Єдиний унікальний номер №440/955/13-к
Провадження №1-кп/440/60/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року

Буський районний суд Львівської
області в складі:

головуючого-судді: Кос
І.Б.

при секретарі
Гром"як О.М.

з участю прокурора
Савчука Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Буськ
кримінальне провадження про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Кам’янка-Бузька Львівської області,
проживаючої в АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, із середньою
освітою, одруженого, не працюючого,
раніше судимого згідно вироку
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 10.12.2009 року за ч.
1 ст. 122 КК України до 3 років обмеження
волі, звільненого на підставі ст. 75 КК
України з випробувальним терміном на
строк 1 рік і 6 місяців, звільнений від
покарання 19.09.2011 року на підставі п. «в»
ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011
році», в порядку п. 6 ч. 1 ст. 89 КК України
судимість погашена,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194
КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 30 березня 2013 року приблизно о 14
год. 00 хв., знаходячись в селі Соколя
Буського району Львівської області,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, на грунті особистих
неприязних відносин із своєю бабусею
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що виникли під час
словесного конфлікту, зайшов у
приміщення дерев'яної господарської
будівлі, яка знаходиться на території
її господарства в АДРЕСА_1, де у місці
знаходження грубих сухих кормів, а саме
сіна, шляхом занесення стороннього
джерела вогню, запаливши сірник,
підпалив згадане сіно, внаслідок чого
вогонь перекинувся на дерев'яну
конструкцію горища та покрівлі та
пошкодив частину вказаної будівлі, чим
спричинив ОСОБА_2 матеріальної шкоди на
сумі 2000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
кримінального правопорушення визнав
повністю та пояснив, що він дійсно, 30
березня 2013 року приблизно о 14 год. 00 хв.,
знаходячись в селі Соколя Буського
району Львівської області, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, на
грунті особистих неприязних відносин
із своєю бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
що виникли під час словесного
конфлікту, зайшов у приміщення
дерев'яної господарської будівлі, яка
знаходиться на території її
господарства в АДРЕСА_1, де у місці
знаходження грубих сухих кормів, а саме
сіна, шляхом занесення стороннього
джерела вогню, запаливши сірник,
підпалив згадане сіно, внаслідок чого
вогонь перекинувся на дерев'яну
конструкцію горища та покрівлі та
пошкодив частину вказаної будівлі. У
вчиненому щиро розкаюється та просить
суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою
вину у вчиненому злочині визнав
повністю, ним, як і іншими учасниками
судового провадження не оспорюються
обставини, викладені в обвинувальному
акті, і судом встановлено, що
обвинувачений правильно розуміє зміст
цих обставин, відсутні будь-які сумніви
у добровільності його позиції,
заслухавши думку учасників судового
провадження та роз'яснивши
обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про наслідки застосування
обмеженого дослідження доказів, а саме
про позбавлення його у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин в апеляційному порядку, суд
визнає недоцільним дослідження інших
доказів по справі відносно тих
обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і
оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого йому правопорушення
доведена повністю. Відтак, суд
приходить до висновку про те, що дії
обвинуваченого слід кваліфікувати за
ч.2 ст.194 КК України, оскільки він вчинив
умисне пошкодження чужого майна,
шляхом підпалу.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_1
покарання, суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпечності
вчиненого ним діяння, яке відноситься
до тяжких злочинів, його наслідки,
особу обвинуваченого, його
характеристику з місця проживання,
щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину є обставинами, які
пом'якшують покарання, обставиною, яка
обтяжує покарання суд вбачає вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння,
а тому вважає, що покарання слід обрати
в межах санкції статті, за якою
кваліфіковано злочин у виді
позбавлення волі на певний строк.

Однак, враховуючи тяжкість злочину,
особу обвинуваченого, обставини
справи, наявність пом'якшуючих
покарання обставин, суд приходить до
висновку, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого можливе
без ізоляції його від суспільства, а
тому відповідно до вимог ст. 75 КК
України, ОСОБА_1 слід звільнити від
відбування покарання з випробуванням.

Судових витрат та речових доказів по
справі не має.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,
суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,
призначивши йому покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання у
вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі
з випробовуванням, призначивши йому
іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_1 повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну його місця проживання, навчання
та роботи, а також періодично
з'являтись в органи
кримінально-виконавчої інспекції для
реєстрації.

Запобіжний захід у вигляді особистого
зобов'язання, - скасувати після вступу
вироку в законну силу.

Матеріали кримінального провадження
0000177 залишити при обвинувальному
акті, з подальшим зберіганням при
кримінальному провадженні 1-кп/440/60/2013.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги встановленого ст. 395 КПК України,
якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Львівської області
через Буський районний суд Львівської
області шляхом подачі апеляції
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Суддя І. Б. Кос