Справа № 524/1964/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури м.Кременчука ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ігорка Красноярського краю РФ, росіянина, громадянина України, освіта вища, зі слів працює водієм сільського фермерського господарства "Сатурн", не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
в матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушен, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000215 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушен, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження за №0000215 від 06.11.2014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , з невстановленого слідством часу, діючи з протиправним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту і незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин і бажаючи їх настання, придбавав у невстановленої слідством особи кристалічну речовину білого кольору, яку зберігав при собі з метою збуту.

Так, ОСОБА_5 діючи з протиправним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту і незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин і бажаючи їх настання 23.01.2015 року, в м. Кременчуці в будинку АДРЕСА_2 біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 в період часу 14 год. 06 хв. до 14 год. 20 хв., незаконно збув (продав) за 400 (чотириста) гривень громадянину ОСОБА_7 , поліетиленовий пакетик на швидкозшивачі в якому знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно з висновком експерта № 224 від 5.02.2015 року, є психотропною речовиною - метамфетаміном, обіг якого обмежено, маса якої в речовині становить 0,0203 г.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 24 січня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317, і в теперішній час кримінальному правопорушенню надано кваліфікацію за частиною 1 статті 307 Кримінального кодексу України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи з протиправним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту і незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин і бажаючи їх настання 05.02.2015 року, в м. Кременчуці в будинку № 45 біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , в період часу 14 год. 49 хв. до 15 год. 03 хв., незаконно збув (продав) за 400 (чотириста) гривень громадянину ОСОБА_7 , поліетиленовий пакетик на швидкозшивачі в якому знаходилася дрібнокристалічна речовина жовтого кольору, яка згідно з висновком експерта № 245 від 21.02.2015 року, є психотропною речовиною - метамфетаміном, обіг якого обмежено, маса якої в речовині становить 0,0070 г.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 5 лютого 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471, і в теперішній час кримінальному правопорушенню надано кваліфікацію за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , діючи з протиправним умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання з метою збуту і незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин і бажаючи їх настання 06.02.2015 року, в АДРЕСА_5 вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , в період часу 18 год. 27 хв. до 18 год. 40 хв., незаконно збув (продав) за 400 (чотириста) гривень громадянину ОСОБА_7 , поліетиленовий пакетик на швидкозшивачі в якому знаходилася дрібнокристалічна речовина жовтого кольору, яка згідно з висновком експерта № 297 від 21.02.2015 року, є психотропною речовиною - метамфетаміном, обіг якого обмежено, маса якої в речовині становить 0,0257 г.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 7 лютого 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491, і в теперішній час кримінальному правопорушенню надано кваліфікацію за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України.

Проведеними слідчими діями було встановлено, що особою, яка займається збутом психотропної речовини є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою і було збуто ОСОБА_7 , психотропну речовину «метамфетамін».
З метою перевірки даної версії і документування протиправних дій ОСОБА_5 , в нього були проведені оперативні закупівлі психотропної речовини «матемфетамін».

03 лютого 2015 року ОСОБА_5 , оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 та 2 статті 307 Кримінального кодексу України за 3-ма епізодами злочинної діяльності.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені зазначених вище кримінальних правопорушень (збут психотропної речовини ОСОБА_8 доводиться зібраними в провадженні доказами:

· Виділеними матеріалами з кримінального провадження за підозрою у скоєнні ОСОБА_9 , кримінального правопорушення передбаченого ч. 1,2 ст. 307 КК України де останній вказав що неодноразово придбавав «метамфетамін» у гр. ОСОБА_5 ;
· Показаннями свідка ОСОБА_9 з яких вбачається, що у візуально знайомого йому чоловіка на ОСОБА_5 , у якого він придбав психотропну речовину.
· Пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, з якого вбачається, що ОСОБА_9 впізнав на фото ОСОБА_5 та вказав на нього як на особу, яка збула йому психотропну речовину.
· Протоколами огляду покупця і актом вручення грошових коштів від 23 січня 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_7 вручено гроші в сумі 400 гривень, для оперативної закупівлі;
· Протоколами добровільної видачі від 23 січня 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції полімерний пакетик на швидкозшивачі із метамфетаміном який він придбав у ОСОБА_5 .
· Висновком хімічної експертизи № 224 від 5 лютого 2015 року, з якої вбачається, що виданий полімерний пакетик із речовиною жовтого кольору містить метамфетамін, що який відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено маса метамфетаміну в речовині становить 0,0203 г.
· Речовим доказом психотропною речовиною «метамфетаміном».
· Пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , впізнав по фото ОСОБА_5 та вказав на нього, як на особу, в якої придбав психотропну речовину «метамфетамін».
· Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з яких вбачається, що вони були понятими огляді ОСОБА_7 при врученні йому грошей в сумі 400 гривень для оперативної закупівлі і видачі ним психотропної речовини «метамфетаміну» і підтверджують дані факти;
· Протоколами огляду покупця і актом вручення грошових коштів від 5 лютого 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_7 вручено гроші в сумі 400 гривень, для оперативної закупівлі;
· Протоколами добровільної видачі від 05 лютого 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції полімерний пакетик на швидкозшивачі із метамфетаміном який він придбав у ОСОБА_5 .
· Висновком хімічної експертизи № 245 від 21 лютого 2015 року, з якої вбачається, що виданий полімерний пакетик із речовиною жовтого кольору містить метамфетамін, що який відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено маса метамфетаміну в речовині становить 0,0070 г.
· Речовим доказом психотропною речовиною «метамфетаміном».
· Показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з яких вбачається, що вони були понятими огляді ОСОБА_7 при врученні йому грошей в сумі 400 гривень для оперативної закупівлі і видачі ним психотропної речовини «метамфетаміну» і підтверджують дані факти;
· Протоколами огляду покупця і актом вручення грошових коштів від 6 лютого 2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_7 вручено гроші в сумі 400 гривень, для оперативної закупівлі;
· Протоколами добровільної видачі від 06 лютого 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 добровільно видав працівникам міліції полімерний пакетик на швидкозшивачі із метамфетаміном який він придбав у ОСОБА_5 .
· Висновком хімічної експертизи № 297 від 21 лютого 2015 року, з якої вбачається, що виданий полімерний пакетик із речовиною жовтого кольору містить метамфетамін, що який відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено маса метамфетаміну в речовині становить 0,0257 г.
· Речовим доказом психотропною речовиною «метамфетаміном».
· Показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 з яких вбачається, що вони були понятими огляді ОСОБА_7 при врученні йому грошей в сумі 400 гривень для оперативної закупівлі і видачі ним психотропної речовини «метамфетаміну» і підтверджують дані факти
Враховуючи, те, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, раніше судимий та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності протягом 2009-2015 років за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, є ризик того, що він достовірно знаючи про форми та методи діяльності правоохоронних органів, під страхом загрози відбуття покарання у місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Окрім того, ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків вчинення кримінального правопорушення, так як останній особисто знайомий з ОСОБА_9 та вчиняв на нього психологічний тиск з метою покриття своєї злочинної діяльності, що підтверджується заявою ОСОБА_9 від 01.03.2015.

Також, останній систематично вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені частинами 1, 2 статті 307 Кримінального кодексу України, у тому числі ті за які був раніше засуджений, ніде не працює, отже немає постійного законного джерела доходів, тобто є ризик, що він може вчините інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України), в тому числі пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Тобто в слідства є підстави, передбачені частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, клопотати перед судом про застосування ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти злочини пов`язані з вживанням та збутом наркотичних речовин, а також вчинення корисливих злочинів, спрямованих на пошуки джерел доходу.

Враховує обґрунтованість підозри, у вчиненні ОСОБА_5 , злочину, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється вона, дані про особу підозрюваного та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
В судовому засіданні старший прокурор прокуратури м.Кременчука ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі та пояснив, що, оскільки санкція статті, яка йому інкримінується передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, приятгувався до кримінальної відповідальності раніше та був засуджений за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому він достовірно знає форми та методи діяльності правоохоронних органів, тому під загрозою відбуття покарання у місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, крім того, може впливати на свідків вчинення кримінального правопорушення, оскільки він особисто знайомий зі свідком ОСОБА_9 та вчиняв на нього психологічний тиск з метою покриття своєї злочинної діяльності, що підтверджується заявою ОСОБА_9 від 01.03.2015 року, також підозрюваний ніде не працює, не має постійного джерела доходів, тобто є ризик, що він може вчинити інше кримінальне правпорушення., просив суд врахувати те, що у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні ряду тяжких злочинів, пов`язаних зі збутом психотропної речовини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, суспільно корисною працею не зайнятий, офіційно підтверджених джерел доходу немає, що вказує на можливість вчинення нових корисливих злочинів. Отже, цілком коректно за наявності вищезазначених обставин обґрунтувати, що таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши підозрюваного під варту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 з клопотанням прокурора не погодився, вважав, що воно не підлягає задоволення, на даний час підозрюваний з`являється до слідчого за першою вимогою, з`явився за судовою повісткою до суду, прокурором не наведено підстав яким чином він може здійснювати вплив на свідків, тому просив відмовити в клопотанні.
В судове засідання з`явився підозрюваний ОСОБА_5 для розгляду щодо нього клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснив, що вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, з клопотанням не погодився, від слідства та суду не ухиляється, та не збирається ухилятися, тому просив в клопотанні відмовити.
Відповідно до ч. І ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних правопорушень.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопору шення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Мамедова проти Росії», де вказано, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання. Із матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування триває, в повному обсязі не зібрані докази у кримінальному провадженні, а саме: недопитані всі свідки, не легалізовані всі матеріали НСРД, не встановленні особи у яких підозрюваний придбавав або як виготовляв психотропні речовини.

Тому, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання інших запобіжних заходів, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, судового розгляду.
Суд, вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки безпосередньо знайомий з свідком ОСОБА_9 , і вже вчиняв на нього психологічний тиск з метою покриття своєї діяльності, що підтверджується заявою самого ОСОБА_9 , тому може незаконно впливати на свідків, хоча зі слів підозрюваного він на даний час працює, проте суду не надано жодних підтверджуючих доказів, не має постійного та законного дхерела доходу, тому є ризик, що він може вчиняти інше кримінальне правопорушення, на даний час в силу ст. 89 КК України не судимий, проте був засуджений за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, не одружений, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з положеннями ст.183 ч.3 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України. Відповідно до ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

За таких обставин, враховуючи суспільно небезпеку злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу та матеріальний стан, обставин інкримінуємих злочинів, приходжу до висновку щодо визначення застави у розмірі шістдесяти п`яти розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 79170грн..
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 183, 193-197, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в матеріалах досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215 від 19.11.2014 року за ознаками кримінальних правопорушен, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з 16 години 30 хвилин 13 березня 2015 року до 16 годин 30 хвилин 12 травня 2015 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора прокуратури м.Кременчука, а також на начальника Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1