Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/2014/14-к
ВИРОК
іменем України
22 січня 2015 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

ОСОБА_7

законного представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, зарєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , освіта середня, зареєстрований як фізична особа-підприємець, згідно ст. 89 КК України не судимий,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 будучи фізичною особою-підприємцем, використовуючи найману робочу силу, діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст. 187, 188 Коде ксу законів про працю України, які забороняють прийняття на роботу осіб молодше 16 років, будучи обізнаним про вік неповнолітніх ОСОБА_7 2001 р.н., ОСОБА_6 1999 р.н., та ОСОБА_10 1998 р.н. в липні місці 2014 року прийняв на роботу ОСОБА_7 2001 р.н., ОСОБА_6 1999 р.н. та ОСОБА_10 1998 р.н. які працювали консультантами з реалізації товарів до вересня 2014 року. Окрім цього, ОСОБА_3 , будучи фізичною особою-підприємцем. використовуючи найману робочу силу, діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 43,45.46 Конституції України, які гарантують право людини на працю, відпочинок та соціальний захист; ст.ст. 2,5-1,21,22.24,24-1,29,48,253 Кодексу законів про працю України, у відповідності до яких укладення письмового трудового договору з неповнолітнім, реєстрація такого договору в державній службі зайнятості, внесення відомостей про трудову діяльність працівника в трудову книжку є обов`язковими ст.ст. 1,5,12,15 Закону України "Про оплату праці", які регулюють систему організації оплати праці, мінімальні державні гарантії в оплаті праці липні 2014 року прийняв неповнолітніх ОСОБА_10 1998 р.н., ОСОБА_7 2001 р.н., ОСОБА_6 1999 р.н.. ОСОБА_11 1997 р.н. на роботу консультантами з реалізації товарів, неповнолітню ОСОБА_4 1997 р.н. - секретарем, та будучи обізнаним про їх вік трудові угоди із ними не уклав, відомості про трудову діяльність в ФОП ОСОБА_3 в їх трудові книжки не вніс, виплачував їм заробітну плату без сплати податків та інших загальнообов`язкових відрахувань, а відтак на них не поширювались гарантії, передбачені законодавством України про працю та соціальне забезпечення, чим грубо порушив законодавство України про працю в частині забезпечення прав працівників на соціальний захист, передбачених Конституцією України. Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позбавивши їх права на соціальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, безробіття, втрати годувальника, на належне пенсійне забезпечення, чим грубо порушив законодавство України про працю.

Своїми діями, що виразились в грубому порушенні законодавства про працю вчиненні щодо неповнолітнього, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що він як фізична особа-підприємець з червня 2014 року почав займатися посередницькими послугами із продажу вікон у Бродівському районі. Для цього він дав оголошення у газету для найму працівників - продавців, які б повинні були здійснювати пошук клієнтів. До нього зголосилося багато людей, в тому числі і неповнолітні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з якими він домовився, що вони повинні здійснювати пошук клієнтів, шляхом роздачі рекламних листівок у різних населених пунктах Бродівського району, і за кожне замовлення отримуватимуть 10% від замовлення. На це вони погодились. Також до нього зголосилась на роботу Ціолка Мар?яна, яка працювала у офісі секретарем. Вказані особи пропрацювали у нього близько місяця. Із вказаними особами він трудового договору не укладав, заробітну плату виплачував готівкою без сплати податків. Робочий час для вказаних осіб був з вівторка по неділю з 8 год. до 18 год. Понеділок був вихідним днем. Обвинувачений визнає, що вчинив незаконно. Зараз він це усвідомлює. Просить суд його суворо не карати.

Згідно положення ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки такий ніким не оспорюється. Проти цього учасники судового провадження будь-яких заперечень не висловили. При цьому судом з?ясовано в учасників судового провадження, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також у добровільності їх позиції. Судом роз?яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

При визначенні виду і розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, за вчинене готовий понести покарання, позитивно характеризується по місцю проживання.

Вказані обставини визнаються судом як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не має.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому за вчинені злочини, суд, бере до уваги обставини, що пом?якшують покарання обвинуваченого, враховує тяжкість вчиненого, враховує особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, є молодою особою, приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід обрати покарання: за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України в межах санкції статті у вигляді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

22.01.2015

Суддя ОСОБА_1