Справа № 11-35/07 р. Суддя
першої інстанції Кваша С.В.
Категорія: ст. 186 ч.2 КК
України Суддя апеляційної інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007
року судова палата з кримінальних справ апеляційного суду

Миколаївської області у складі:

Головуючого: Карпія В.М.

суддів: Пісного І.М.,
Дзюби Ф.С.

прокурора: Багірової'В.А. ,

захисника-
ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за

апеляцією засудженого ОСОБА_2 на
вирок Заводського районного

суду м. Миколаєва від 09 листопада 2006 року яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця м. Миколаєва, українця, гр-на України, раніше не судимого; - засуджено за ст.
186 ч.2 КК
України до 3-х років
позбавлення волі;

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 10 серпня 2006 року він
знаходячись в сквері ІНФОРМАЦІЯ_2 з
застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої, відкрито заволодів золотим ланцюжком потерпілої ОСОБА_3, чим
заподіяв майнову шкоду на 1200
грн.

15 серпня 2006 року він же
аналогічним способом заволодів золотим ланцюжком ОСОБА_4, чим заподіяв їй
майнову шкоду на суму 1400
грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2просить
вирок суду змінити та пом'якшити йому покарання і не направляти його в місця
позбавлення волі, так як на його думку суд не в повній мірі врахував
пом'якшуючі покарання обставини.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_1 в підтримку доводів апеляції,
прокурора, яка вважала за необхідне вирок суду залишити без змін, перевіривши
доводи апеляції, вивчивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляція
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини та кваліфікація скоєного за ст. 186 ч.2 КК України
апелянтом не заперечується.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_2
призначене з дотриманням вимог ст.ст. 65 - 67, 69 КК України, тобто з урахуванням
ступені тяжкості скоєного, даних про особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно,
обставин, що пом'якшують покарання, а саме: щирого каяття та добровільного
відшкодування майнової шкоди.

Але підчас розгляду справи за апеляцією,
захисником були надані додаткові матеріали, з яких
вбачається, що ОСОБА_2виховувався в неповноцінній сім'ї з молодшим братом, за місцем роботи характеризується позитивно,
страждає рядом захворювань, із-за яких рішенням обласної медичної комісії йому була надана відстрочка від
призову на службу.

Тому, з урахуванням наведених даних та з
урахуванням того, що в результаті скоєних ОСОБА_2 злочинів
тяжких наслідків не настало, завдані потерпілим збитки повністю
відшкодовані, колегія суддів вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від
відбуття призначеного судом покарання з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити, а вирок
Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2006
року відносно ОСОБА_2, змінити,
звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного судом покарання у
виді 3-х
років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки.

На підставі п.п. 2,3,4
ч.1 ст. 76 КК
України покласти на ОСОБА_2 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання чи роботи та періодично з'являтися в ці органи для
реєстрації.

Міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту скасувати, звільнивши ОСОБА_2 з під варти негайно.

В іншій часині цей вирок залишити без змін.