Пр-ня по справі № 1кп/521/139/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, неофіційно працюючого вантажником на ринку 7-км., не одружений, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України, у скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25 червня 2013 року у вечірній час, приблизно о 22 годині 10 хвилин, гр. ОСОБА_10 знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_7 , в ході раптово виниклого конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , під час якого ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання та сидів у кріслі, що розташоване в кімнаті будинку, ОСОБА_10 наніс декілька ударів кулаками рук в область голови та обличчя ОСОБА_7 , після чого схопивши металевий костиль, що належить ОСОБА_7 , за допомогою якого він пересувається, так як є інвалідом 2 групи та розпочав ним наносити численні удари по всім частинам тіла. Під час нанесення численних ударів ОСОБА_7 продовжував перебувати у кріслі. Далі, продовжуючи свої дії, направлені на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 завдав потерпілому ще кілька ударів в обличчя.

В результаті вказаних множених ударів, потерпілий отримав наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, синці і садна обличчя, закрита травма грудної клітки у вигляді перелому сьомого правого ребра по середній паховій лінії, синці і садна тулуба, синці обох плечей, садна правої кисті. Вказані тілесні ушкодження не були небезпечними для життя, але викликали тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більше ніж 21 день) і за цим критерієм, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Пошкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, синці і садна обличчя, закритий осколковий перелом кісток носа із зміщенням кісткових відламків, оцінюються в комплексі, та викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), та за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Синці і садна тулуба, синці обох плечей, садна правої кисті мають незначні скороминущі наслідки, не більше 6 днів, та за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині фактично визнав частково та показав, що 25.06.2013 року приблизно о 21 годині він разом з тіткою ОСОБА_11 та двоюрідною сестрою ОСОБА_12 прийшли до ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , з метою показати йому судово-криміналістичну експертизу ножів за іншою кримінальною справою. У вказаний день ОСОБА_10 випив одну пляшку пива. Підійшовши до подвір`я і побачивши не зачинену хвіртку, ОСОБА_10 одразу ж пройшов до вхідних дверей будинку. Оскільки вхідні двері були також не зачинені, він попередньо отримавши запрошення від ОСОБА_7 зайшов у будинок. Знаходячись в приміщенні будинку, розмова між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 відбувалась дуже спокійно та адекватно. ОСОБА_7 знаходився у невеликому алкогольному сп`янінні. Через 10 хвилин до будинку зайшли його тітка ОСОБА_11 та сестра ОСОБА_13 . Між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 також спочатку відбувалась розмова спокійно. Потім ОСОБА_11 прикрикнула на ОСОБА_7 , оскільки була розлючена тим фактом, що його син вбив її сина. ОСОБА_7 почав ображати ОСОБА_11 та особисто ОСОБА_10 . Своїми висловлюваннями та образами, ОСОБА_7 провокував ОСОБА_10 , в зв`язку з чим, останній правою рукою наніс 2-3 удари ОСОБА_7 . Один з ударів попав у обличчя потерпілому, інші можливо в плече. Окрім того, біля ОСОБА_7 знаходився ніж, який ОСОБА_10 одразу ж викинув в сторону. Через деякий час до будинку приїхала міліція, яка відібрала у них пояснення та відпустила.

На додаткові питання ОСОБА_10 показав, що він не знає яким чином у потерпілого утворились вказані тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вказаних тілесних ушкоджень він не наносив потерпілому. Милицями та іншими предметами ОСОБА_10 не наносив удари по ОСОБА_7 . Він вважає, що потерпілий обмовляє його, з метою змінити обвинувачення за іншою кримінальною справою де син потерпілого ОСОБА_14 є обвинуваченим у особливо тяжкому злочині.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що 25.06.2013 року у вечірній час він знаходився у себе за місцем мешкання в будинку АДРЕСА_2 . Вхідні двері були не зачинені та не закриті, лише прикриті. Хвіртка була закрита на гачок. В цей час до нього зайшов раніше йому не знайомий молодий чоловік у кепці, представившись другом його сина ОСОБА_15 , який перебуває під вартою. Після з`ясування обставин, за якими до нього зайшов невідомий, він підняв кепку і ОСОБА_7 впізнав у вказаній особі гр. ОСОБА_10 , якого раніше бачив у залі судового засідання під час судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням його сина. Одразу ж ОСОБА_10 почав йому погрожувати з метою зміни потерпілим ОСОБА_7 своїх показів як свідка у кримінальному процесі у відношенні його сина. При цьому ОСОБА_10 наносив множенні удари по потерпілому у різні частини тіла та голови. Зламав йому ніс, та знущався з нього. Приблизно через 10 хвилин після приходу ОСОБА_10 у будинок також зайшла мати потерпілого гр. Невідома, яка також погрожувала фізичною розправою та нанесла декілька ударів по потерпілому ОСОБА_7 . Вказані протиправні дії продовжувались на протязі приблизно двох з половиною часів. Всі незаконні дії були зупинення співробітниками міліції.

На додаткові питання потерпілий показав, що вважає кваліфікацію дій обвинуваченого не вірною та не повною, оскільки вважає що ОСОБА_10 проник до його приміщення незаконно, разом з гр. Невідомою здійснив замах на його життя, погрози які лунали на адресу потерпілого, останній сприймав дуже реально, окрім того до кримінальної відповідальності не притягнута гр. Невідома.

Показами свідка ОСОБА_16 , який показав, що є сусідом потерпілого ОСОБА_7 , з яким підтримує дружні стосунки. Оскільки ОСОБА_7 є інвалідом і пересувається виключно на костилях, ОСОБА_16 інколи допомагає йому у побуті. Охарактеризував потерпілого позитивно, як особу яка не зловживає алкогольними напоями. 25.06.2013 року він у вечірній час знаходився у дома, за адресою АДРЕСА_3 . Приблизно о 21 годині він почув крики з сусідньої квартири. Спочатку не придав значення вказаним крикам, в подальшому підійшовши до дверей та вікна квартири де мешкав потерпілий ОСОБА_7 , він почув чоловічий та жіночій голоси, які погрожували фізичною розправою, як він зрозумів потерпілому та наслідками у вигляді обіцянки спалити квартиру. ОСОБА_16 одразу ж викликав міліцію. Коли приїхала міліція, на їх вимогу двері квартири були відчиненні і ОСОБА_16 зайшовши в квартиру побачив потерпілого який сидів у кріслі та був побитий. Також в кімнаті знаходились раніше незнайомі йому ОСОБА_10 та двоє жінок. На обличчі у потерпілого та на тілі були сліди тілесних ушкоджень та кров. Один з костилів потерпілого був зламаний. Як спричинялись тілесні ушкодження свідок не бачив. Зі слів потерпілого, ОСОБА_10 прийшов до нього додому з метою, щоб ОСОБА_7 змінив покази у іншому судовому засіданні у відношенні свого сина.

Показами свідка ОСОБА_17 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що є племінником потерпілого ОСОБА_7 . Очевидцем застосування тілесних ушкоджень ОСОБА_7 він не був. Обставини, що відбувались на місці події за адресою проживання ОСОБА_7 , він знає лише зі слів самого потерпілого. В судовому засіданні свідок дав покази з чужих слів, а саме зі слів потерпілого, які повністю співвідносяться з показами потерпілого ОСОБА_7 які він дав в судовому засіданні, підтвердивши час, місце, спосіб та інші обставини вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_10 . При цьому свідок показав, що потерпілий вказував на вчинення злочину лише ОСОБА_10 . Жінки які знаходились разом з ним ніяких фізичних дій не вчиняли. Тілесні ушкодження наносились з метою зміни потерпілим показів у іншому кримінальному провадженні.

Показами свідка ОСОБА_18 , працюючого інспектором чергової частини Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що 25.06.2013 року, він знаходився на чергуванні у відділку міліції. Отримавши виклик за номером «102» він разом з черговою групою у вечірній час виїхали за адресою АДРЕСА_2 . Прибувши на місце, було встановлено, що в будинку за вказаною адресою знаходився гр. ОСОБА_7 та ще три особи, яких він не пам`ятає. Громадянин ОСОБА_7 не рухався та лежав на ліжку та був з явними ознаками тілесних ушкоджень на тілі. При цьому скаржився, що йому боляче, повідомивши, що особи, які знаходились з ним в приміщенні побили його. З пояснень всіх присутніх в будинку він зрозумів, що між ними всіма виникла сварка, яка переросла в обоюдну бійку. Особи яких він не запам`ятав зі слів ОСОБА_7 прийшли до нього помститись за іншу справу. Від усіх було отримано заяви та пояснення. В подальшому всі проїхали до відділку міліції. Тілесні ушкодження були лише у ОСОБА_7 . При співробітнику міліції порушення громадського порядку не було.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що є двоюрідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_10 . Щодо обставин правопорушення, свідок показала, що 25.06.2013 року приблизно о 22 годині вона, разом з матір`ю ОСОБА_11 та братом ОСОБА_10 приїхали до ОСОБА_7 додому, з метою показати йому судово-криміналістичну експертизу по холодній зброї (ножу) з іншої кримінальної справи та з`ясувати який саме ніж був у її рідного брата під час його вбивства сином ОСОБА_7 . Спочатку в будинок зайшов ОСОБА_10 , через приблизно 5 хвилин зайшли ОСОБА_11 та її дочка ОСОБА_13 . Вхід в будинок був вільний, оскільки хвіртка та двері будинку були не зачинені. В кімнаті на кріслі сидів ОСОБА_7 біля нього знаходилась напівпуста пляшка або пива або горілки. Сам ОСОБА_7 знаходився у алкогольному сп`янінні. ОСОБА_11 підійшла до нього та показуючи на висновок експертизи питала його про ножі. Не отримав відповіді ОСОБА_11 почала плакати та можливо кричати на ОСОБА_7 , оскільки вважала винним у смерті сина ОСОБА_7 та його сина. Через деякий час ОСОБА_7 дістав з під крісла ніж та намагався ним погрожувати. В цей же час ОСОБА_10 вихватив у нього ніж та не сильно вдарив його. Удар був один. Більше ніхто ніяких ударів ОСОБА_7 не наносив. Через деякий час в кімнату зайшла міліція. Свідок ОСОБА_12 ніяких дій по відношенню до ОСОБА_7 не вчиняла.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка будучи допитаною в судовому засіданні дала аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_12 , в частині обставин очевидцем яких вона була, підтвердивши факт знаходження 25.06.2013 року приблизно о 22 годині в будинку ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , разом зі своєю донькою ОСОБА_12 та племінником ОСОБА_10 . Свідок підтвердила, що прийшла додому до ОСОБА_7 з метою з`ясувати який саме ніж був у її сина, під час скоєння його вбивства. Під час входу в будинок до ОСОБА_7 , свідок показала, що будь-яких перешкод для входу не було. Хвіртка та двері будинку були відкриті. Окрім того, свідок підтвердила, що ОСОБА_7 ніхто тілесних ушкоджень не спричиняв, окрім ОСОБА_10 який лише пару разів його не сильно вдарив та забрав з його рук ніж, яким ОСОБА_7 намагався погрожувати їм. Від не сильних ударів ОСОБА_10 будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не було.

Крім того, вина ОСОБА_10 повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Повідомленням оператора «102» від 25.06.2013 року відповідно до якого до Чергової частини Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області о 22 годині 30 хвилин надійшло повідомлення, про те, що за адресою АДРЕСА_2 відбувається бійка.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.06.2013 року, відповідно до якого дільничний інспектор міліції прийняв усно заяву від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скоєний злочин. Відповідно до заяви ОСОБА_7 просить прийняти заходи до ОСОБА_10 , який 25.06.2013 року о 23.00 годині прийшов до нього до дому де влаштував сварку під час якої висловлювався нецензурною лайкою, бив палицею металевою по тілу та голові.

Висновком судово-медичної експертизи № 3613 від 12.11.2013 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, крово-потьок і садна обличчя, закритий уламковий перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, закрита травма грудної клітки у вигляді перелому сьомого правого ребра по середній пахвовій лінії, кров`яні потьоки та садна тулуба, кров`яні потьоки обох плечей, садна правої кисті. Виявлені пошкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилися. Не виключено, що дані ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів металевою милицею, кулаками. Наявні пошкодження виникли незадовго до звернення гр. ОСОБА_7 до лікувального закладу, а також судячи з морфологічних властивостей видимих ушкоджень (синці - багряно-синюшного кольору; садна - під підсохлими корочками червоного кольору на рівні навколишньої шкіри), вони утворилися в термін від одних до 2-3 діб до моменту огляду, тобто могли бути заподіяні 25.06.2013 року. Зазначені пошкодження не були небезпечними для життя. Закрита травма грудної клітки у вигляді перелому сьомого правого ребра по середній пахвовій лінії, синець і садна тулуба, оцінюються в комплексі, тягнуть тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день). За цим критерієм, згідно п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, синці та садна обличчя, закритий уламковий перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, оцінюються в комплексі, що викликало розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Кров`яні потьоки обох пліч, садна правої кисті мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» категорії легких тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновком судово-медичної експертизи № 1262 від 05.06.2014 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, крово-потьок і садна обличчя, закритий уламковий перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, закрита травма грудної клітки у вигляді перелому сьомого правого ребра по середній пахвовій лінії, кров`яні потьоки та садна тулуба, кров`яні потьоки обох плечей, садна правої кисті. Виявлені пошкодження утворилися від дії тупих, твердих предметів, індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилися. Не виключено, що дані ушкодження могли утворитися в результаті нанесення ударів металевою милицею, кулаками. Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки. Проте дані ушкодження нехарактерні для самозаподіяння.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 122 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

За місцем мешкання обвинувачений ОСОБА_10 характеризується позитивно.

Оскільки правовими нормами не визначається яка достатність в кількісному вираженні тих або інших доказів для вирішення найважливіших питань у кримінальному провадженні, в тому числі враховуючи питання винуватості обвинуваченого, суд розглядав кримінальне провадження лише на підставі доказів які були надані стороною обвинувачення в судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що судовий розгляд проводився лише стосовно ОСОБА_10 в межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до обвинувального акта, що передбачено ст. 337 КПК України. Право на зміну обвинувачення належить лише прокурору. Тому доводи потерпілого, щодо зміни обвинувачення судом є такими, що не відповідають вимогам Закону, в тому числі, щодо збільшення обсягу обвинувачення та притягнення нових осіб до кримінальної відповідальності.

Доводи потерпілого та його представника, щодо дачі завідомо неправдивих показів свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 на думку суду є передчасними, оскільки вирішення вказаного питання можливо лише після постановлення вироку суду. Окрім того, потерпілий та його представник не позбавлення права вільного звернення з відповідною заявою про вчинення вказаними особами злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України до відповідного правоохоронного органу.

Доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_10 не спричиняв середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому, що він фактично наніс декілька незначних тілесних ушкоджень останньому будучі під емоційним впливом в зв`язку з ображаючою поведінкою потерпілого, на думку суду є виключно способом захисту від обвинувачення. Суд оцінює всі покази обвинуваченого критично.

Вирішуючи питання, щодо направлення умислу обвинуваченого ОСОБА_10 , суд враховує у сукупності всі обставини скоєного злочину. Суд враховує, що обвинувачений 25 червня 2013 року, без відповідного запрошення, прийшов до місця мешкання потерпілого ОСОБА_7 , який є людиною похилого віку та інвалідом, за адресою АДРЕСА_2 , при цьому розуміючи, що їх родини перебувають у неприязних стосунках. Під час розмови з ОСОБА_20 між ОСОБА_10 та потерпілим виник конфлікт. Причиною конфлікту безумовно стали особисті неприязні стосунки які склались між родиною ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які утворились в результаті притягнення до кримінальної відповідальності сина потерпілого ОСОБА_20 . Під час конфлікту, ОСОБА_10 знаходячись в емоційно напруженому стані, діючи умисно наніс потерпілому множенні удари кулаками рук в різні частини тіла та голови, а також металевим костилем, який належить ОСОБА_7 . Кількість тілесних ушкоджень, їх характер, тяжкість та локалізація свідчать про те, що обвинувачений бажав спричинити потерпілому лише середньої тяжкості тілесні ушкодження. При цьому на думку суду обвинувачений не бажав заподіяти тяжкі тілесні ушкодження потерпілому або спричинити йому смерть, оскільки знаходячись на одинці з потерпілим, ОСОБА_10 вказаних більш тяжких дій не вчинив, хоча реально мав таку можливість.

Під час судового засідання кожна зі сторін (обвинувачений та потерпілий) вважають ініціатором конфлікту який відбувся 25.06.2013 року за місцем мешкання потерпілого один одного. Достеменно встановити хто саме був ініціатором конфліктної ситуації не надалось можливим, оскільки покази кожної сторони є суб`єктивними. Разом з тим, суд вважає, що знаходження обвинуваченого за місцем мешкання потерпілого, без відповідного запрошення, безпорадний стан потерпілого свідчить про те, що останній був не спроможний заподіяти будь-які тілесні ушкодження будь-якій особі, оскільки фактично не може самостійно пересуватись. Відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 також об`єктивно підтверджують обставини злочину встановлені судом під час судового засідання, а також підтверджують покази потерпілого, про відсутність фізичної можливості чинити опір обвинуваченому.

Суд вважає доведеним факт спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому саме обвинуваченим ОСОБА_10 .

На думку суду в судовому засіданні були достеменно встановлені обставини передбачені ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Наслідки у вигляді вчинення кримінального правопорушення середнього ступеня тяжкості були діями однієї особи, а саме обвинуваченого, про що свідчать докази та їх аналіз які викладені у вироку суду.

Факт алкогольного сп`яніння як обвинуваченого так і потерпілого, під час скоєння злочину в судовому засіданні встановлений не був, оскільки підтверджується лише непрямим показами свідків.

Обставини злочину, об`єктивно підтверджуються не лише показами потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , але й висновками судово-медичних експертиз № 3613 від 12.11.2013 року та № 1262 від 05.06.2014 року. Тілесні ушкодження на тілі потерпілого, достеменно свідчать про те, що вони не могли утворитись від падіння чи у будь-який інший спосіб ніж спричинення іншою людиною.

Підстав ставити під сумнів покази потерпілого та свідків обвинувачення у суду не має.

Підстав вважати, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 давали неправдиві покази, в частині обставин за яких вони знаходились в будинку потерпілого, у суду також не має, оскільки під час допиту, певні деталі правопорушення, а також дії осіб які були присутні на місці події були показані однаково. Покази свідків на думку суду фактично повністю співвідносяться з іншими доказами у кримінальному провадженні. В частині показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 які стосуються спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, обвинуваченим ОСОБА_10 , суд вважає, що вказані покази не об`єктивні та надані свідками з метою ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Оскільки вказані свідки є прямим родичами обвинуваченого, суд відноситься критично до вказаних показів (в частині спричинення тілесних ушкоджень) та не посилається на них як доказ вини обвинуваченого.

На покази свідка ОСОБА_19 суд також не посилається в обвинувальному вироку, оскільки остання не є очевидцем скоєного кримінального правопорушення.

Суд під час постановлення вироку не враховує у якості доказів по вказаному кримінальному провадженню пояснення та покази свідків, потерпілого, обвинуваченого, які викладені в протоколах допитах, дані ними під час досудового розслідування слідчому та оперативним співробітникам, оскільки відповідно до ч. ч. 4, 8 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 судом під час судового розгляду не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання на думку суду є вчинення злочину щодо особи похилого віку, яка перебуває в безпорадному стані.

Враховуючи викладені обставини які обтяжують покарання, та відсутність обставин які пом`якшують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Підстав для застосування ст. 75 КК України судом не встановлено, оскільки ОСОБА_10 хоча є особою раніше не судимою, однак особистість обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, скоєння злочинну щодо особи похилого віку яка є інвалідом ІІ групи свідчать про необхідність призначення покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям. При цьому суд враховує не тільки безпорадний стан потерпілого під час вчинення щодо нього злочину, але й різницю у віці та фізичні дані як обвинуваченого, який є молодою та фізично здоровою людиною так і потерпілого, який неспроможний самостійно рухатись та забезпечувати особисті умови життя.

При вирішенні цивільного позову суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України і ст. ст. 1167, 1168 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду, заподіяну потерпілому на підставі вимог ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України і загальних принципів цивільного законодавства справедливості і розумності. При цьому суд виходить з того, що потерпілий ОСОБА_7 знаходячись у віці - 56 років (на момент заподіяння ушкодження) переніс певні страждання і болі, у тому числі і у зв`язку з протиправною поведінкою відносно нього. В подальшому в зв`язку з отриманими травмами достатньо тривалий час проходив лікування. В теперішній час потерпілий потребує комплексу медичних заходів та процедур які необхідні для повної реабілітації та видужання останнього. Станом на сьогодні наслідки травми для потерпілого виражаються у системних болях голови, порушення сну та швидкої втомлюваності. Він повинен дотримуватись певного ритму життя, який повністю не відповідає його життю до травми.

Таким чином, при стягненні моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, поведінку обвинуваченого під час вчинення злочину і після нього, в зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення 55 000 гривен моральної шкоди суд задовольняє частково в сумі 35 000 гривень, вважаючи, що дана сума може в повній мірі заповнити моральні страждання які зазнав потерпілий. Суд вважає, що заявлена сума потерпілим є занадто великою та об`єктивно не обґрунтованою, яка не тільки не відповідає характеру тілесних ушкоджень та вчиненому злочину, але є проявом емоційних дій і таким чином не може бути задоволена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_10 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Затримати ОСОБА_10 негайно у залі судового засідання, обравши йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_10 обчислювати з моменту законного затримання у залі судового засідання, тобто з 29.05.2015 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_20 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог потерпілого відмовити, з підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: