.

Так, при судово-медичному обстеженні підсудного експертом 19 вересня 2005 року ОСОБА_4
заявив, що 12.09.2005 року
їхавши в автомобілі "Жигулі", неподалік с. Золотарево потрапив в ДТП (а.с. 18).

При дачі пояснень слідчому 13
вересня 2005 року
ОСОБА_4 повідомив, що 12
вересня 2005 року
біля 4 год. ранку,
знаходячись в стані алкогольного сп"яніння, керував автомобілем марки
"ВАЗ-21011" без державних номерних знаків, який пригнав із Чехії
півроку назад. З ним їхав пасажир ОСОБА_5, але деталі ДТП не пам"ятає
(а.с. 12).

. 4

Факт керування підсудним автомобілем під час ДТП підтверджується
також висновком судмедексперта (а.с. 28,
29).

Допитаний з цього приводу в
судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_11 підтвердив висновки експертизи.
Пояснив суду, що виходячи із характеру та механізму отриманих тілесних
ушкоджень підсудним та потерпілим можна стверджувати, що поскільки водій в
автомобілі більш фіксований, чим пасажир, тому більш ймовірним є факт керування
автомобілем підсудним ОСОБА_4.

Тілесні ушкодження, які отримав потерпілий ОСОБА_5 вказують на те, що
малоймовірним є те, що він керував автомобілем.

Крім того, свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що підсудний говорив їй, що
приїхав в бар на автомобілі.

Потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_8 ствердили суду, що
ОСОБА_5 не вмів керувати транспортними засобами і ніколи не сідав за кермо
автомобіля.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина підсудного у вчиненні
інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної
експертизи підсудний в період вчинення ДТП
психічним захворюванням не страждав і не страждає в даний час. Може нести
кримінальну відповідальність, тобто є осудним.

Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило
смерть потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує обставини
які пом'якшують покарання: за місцем проживання характеризується з позитивної
сторони, є інвалідом ІІ-ї групи, а також обставину, яка обтяжує покарання:
вчинив злочин в стані алкогольного сп"яніння.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного,
позицію потерпілої, яка вважає, що підсудний повинен бути покараний в межах
санкції закону, який порушив, і приходить до висновку що підсудному слід
призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК
України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Потерпілою заявлено цивільний позов про стягнення моральної шкоди із
цивільного відповідача.

Суд вважає, що внаслідок смерті близької людини - сина, потерпіла
зазнала душевних страждань, тобто їй заподіяно моральної шкоди.

Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь
вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також вимоги розумності і справедливості
суд приходить до висновку, що з підсудного слід стягнути на користь потерпілої у відшкодування моральної шкоди
15 000 гривень.

Судом встановлено, що по справі
наявні судові витрати в сумі 157 грн. 50 коп. за проведену
судово-психіатричну експертизу. Дані витрати слід покласти на ТУ ДСА в
Закарпатській області.

Речові докази по справі відсутні.

5

Керуючись ст.ст. 323,324
КПК України, суд -ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами
на строк 3 роки.

Запобіжний захід засудженому залишити взяття під варту до
вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня затримання - 18 січня 2007 року.

Цивільний позов
потерпілої задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 15 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Оплату судових витрат в сумі 157
грн. 50 коп. на користь ОСОБА_12 за проведення
судово-психіатричної експертизи покласти на Територіальне управління державної
судової адміністрації України в Закарпатській області.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим в це же строк з моменту вручення копії вироку
до апеляційного суду Закарпатської області.

Довжанин М. М.

підпис:

Суддя Хустського районного суду

Довжанин М. М.

З оригіналом вірно: Суддя Хустського районного суду