Справа № 1-110/11 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2011 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гусача О.М

при секретарі - Поймай Я.А.,

з участю прокурора Птиці О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

07.04.2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 квітня 2010 року підсудний ОСОБА_1 засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт. 20.05.2010 року ОСОБА_1 з»явився за викликом до автозаводського РП КВІ, де був ознайомлений під розпис з порядком та умовами відбуття даного виду покарання. У нього була відібрана підписка та він був попереджений про можливість його притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України в разі порушення умов відбування покарання у вигляді громадських робіт за вироком суду від 07.04.2010 року. Для відбуття покарання та відпрацювання встановлених рішенням суду годин громадських робіт його було направлено до ТОВ «Житлорембудсервіс», де був виданий наказ №56-К від 25.05.2010 року про його прийняття на безоплатну, у вільний від основного місця роботи час, для відпрацювання стягнення у вигляді громадських робіт, з ним був проведений інструктаж із техніки безпеки при виконанні запланованих робіт та призначено днем явки наступний день, тобто 26.05.2010 року. Не дивлячись на це, підсудний, нехтуючи офіційними попередженнями з боку представників влади, 26.05.2010 року та послідуючі дні для відпрацювання встановлених годин громадських робіт не з»являвся без поважних причин, нікого про неявку не попереджав, чим грубо порушив встановлений порядок відбуття покарання у виді громадських робіт.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому злочину підсудний ОСОБА_1 визнав повністю, пояснивши про обставини, що відповідають вступній частині вироку.

Крім повного визнання вини підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується дослідженими судом доказами, які суд вважає належними, допустимими та достатніми, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_2 яка суду пояснила, що ОСОБА_1 з 04.05.2010 року перебуває на обліку в автозаводському РП КВІ. Був ознайомлений з порядкум відбуття покарання у виді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність в разі ухилення від виконання покарання. 07.06.2010 року з ТОВ «Житлорембудсервіс»надійшло повідомлення про те, ОСОБА_1 на відпрацювання не з»являється. Станом на 07.02.2011 року не відпрацьовано жодної години з призначених 100 годин громадських робіт.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_3 , згідно якого на ТОВ «Житлорембудсервіс»був направлений для відпрацювання громадських робіт ОСОБА_1, який на відпрацювання не виходив взагалі. (а.с.29);

- копією вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука( а.с.7);

- поданням Кременчуцького МВ КВІ УДДУ ПВП в Полтавській області ( а.с.5-6);

- копіями документів ( а.с.8-25)

та іншими доказами в їх сукупності.

Даючи всесторонню і обєктивну оцінку проаналізованим вище доказам, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1В у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена.

Умисні дії підсудного ОСОБА_1, що виразились в умисному ухиленні від відбуття покарання у виді громадських робіт особою , засудженою до цього покарання суд кваліфікує за ч.2 ст. 389 КК України.

Вирішуючи питання про обрання підсудному ОСОБА_1 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу підсудного, який раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, його стан здоров»я та вік.

Обставинами, які пом`якшують покарання підсудного суд визнає повне визнання вини.

Обставиною, яка обтяжую покарання підсудного суд визнає рецидив злочину.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, у виді арешту, в межах санкції статті яка передбачає відповідальність за вчинене.

Призначаючи покарання суд виходить з вимог ст.ст. 71, 72 КК України, тобто призначаючи покарання за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07.04.2010 року, яка складає 100 годин громадських робіт, перевівши їх відповідно до вимог ч.1 ст.72 КК України в арешт (з розрахунку один день арешту за вісім годин громадських робіт).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.04.2010 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 10 (десять) днів.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередню підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання засудженого ОСОБА_1 рахувати з моменту затримання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з часу проголошення.

Суддя: