Справа 1-119/2008
Деснянський районний суд м. Чернігова
складі : головуючого-судді
при секретарі - Примак Т.В.
з участю прокурора - Домашенко О.В.
потерпілої - ОСОБА_1.
захисника - ОСОБА_2.
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова,
українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого,
не одруженого, раніше судимого 13.06.2003 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 4,
185 ч. 5 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 03.03.2007 р. по відбуттю
покарання, мешканця АДРЕСА_1
скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч. 2, 395 КК України, -
10.06.2007 р. близько 20 год. підсудний ОСОБА_3.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля пішохідного мосту,
що проходить через р. Десна біля вул. Нова в м. Чернігові, відкрито викрав у
потерпілої ОСОБА_1. золотий ланцюжок, вартістю 1750 грн., золотий кулон - 250
грн., золотий ланцюжок - 350 грн., золотий хрестик - 150 грн., а всього на 2500
грн., що належать останній.
Крім того, 12.06.2007 р. ОСОБА_3., відносно якого,
постановою Придніпровського районного суду м. Черкас від 27.02.2007 р.
установлено адміністративний нагляд строком на 2 роки та встановлені обмеження
у вигляді заборони залишення обраного місця мешкання без повідомлення, у
встановленому законом порядку, працівників органів внутрішніх справ, які
здійснюють нагляд, із метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно
залишив обране місце мешкання - АДРЕСА_1 та виїхав до с. Борки Чернігівського
району, не прибувши без поважних причин на реєстрацію до Нововозаводського
відділу міліції Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській
Підсудний, будучи допитаним у судовому засіданні,
вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що не бажає
давати свідчення в суді, оскільки у повному обсязі підтримує свої попередні
свідчення, які дав у ході досудового слідства. Завдану шкоду відшкодував
добровільно. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.
Крім свідчень підсудного, його вина стверджується
поясненнями потерпілої, свідків та іншими перевіреними в судовому засіданні
Так, потерпіла ОСОБА_1. пояснила, що підтверджує
всі свої попередні свідчення, які давала у ході досудового слідства, від позов
відмовляється, оскільки їй на сьогодні шкода відшкодована, просить підсудного
З перевірених свідчень свідка ОСОБА_4.,
перевірених у судовому засіданні, слідує, що вона була разом із потерпілою на
пляжі, та ненадовго відійшла, а коли повернулась, що підсудний зірвав із тієї
золоті прикраси і втік до лісу (а.с.13). Аналогічні, теж перевірені судом
свідчення свідка ОСОБА_5. (а.с.27). Свідок ОСОБА_6., пояснення якого теж
перевірені судом, зазначив, що як працівник міліції контролював додержання
підсудним вимог адміністративного нагляду, які тим почались порушуватись з
початку літа 2007 р., оскільки той самовільно виїхав за межі міста, у зв'язку з
чим того виявили у с. Борки, де і затримали (а.с.118).
Обставини скоєного стверджуються заявою потерпілої
про злочин (а.с.3), явкою з повинною підсудного (л.д.49), протоколом затримання
підсудного (а.с.65), протоколом відтворення обстановки і обставин події за
свідченнями підсудного (а.с.69-72).
зібрані та перевірені докази, суд знаходить, що дії підсудного правильно
кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна,
вчинене повторно. Правильною є кваліфікація його дій і за ст. 395 КК України, як самовільне
залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Вина
у скоєному доведена у повному обсязі.
Вирішуючи питання про міру покарання,
суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один із яких є злочином
невеликої тяжкості, а іншій тяжким злочином, особу винного - його вік, сімейний
стан, наявність постійного місця проживання та відсутність негативних характеристик
за таким, обставини, які пом'якшують покарання - щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання - учинення злочину особою,
що перебуває у стані алкогольного сп'яніння, приймає до уваги відсутність вимог
потерпілої про призначення суворого покарання та, зважаючи на те, що після
попередньої судимості не став на шлях виправлення, доходить висновку, що відсутні підстави для
обрання стосовно нього покарання, не пов'язаного з позбавленням волі. Разом із
тим, вище перелічені обставини справи - щире каяття; добровільне відшкодування
завданого збитку, а, крім того, дані про особу підсудного - його вік, сімейний
стан, а також стан матері, яка потребує його піклування, судом розглядаються,
як такі, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, і дозволяють призначити основне покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої у санкції статті.
Суд вважає за можливе прийняти відмову
потерпілої від позову.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд -
ОСОБА_3 визнати винним та призначити
ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років
ст. 395 КК України у вигляді 6 місяців арешту.
підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років позбавлення
Строк покарання обчислювати з 13.12.2007 р., тобто
з часу фактичного затримання, залишивши запобіжним заходом до набрання вироком
законної сили взяття під варту.
Закрити провадження в частині позову, у зв'язку з
відмовою потерпілої від такого.
На вирок можуть бути подані апеляції до
апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб із моменту його
проголошення, а засудженим у той же строк із моменту вручення йому копії
вироку.

Головуючий В.М.
Розинко