А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.01.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп/777/39/15 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2014 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бєлгород Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 , не судимий,
засуджений за ч.2 ст. 286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1468,32 грн. процесуальних витрат.
Цивільний позов залишено без розгляду.
Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_6 17 вересня 2013 року близько 12 год. 35 год., керуючи автомобілем марки «0пель Вектра» д.р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Мукачівській в м. Берегово Закарпатської області за сторони м. Мукачева, навпроти будинку №305, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Довжа, в порушення вимог п.п.1.3,1.4,1.5,1.10,2.3 «б», 16.13 Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши перевагу в русі мотоциклу марки «Honda PC 36» н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , що рухався своєю смугою руху з центру м. Берегово в напрямку м. Мукачева, де допустив зіткнення з останнім. В результаті ДТП водій мотоцикла ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала його смерть в Берегівській ЦРЛ.
В апеляційній скарзі прокурора порушено питання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 в частині призначення йому покарання та ухвалення нового вироку з призначенням йому додаткового покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами строком на 2 роки. В зміненій апеляційній скарзі прокурор просив змінити вирок суду від 12 березня 2014 року і звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п.п. «г» та «ґ» Закону України « Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
Також захисник обвинуваченого подав суду клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу та просив звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав змінену апеляційну скаргу прокурора та клопотання свого захисника й просив звільнити від його покарання, представника потерпілої, який залишив вирішення питання на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи наведені в апеляційній скарзі та доповненні до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а клопотання захисника до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недоцільним, обмежившись допитом ОСОБА_6 та дослідженням обставин, що характеризують особу обвинуваченого. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, встановленню порядку їх дослідження та роз`ясненні при цьому прав ОСОБА_6 , судом першої інстанції вимоги ч.3 ст. 349 КПК України порушені не були. Тому, апеляційним судом висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи не перевіряються.
Кваліфікація судом першої інстанції діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, є правильною.
Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 65,71 КК України. При призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини справи та дані про особу, наявність пом`якшуючих обставин, а саме визнання вини, щире каяття, відсутність судимості, а також інвалідність (ІІ група) та пенсійний вік обвинуваченого. З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Разом із тим, заслуговують на увагу доводи прокурора в апеляційній скарзі, про які також йдеться в клопотання захисника обвинуваченого, щодо застосування до ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185- УІІ від 08.04.2014 року.
Так, відповідно до вимог ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного й додаткового покарань.
У відповідності до вимог ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів справи, зокрема, і долучених до клопотання про застосування амністії документів.
Згідно п. «г», «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08.04.2014 року особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також особи, які на день набрання чинності вказаним Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України.
Під час апеляційної перевірки вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 встановлено, що він до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» вчинив тяжкий злочин з необережності передбачений ч.2 ст.286 КК України і на день набрання чинності цим Законом являється пенсіонером та інвалідом ІІ групи, що також встановлено судом першої інстанції та враховано при призначенні покарання.
З урахуванням вищенаведеного обвинувачений ОСОБА_6 є суб`єктом застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», тому останній підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком суду від 12 березня 2014 року, у зв`язку з чим змінена апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а клопотання захисника до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити частково, а клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2014 року щодо ОСОБА_6 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України залишити без зміни.
На підставі п.п. «г», «ґ» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185 - VII від 08.04. 2014 року ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного за вироком Берегівського районного суду від 12 березня 2014 року.
На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: