Справа
№1-66/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року Дніпровський районний суд
м.Херсона в складі:

головуючого судді Полив'яного В.М.,

при секретарі Герасименко
Н.М.,

за участю прокурора Пержинського А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Херсона кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з повною загальною середньою
освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,
невійськовозобов'язаного, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2в силу ст.89 КК
України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно виконавчого листа №НОМЕР_1 від 18.03.2002 року, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона, зобов'язаний до
сплати аліментів на користь ОСОБА_2в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, починаючи з 14.01.2002 року і до повноліття дитини, але він з квітня 2006 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання
дитини, станом на 01.12.2006
року, в сумі 1436грн..

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що у нього була
домовленість з колишньою дружиною про те, що коли він продасть машину, повністю погасить заборгованість по аліментам. На цей
час він погасив ОСОБА_2 заборгованість по аліментам.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів
відносно скоєння злочину і тих фактичних обставин, при яких було
скоєно злочин, розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам, оскільки вони ніким не оспорюються і проти цього ніхто з
учасників судового розгляду не заперечує.

Учасникам судового розгляду роз'яснені сутність і зміст ч.3 ст.299 КПК
України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина
підсудного у вчиненні злочину доведена і його дії правильно
кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
аліментів на утримання дітей.

Вирішуючи питання про вид і міру
покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного.

ОСОБА_1 добровільно погасив заборгованість по
аліментам, що суд визнає обставиною, яка пом'якшує покарання підсудному.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудному, судом не виявлено.

Враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що
виправлення перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе із
застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

2

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за
ст.164 ч.1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження
волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк 1(один) рік, протягом якого заборонити йому виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу криминально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Зобов'язання ОСОБА_1 про явку до суду - відмінити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Херсонської області протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення, шляхом
подання апеляції до Дніпровського районного суду м.Херсона.

Суддя B.M. Полив'яний