Справа № 716/641/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю

сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

інших учасників кримінального провадження:

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄДРДР за №0000100 від 03.04.2015 року відносно

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; з середньою освітою, працюючого в ТзОВ «Україна», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 21 березня 2015 року біля 23:00 години прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_2 та з дозволу якого потрапив всередину житлового будинку через незачинені двері, після чого переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що власник телефону ОСОБА_8 спить, таємно викрав мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY STAR Plus GT-S7262MKASEK, IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 вартістю 1199 гривень, всередині якого знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку КиївСтар номер НОМЕР_3 вартістю 20 гривень, на рахунку якого було 5 гривень, всього викравши на загальну суму 1224 гривні, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. Після чого з викраденим телефоном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненому діянні, щиро розкаявся та пояснив, що в кінці березня 2015 року пізно вечором прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_8 . Зайшов до будинку без стуку через незачинені двері, оскільки ОСОБА_8 неодноразово дозволяв йому це робити. Сам ОСОБА_9 спав у своїй кімнаті, біля нього на тумбочці лежав мобільний телефон. Скориставшись сприятливою ситуацією, він непомітно взяв телефон, поклав собі в кишеню та вийшов на вулицю. Пізніше він здав викрадений телефон в м. Заліщики в ломбард за 300 грн.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доведена зібраними та дослідженими в залі суду доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що він давно знайомий з ОСОБА_4 , який часто бував у нього дома, мав вільний доступ до його будинку. В березні 2015 року біля 23 годин він спав в своїй кімнаті, на тумбочці біля телевізора знаходився мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY STAR Plus. Коли він проснувся, то виявив відсутність вказаного телефону, про що повідомив своїм батькам, від яких дізнався, що коли він спав, до нього заходив ОСОБА_4 . Пізніше він поїхав до ОСОБА_4 , але його не будо вдома. Після того як він звернувся до працівників міліції, йому повернув телефон його брат ОСОБА_10 , якому цей телефон передав батько ОСОБА_4 . В даний час телефон йому повернули, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 він не має, просив його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні показав, що потерпілий є його братом. В кінці березня 2015 року ОСОБА_11 повідомив йому, що у нього пропав телефон. Через декілька днів до нього прийшов батько обвинуваченого ОСОБА_12 , який приніс вкрадений телефон та просив передати його брату.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 , допитана судом як свідок пояснила, що вони з чоловіком виховують семеро дітей. Чоловік в даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, не вживає алкогольні напої. Сім`я малозабезпечена, оскільки дохід складається з пенсії по інвалідності сина ОСОБА_13 та соціальної допомоги. Не зважаючи на це для дітей створені належні умови для проживання, навчання та виховання. Валентин за характером спокійний, розумний, слухняний, працьовитий, все вміє робити, допомагає по господарству. Декілька років тому ОСОБА_13 втратив око, у зв`язку з цим у нього виникали проблеми з однокласниками, через що він не бажав ходити до школи. В даний час він закінчив школу та влаштувався на роботу. Виключає вплив на свого сина компанії та наявність дорослих підбурювачів до вчиненого діяння. У неї з сином конфліктів не має, вона має на нього позитивний вплив і може здійснювати за ним контроль, оскільки син її поважає.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, показань потерпілого, свідків його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

· витягом з кримінального провадження за №0000100, з якого вбачається, що 03.04.2015 року до ЄРДР внесено заяву потерпілого ОСОБА_8 про те, що 21.03.2015 о 22 год. по місцю його проживання ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки SAMSUNG вартістю 1200 грн. ( а.с.41);

· протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2015 р., відповідно до якого в господарстві потерпілого ОСОБА_8 останній продемонстрував ліжко на якому він спав та вказав на тумбочку, куди він поставив свій мобільний телефон на зарядку фототаблицями до нього ( а.с.54-57);

- протоколом огляду предмету, від 09.04.2015 р. згідно якого предметом огляду являється мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY STAR Plus GT-S7262MKASEK, IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який надав для прилучення до матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 та фототаблицею до нього (а.с. 42-44).

Таким чином, всі зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і його дії правильно кваліфіковані за даною статтею закону, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До закінчення судового розгляду кримінального провадження, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , подав суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері.

Представник служби у справах дітей повідомив суду, що сім`я ОСОБА_14 не перебуває на обліку в службі, підтримав заявлене клопотання, вважаючи, що неповнолітнього ОСОБА_4 слід передати під нагляд матері.

При цьому, неповнолітній ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення його від покарання з передачею його під нагляд матері.

Мати неповнолітнього ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника та просила передати їй під нагляд її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , вважаючи, що вона спроможна здійснювати такий нагляд.

У відповідності до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У відповідності до ч.3 ст.497 КПК України, під час судового розгляду за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статі, суд може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого заходів виховного характеру, передбачених законом про кримінальну відповідальність, в тому числі про передачу неповнолітнього під нагляд батьків.

Згідно постанови Пленуму ВСУ № 2 від 15.05.2006 р. "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" суди, вирішуючи питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання. Примусові заходи виховного характеру застосовуються, зокрема, при звільненні неповнолітнього від кримінального покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України. Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють допускається лише при наявності достатніх даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом із своїми батьками, які займаються його вихованням та матеріальним утриманням, створюють всі належні умови для проживання свого неповнолітнього сина. Згідно характеристики по місцю проживання, наданої виконавчим комітетом Репужинської сільської ради, ОСОБА_5 проявила себе з позитивної сторони, спокійна, урівноважена, з жителями села перебуває в добрих стосунках. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що вона може забезпечити позитивний виховний вплив на свого сина та постійний належний контроль за його поведінкою.

Вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд враховує що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим належить до категорії середньої тяжкості, наслідки, які наступили, не є тяжкими, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, потерпілому ОСОБА_8 не має до нього претензій матеріально та морального характеру, просив останнього суворо не карати, а також особу винного, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом третьої групи, на обліку у лікаря-психіатра, лікарянарколога не перебуває, в даний час працює в ТзОВ «Україна», і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без кримінального покарання. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №251 від 25.05.2015 року ОСОБА_4 ознак психічного захворювання не виявляє, він може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На даний час за своїм психічним станом ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, а також прокурора, який підтримав заявлене клопотання, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 замість кримінального покарання слід застосувати примусовий захід вихованого характеру, передбачений ч.2 ст.105 КК України, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 105 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 до досягнення ним повнолітнього віку.

Цивільний позов потерпілим по справі ОСОБА_8 не заявлено.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 , ч.3 ст.497 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 - до його повноліття.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY STAR Plus GT-S7262MKASEK, IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_15