Справа №1-25/2007p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007
року Полтавський районний суд в складі:

головуючого - судді Гальченко
О.О.

при секретарі - Баєчко О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Полтава справу за

звинуваченням
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки с. Білики Кобеляцького району
Полтавської області, громадянки
України, українки, з вищою освітою, заміжня,
має неповнолітню дитину 1991
р.н., працюючою вчителем ЗОШ с.
Терешки Полтавського району, прописаної
і проживаючої в АДРЕСА_1, раніше не
судимої, -у вчиненні злочину передбаченого
ст. 126ч.1 ККУкраїни, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно
зустрічної скарги в порядку ст. 27 КПК
України від ОСОБА_2, стосовно якої
кримінальну справу за ст. 125 ч.2 КК
України закрито провадженням в зв'язку з застосуванням Закону України «Про
амністію» від 19.04.2007 року постановою суду від 14.06.2007 року підсудна
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що
07.05.2006 року о 1930 год. в АДРЕСА_2 напала на ОСОБА_2 та шляхом вчинення
насильницьких дій щодо останньої завдала їй фізичного болю ,
а саме підбігла до неї,
схопила обома руками за волосся на голові, тягла до паркану свого будинку, неодноразово смикала за волосся. Чим вчинила
злочин, передбачений ст. . 126 ч.1 КК України.

Допитана
в судовому засіданні ОСОБА_2 скаргу підтримала,
прохала відшкодувати заподіяну їй злочином майнову шкоду у сумі 240 грн.
35 коп. та моральну шкоду 5 000 грн. Погодилась на застосування до неї амністії
по первісній скарзі ОСОБА_1 та давала суперечливі свідчення в ході всього
судового засідання.

До своєї
скарги не додала жодного підтверджуючого документу щодо обставин вчиненого
проти неї злочину.

Допитана
в засіданні потерпіла-підсудна ОСОБА_1 свою скаргу підтримала ,
надавши можливі докази в її підтвердження. Зустрічну
скаргу ОСОБА_2 заперечила категорично,
вказавши, що насильницьких дій
стосовно ОСОБА_2 не вчиняла, а вимушена
була у відповідь на її неправомірну поведінку захищатись, тому мабуть також схопила ОСОБА_2 за волосся.
Будь-яких тілесних ушкоджень їй не наносила. Категорично не погодилась на
примирення та на застосування до неї амністії.

Свідок
ОСОБА_3 пояснила, що вони з ОСОБА_4
стояли в неї в дворі, побачили, що біжить ОСОБА_2,
яка жбурнула хліб в ОСОБА_4. Після чого прибігла повторно
вчепилася в волосся ОСОБА_4 та била її металевим прутом. При цьому були присутні вона, ОСОБА_7 і діти, які гралися. ОСОБА_4, ОСОБА_2 не била, а захищалася від неї.

Свідок
ОСОБА_5 пояснив, що бійки не бачив, бо працював у дворі. Як би був присутній то
зміг би захистити свою дружину. На місце бійки знайшов металевого прута, яким били дружину.

Свідок
ОСОБА_6 показала, що виносила сміття і бачила, як сторони вчепились одна в одну. Хто кого
бив сказати не може. Бачила при цьому ОСОБА_7 і дітей, а більше нікого.

До
свідчень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд ставиться
критично і не може брати їх до уваги , оскільки на підставі свідчень інших свідків вони не були
присутні на місці бійки під час її проходження.

Свідчення
самої ОСОБА_2 і її зустрічну скаргу суд розцінює лише як форму захисту від
пред'явленого звинувачення.

Аналізуючи
зібрані докази по справі, суд
вважає, що в ході судового засідання не
знайшли свого підтвердження обставини викладені в зустрічній скарзі, а тому в діях ОСОБА_4 відсутній склад
інкримінованого їй злочину, тому її
необхідно виправдати по пред'явленому обвинуваченню.

З цих же
підстав не підлягає задоволенню і пред'явлений зустрічний позов на загальну
суму 5 240 грн. 35 коп., оскільки він пред'явлений як відшкодування
шкоди в наслідок злочину.

Керуючись ст. 323 -
324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати не винною в пред'явленому обвинуваченні за ст. .126ч.1 КК України та
виправдати її.

В позові
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в наслідок злочину у сумі 5 240 грн. 35 коп. - відмовити, як безпідставному.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через
Полтавський райсуд протягом
15 діб з моменту
його проголошення.