Роздільнянський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________
Справа № 511/1558/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/215/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2015м.Роздільна

Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, знаходиться в цивільному шлюби, має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого , маючий середньо-спеціальну освіту закінчив в 1999 року ПТУ № 41 смт. Лиманське Роздільнянського района Одеської області за спеціальністю - водій, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Кучурган, Роздільнянського районна, Одеської області, громадянина України, в цивільному шлюбі, працюючого не офіційно, маючий середньо-спеціальну освіту закінчив в 1995 року ПТУ№ 41 смт. Лиманське Роздільнянського района Одеської області за спеціальністю тракторист, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 13.09.2004 року Роздільнянським районним судом Одеської області по ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 21.04.2006 року Роздільнянським районним судом Одеської області по ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
- 14.07.2008 року Роздільнянським районним судом Одеської області по ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; в силу ст.71 КК України приєднано 1 рік 1 місяць позбавлення волі невідбутого по вироку Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.04.2006 року, остаточно до відбуття призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений 18.11.2011 року згідно постанови Малиновського р/с м.Одеси від 11.11.2011 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 14 днів; судимість не погашена;
- 26.03.2015 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном в 1 рік,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.297 ч.3 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000409 від 09.04.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
27.03.2015 року у денний час ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 з метою розкрадання предметів з місць поховання прибули на цвинтар у с. Кучурган, Роздільнянського району, Одеської області.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на розкрадання предметів з місць поховання покійних родичів ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викрали металевий стіл, який знаходився біля могили покійних родичів ОСОБА_7 вказаного цвинтарю. В подальшому разом з місця події зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заподіяли ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 300 грн.
Крім того, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на розкрадання предметів з місць поховання покійних родичів ОСОБА_8 , в той же день та час ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викрали металеву хвіртку з огорожі зазначених могил покійних родичів ОСОБА_8 . Після чого з місця події зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заподіяли ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 150 грн.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їм злочині, визнали в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, що в денний час 27.03.2015р. вони разом пішли на цвинтар с. Кучурган Роздільнянського району з метою прибирання на могилах своїх покійних родичів. Після того як вони все подивилися та з`ясували що їм потрібно прибрати на могилах, та вже збиралися йти додому, проходячи повз поховань родичів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , побачили металеві речі хвіртку та стіл біля могил, які вирішили забрати та здати на металобрухт. В результаті чого вони разом викрали металеву хвіртку з місця поховання покійних родичів ОСОБА_8 та металевий стіл у ОСОБА_9 , які в подальшому здали на металобрухт за 60грн. та поділивши гроші. Наступного дня до них прийшла міліція, а вкрадені речі повернули потерпілим. В скоєному щиро каються.
Крім того обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього попереднім вироком суду, йому були відомі, але оскільки йому потрібні були гроші, він вчинив зазначений злочин.
Таким чином, показання обох обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони розуміють правильно, не заперечують проти них та повністю з ними згодні.
Враховуючи дані обставини щодо повного визнання вини у вчиненні зазначеного злочину, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів справи, що характеризують їх особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість їх позиції у суду сумнівів не викликає.
Дослідивши та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд кваліфікує дії обох обвинувачених за ст. 297 ч. 3 КК України та їх вину в скоєнні даного злочину вважає повністю доведеною, оскільки обвинувачені дійсно вчинили наругу над могилою, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою вину у вчиненні злочину повністю та щиро покаялися у скоєному, відшкодували заподіяну злочином шкоду, повернувши викрадене майно, тому вказане є обставинами, що пом`якшують їх покарання.
Крім того, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав повністю, в скоєному щиро кається, задовільно характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, має постійне місце проживання, знаходиться у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, відшкодував шкоду потерпілим, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції статті та можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 ч. 1 п.п. 3 та 4 КК України, що буде достатнім для його виправлення.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, який вину визнав повністю, в скоєному щиро кається, задовільно характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, має постійне місце проживання, знаходиться у цивільному шлюбі, відшкодував шкоду потерпілим, скоїв злочин в період іспитового терміну.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За таких обставин, враховуючи, що кримінальний злочин ОСОБА_5 скоїв в період встановленого йому вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.03.2015 року випробувального терміну, покарання йому слід призначити за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, а наявність пом`якшуючих обставин та відсутність претензій з боку потерпілих дозволяє суду призначити мінімальний строк покарання.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, якою передбачено прийняття рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на висновок про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку та запобіганню вчиненню нових злочинів, до набрання вироком чинності належить застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Заходи забезпечення у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_10 слід залишити до набранням вироку законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.03.2015 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі № 21, взяти його під варту із зали суду негайно та з цього дня рахувати строк відбуття покарання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 залишити до набранням вироку законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1