У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Верещак В.М.

суддів

Пивовара В.Ф., Гошовської Т.В.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в м.Києві 27
листопада 2008 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційним поданням
заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок
Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 9 січня 2008
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,

засуджено за ст.128 КК України на 1 рік обмеження
волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням, і встановлено іспитовий строк 1 рік та передбачені
ст.76 КК України обов`язки.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 830 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 5000 грн.-моральної шкоди. Також постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської
обласної дитячої клінічної лікарні 1386 грн. за лікування потерпілого.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 11 серпня 2007 року, близько 18 години,
перебуваючи на території дитячої площадки, що розташована біля будинку
АДРЕСА_1, за обставин наведених у вироку, завдав один удар ногою по нозі
ОСОБА_2., в результаті чого останній впав на землю, отримавши середньої
тяжкості тілесні ушкодження. При цьому ОСОБА_1. не передбачав, що ОСОБА_2 при
падінні може отримати тілесні ушкодження.

В апеляційному порядку
справа не розглядалась.

У касаційному поданні прокурор
порушує питання про скасування вироку на направлення справи на новий судовий
розгляд, посилаючись на істотні порушення кримінально-процесуального
законодавства, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі винного. Вказує на те, що суд,
не досліджуючи докази в порядку ст.299 КПК України, безпідставно
перекваліфікував дії ОСОБА_1 на ст.128 КК України.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора на підтримання касаційного подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно
до вимог ст.334 КПК України та роз`яснень, що містяться у п.18
ППВС
України “Про виконання судами України законодавства і
постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду
кримінальних справ і постановлення вироку” від 29 червня 1990 року, суд
повинен навести у вироку мотиви зміни в суді пред`явленого підсудному
обвинувачення. При наявності підстав для застосування закону про менш тяжкий
злочин, ніж той, за яким було пред`явлено обвинувачення, суду належить
обгрунтувати у вироку висновок про перекваліфікацію дій підсудного на закон, що
передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин.

Проте
суд цих вимог процесуального законодавства не дотримався:
перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1 з ч.1
ст.122 КК України на ст.128 КК України, тобто на закон, що передбачає
відповідальність за менш тяжкий злочин, взагалі не мотивував свого
висновку у цій частині. При цьому слід зазначити, що, як вбачається з
матеріалів справи, суд, застосувавши ч.3 ст.299 КПК України, не досліджував
доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які
ніким не оспорювались.

За таких обставин,
вирок щодо ОСОБА_1 не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначені порушення
закону та постановити щодо ОСОБА_1 обгрунтоване рішення з дотриманням вимог
матеріального та процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора
Дніпропетровської області задовольнити частково.

Вирок
Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 9 січня 2008
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той
же суд в іншому складі.

C у д д і :

Верещак В.М. Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В.