Справа № 1-85/07p.
ВИРОК

ІМЕНEM УКРАЇНИ

м.
Ковель Волинської обл. 28
березня 2007 р.

Ковельський
міськрайсуд Волинської обл.
під головуванням судді Логвинюк І.М., за участю: секретаря - Бакай Л.О.,

прокурора -
Волинець СМ.,

потерпілої
- ОСОБА_2., розглянувши у відкритому
судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 числа у с.
Зуя Білогірського р-ну АР Крим, мешканця АДРЕСА_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, не
працюючого, з освітою середньою, розведеного, громадянина України, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше засуджувався Ковельським райсудом Волинської обл. 26.01.04 p. за ч.2 ст. 185
КК України до 1 р. позбавлення волі з однорічним іспитовим строком. Направлений
для відбування покарання із скасуванням іспитового строку за постановою
Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. від 03.11.04 р. Звільнений за постановою Луцького
районного суду Волинської області від 31.05.05 р. за амністією,

зач.1 ст.164 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1., будучи, згідно з рішенням Рожищанського районного суду Волинської
обл. від 08.06.04 р. платником аліментів на користь ОСОБА_2на утримання двох
неповнолітніх дітей - дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не
менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину
щомісячно, починаючи з

4
р. та продовжуючи до повноліття дітей, в період з
11.05.04 р. по 03.11.04 р. та з

5
р. по 01.02.07 р. злісно ухилявся від сплати аліментів на
утримання даних дітей, що виразилось у тому, що добровільно аліменти на
утримання дітей не сплачував, не працевлаштовувався, а при отриманні доходу
коштів на утримання дітей не надавав та про місце роботи державну виконавчу
службу не повідомляв. Незважаючи на неодноразові попередження державної
виконавчої служби про наслідки ухилення від сплати аліментів, ухилявся від їх
сплати. Заборгованість по аліментах складає 6 894 грн. 80 коп. 56 місяців.

Будучи
допитаним в судовому засіданні в якості підсудного, ОСОБА_1. свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно,
від шлюбу з потерпілою у справі - ОСОБА_2. він має двох неповнолітніх дочок :
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. За рішенням Рожищанського
райсуду Волинської обл. від 08.06.04 р. зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь потерпілої на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів свого
заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.07.05 р. Однак, з
часу стягнення аліментів не працевлаштовувався, мав деяких дохід, однак,
аліменти не сплачував. Неодноразово попереджувався державним виконавцем про
необхідність сплати аліментів та про наслідки
за ухилення від їх сплати. У період з 03.11.04 р. по 15.07.05 р.

2

перебував у
місцях позбавлення волі, у скоєному розкаюється, прохає вирішити справу згідно
чинного законодавства.

Крім
повного визнання вини самим підсудним у вчиненні інкримінованого йому злочину,
його вина стверджуються показами потерпілої, матеріалами кримінальної справи.

Так,
потерпіла ОСОБА_2. суду показала, що дійсно, вона від шлюбу з ОСОБА_1. мє двох
неповнолітніх дітей, на утримання яких за рішенням суду підсудний повинен був
сплачувкати аліменти. Однак, з часу присудження аліментів по даний час
підсудний не сплачував аліментіа, заявляв, що не буде сплачувати аліменти. Не
працював, однак, і про неофіційні доходи державного виконавця не повідомляв.
Діти перебувають на її утриманні, потребують коштів на харчування, лікування
тощо. По питанню призначення підсудному покарання покладається на розсуд суду.

Суд,
повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить
до висновку, що злочинні дії підсудного вірно кваліфіковано органами дізнання
за ч. 1 ст. 164 КК України.

Своїми
умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей ( аліментів), підсудний
вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.164 КК України.

При
призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу
винного у "їх сукупності.

До обставин, що
пом'якшують покарання підсудного, суд відносить щире каяття .

Обставин, що
обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Судом
також враховується те, що підсудний негативно характеризується по місцю
проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе без ізоляції його від суспільства з іспитовим строком.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити
покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На
підставі ст.ст.75,76 КК України, ОСОБА_1звільнити від відбування покарання,
якщо він на протязі однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину,
виконає покладені на нього судом обов'язки : періодично з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації ; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання , роботи або
навчання.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської обл. через
Ковельський міськрайсуд на протязі 15 діб з наступного дня після його
проголошення.