Справа № 11- 193/07 Головуючий в 1
інстанції Пешков M.I.
122 ч. 1, 296 ч. 2 КК України Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 03
квітня 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Матата О.В.,

суддів Бешти
Г.Б., Оксентюка В.Н.,

з участю
прокурора Смолюка Б.С.,

засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією помічника Любомльського міжрайонного прокурора Ковальчука
О.В. на вирок Любомльського районного суду від 2 лютого 2007 року,

встановила:

Зазначеним вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянин
України, уродженець та житель АДРЕСА_1, не працюючий, із середньою освітою, не
одружений, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років
позбавлення волі; за ч.2 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1у визначено покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянин України, уродженець с. Масловець Любомльського
району, Волинської області, житель АДРЕСА_2, не працюючий, із середньою
освітою, одружений, раніше не судимий, -

засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, громадянин
України, уродженець Російської Федерації, ст. Арга, Серешівського району,
Амурської області, житель АДРЕСА_3, не працюючий, із середньою освітою, не
одружений, раніше не судимий, -

засуджений за ч.
1 ст. 121 КК України
до 5 років позбавлення волі; за
ч.2 ст. 263 КК України
до 2 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України виправданий за
відсутністю в його діях складу злочину.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3
визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років,
зарахувавши у покарання строк його затримання з 28 по 31 березня 2006 року
включно.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо
ОСОБА_1 протягом 2 (двох) років, ОСОБА_2 протягом 1 (одного) року, а ОСОБА_3
протягом -3 (трьох) років іспитового строку не вчинять нових злочинів і
виконають покладені на них, згідно ст.76 КК України, зобов'язання :

· не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи КВС про зміну місця проживання;

·
періодично з'являтися для реєстрації в органи КВС.

Судові витрати у розмірі 517 грн. 84 коп. стягнуто в
доход держави з засудженого ОСОБА_3.

На
користь Любомльської центральної районної лікарні стягнуто:

·
з засудженого ОСОБА_1 1404 гривні;

·
з засудженого ОСОБА_3
1248 гривень.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 - 2761 гривню 65 коп.
матеріальної шкоди, 800 гривень за послуги адвоката та 6000 гривень моральної
шкоди.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно в користь ОСОБА_3 - 661
гривню 39 коп. матеріальної шкоди, 1000 гривень за послуги адвоката та 2000
гривень моральної шкоди.

Вирішено долю
речових доказів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу усім
засудженим залишено попередній - підписку про невиїзд.

За вироком суду 28.03.2006 року, біля 16 години, ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і прибувши на
територію Любомльського хлібозаводу, розташованого в АДРЕСА_4, грубо порушуючи
громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, умисно нанесли
декілька ударів руками та ногами в різні частини тіла ОСОБА_3, заподіявши
потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Крім того, ОСОБА_1, того ж дня, близько 18 години,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
в АДРЕСА_5, на ґрунті особистих
неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів руками в грудну клітку
ОСОБА_3, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження, які за ступенем відносяться
до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров'я.

Того ж дня, ОСОБА_3 близько 18 години 10 хв., знаходячись на окраїні м.
Любомль, що по вул. Стуса, 1 «а» та маючи при собі холодну зброю - мисливський
ніж, на що потрібен законом передбачений дозвіл, на ґрунті особистих неприязних
відносин умисно наніс ОСОБА_1 2 удари ножем у грудну клітку, заподіявши
останньому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя потерпілого.

В апеляції помічник Любомльського міжрайонного прокурора вказує на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в частині
виправдання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 296 КК України та те, що призначене покарання
не відповідає ступеню тяжкості злочинів та особам засуджених. Просить вирок
скасувати та постановити новий, застосувавши до засуджених більш суворе
покарання.

У запереченнях на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_4 в
інтересах засудженого ОСОБА_3 вказують на її безпідставність та просять вирок
суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції,
міркування прокурора про необхідність скасування вироку та постановления нового,
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які просили залишити вирок без зміни,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення
не підлягає.

Вчинення засудженими ОСОБА_1 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.
296 КК України, ОСОБА_2 - ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_3 - ч. 1 ст. 121 та
ч.2 ст. 263 КК України стверджено дослідженими судом доказами та ніким не
оспорюються.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних
відносин, а саме за отримані ним від ОСОБА_1 тілесні ушкодження, маючи на меті
намір помститися, наніс 2 удари ножем у грудну клітку, заподіявши останньому
тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя потерпілого. Даний факт
об'єктивно підтверджений матеріалами справи, а тому суд підставно за ч. 4 ст.
296 КК України ОСОБА_3 виправдав за відсутністю в його діях складу злочину.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання з
врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що
пом'якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила злочин,

було призначене
покарання необхідне і достатнє для
її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання судом
враховано дані про цих осіб, які позитивно характеризуються, а також
пом'якшуючі обставини, до яких суд відніс те, що засуджені є особами молодого
віку та вперше притягуються до відповідності.

Разом з тим, судом враховано і те, що ОСОБА_1 після отримання ножового
поранення являється інвалідом 3 групи, у ОСОБА_2 - вагітна дружина, а ОСОБА_3
вчинив злочини через певні обставини, які це зумовили, суд підставно прийшов до
висновку, що виправлення даних засуджених можливе без ізоляції їх від
суспільства та застосував ст. 75 КК України.

Підстав для скасування вироку та постановления
нового, яким обрати засудженим більш суворе покарання, колегія суддів не
знаходить.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника Любомльського міжрайонного прокурора
залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду від 02 лютого
2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без зміни.