Справа № 646/987/15-к
Провадження № 1-кп/646/226/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Приблизно 13.01.2015 року, точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , в ході телефонної розмови з малознайомим їй чоловіком, який представився як ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, домовилась з останнім про те, що вона надасть йому послуги сексуального характеру, а також познайомить з дівчиною, яка також надасть йому послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищевказаних послуг у сумі 800 гривень, з яких по 400 гривень він віддасть кожній дівчині за надання таких послуг. В той же день, приблизно 13.01.2015 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, в ході телефонної розмови, домовилась зі своєю подругою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., та запросила її в приміщення сауни, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , сказавши їй, що вона отримає від громадянина ОСОБА_7 грошову винагороду за надання останньому послуг сексуального характеру.
16.01.2015 року близько 13.00 години, прибувши до сауни розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 скоїла безпосереднє звідництво ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для розпусти, внаслідок чого остання вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 400 гривень з громадянином ОСОБА_7 ..
Крім того, ОСОБА_4 приблизно 13.01.2015 року, точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, маючи злочинний намір, направлений на втягнення особи в заняття проституцією, суб`єктивно розуміючи протиправність своїх дій, посягаючи на моральні засади суспільства, в ході телефонної розмови, домовилась з ОСОБА_8 про те, що вона познайомить його з дівчиною, яка надасть йому послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищевказаних послуг у сумі 800 гривень, з яких 400 гривень він віддасть другій дівчині за надання послуг сексуального характеру, а решту отримає вона за надання тих самих послуг. Після цього, приблизно 13.01.2015 року точного часу та місця під час досудового розслідування не встановлено, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, завідомо знаючи, що її подруга ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не займалася проституцією, потребує матеріального збагачення, так як не має постійного джерела доходів, тобто використовуючи уразливий стан особи, в ході телефонної розмови, запропонувала останній поїхати разом з нею в «сауну», розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , повідомивши, про те, що ОСОБА_6 отримає від раніше невідомого громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ., з яким вона познайомилась, грошову винагороду за надання останньому послуг сексуального характеру в сумі 400 гривень.
16.01.2015 року близько 13.00 годин, ОСОБА_4 , прибувши до «сауни», яка розташована за адресою: місто Харків, площа Руднєва, 27, скоїла втягнення ОСОБА_6 в заняття проституцією, внаслідок чого остання вступила в статевий зв`язок за грошову винагороду в сумі 400 гривень, з громадянином ОСОБА_7 .
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 302 КК України як звідництво для розпусти та за ч.1 ст.303 КК України як втягнення в заняття проституцією з використанням уразливого стану цієї особи.
22 січня 2015 року між прокурором прокуратури Червонозаводського району міста Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч.1 ст. 302, ч.1 ст.303 КК України, підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.302 КК України України у виді 1 року обмеження волі, за ч.1 ст.303 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, та отримана згода підозрюваної на його призначення.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе виннною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.302, ч.1 ст.303 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.
Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.1, ст.302, ч.1 ст. 303 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.
Злочини, передбачені ч.1, ст.302, ч.1 ст. 303 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про її особу, обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22.01.2015 року між прокурором прокуратури Червонозаводського району міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ст.302, ч.1 ст. 303 КК України, та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 302 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;
за ч. 1 ст. 303 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного по даному вироку суду звільнити з випробуванням, якщо вона протягом випробувального терміну строком 1 ( один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
грошові кошти в сумі 800 гривень: чотири купюри номіналом по 200 гривень: ЗГ8496062, КК0767329, КД8491833, КЗ1249264, які передано під розписку про збереження ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими їх законному володільцю.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1