Справа № 379/2796/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2015 року Таращанський районний суд Київської області
в складі:
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща
матеріали кримінального провадження № 0000489 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 09.12.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, ст. 75 КК України іспитовий строк два роки; вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 03.12.2003 року за ч. 1 ст. 289 КК України до трьох років позбавлення волі, ст. 71 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі; вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.05.2008 року за ч. 2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, ст.ст. 71,81 КК України 2 роки 1 місяць позбавлення волі; вироком Таращанського районного суду Київської області від 06.07.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року шести місяців позбавлення волі, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
15.12.2014 року близько 09 години ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 , в якому він тимчасово проживав разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , вирішив оглянути господарські приміщення, з метою протиправного заволодіння чужим майном.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне заволодіння майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 користуючись відсутністю господаря та сторонніх осіб, які могли б завадити йому у вчинені крадіжки, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, а саме відкриття ключем запірного пристрою, проник в середину гаража.
Перебуваючи в середині вказаного приміщення, ОСОБА_4 виявив чавунну кришку з каналізаційного люка та редуктор одноступеневий до сільськогосподарської машини та прийняв рішення їх таємно викрасти. Реалізуючи задумане, він завантажив вищевказані речі на господарський візок, що знаходився у гаражі ОСОБА_5 та з викраденим залишив місце вчинення злочину і розпорядився ним на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 16 грудня 2014 року, ринкова вартість наданих на експертизу речей, з урахуванням їх зношення в процесі експлуатації, станом на 15.12.2014 року, зокрема, чавунної кришки до каналізаційного люка становить 376 грн., редуктора одноступеневого до сільськогосподарської машини становить 600 грн..
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 976,00 грн.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов по справі про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., завданої даним злочином.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, а також в повному обсязі визнав, заявлений до нього цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн., завданої його неправомірними діями, і показав, що 15.12.2014 року близько 09 години в домоволодінні АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 , в якому він тимчасово проживав разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , вирішив оглянути господарські приміщення, з метою протиправного заволодіння чужим майном, а саме відкрив ключем запірний пристрій, проник в середину гаража, де виявив чавунну кришку з каналізаційного люка та редуктор одноступеневий до сільськогосподарської машини та вирішив їх викрасти. Реалізуючи задумане, він завантажив вищевказані речі на господарський візок, що знаходився у гаражі ОСОБА_5 та з викраденим залишив місце вчинення злочину і розпорядився ними на власний розсуд, маючи на меті здати їх в пункт прийому металобрухту в м. Тараща, де і був затриманий працівниками міліції.
Він щиро розкаюється в скоєному та просить його суворо не карати, оскільки матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 976,00 грн. повністю відшкодована.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, що він раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, тобто має непогашені судимості, і знову скоїв корисливий злочин крадіжку чужого майна, в даний час не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, не має постійного місця проживання, крім того протягом тривалого часу ухилявся від явки до суду в зв`язку з чим щодо нього було оголошено розшук, а тому суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту, оскільки суд обґрунтовано допускає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
Щодо цивільного позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн., заявленого потерпілою ОСОБА_5 , то суд вважає за необхідне задовольнити його, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт заподіяння потерпілій даної шкоди, і обвинувачений даний позов визнав в повному обсязі.
Речові докази по справі, а саме чавунна кришка каналізаційного люка та редуктор одноступеневий до сільськогосподарської машини передано потерпілій ОСОБА_5 ..
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.
ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду, де утримувати його до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 липня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.
Речові докази: чавунна кришка каналізаційного люка та редуктор одноступеневий до сільськогосподарської машини, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у неї.
Строк оскарження вироку до апеляційного суду Київської області через Таращанський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий:ОСОБА_1