Справа № 1-156-2007р.
ВИРОК

іменем України

07
серпня 2007року Староміський
районний суд міста Вінниці в складі:

головуючого
судді Нечипорук
Л. Ф.,

при
секретарі Гудимі
Р. В.,

з участю
прокурора Гоменюка
О. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні м. Вінниці кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця м. Вінниці, українця,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, не працюючого, одруженого,
мешканця АДРЕСА_1раніше судимого:

04.09.2003р.
Замостянським районним судом м. Віннці за cт.cт.186 ч.3, 189 ч.2,
70, 75 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

26.05.2005р.
Тиврівськимрайонним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч.3, 70 КК України до виправних робіт строком на 2
роки, з утриманням 15% заробітної плати
в дохід держави, -

за ст.389 ч.2 КК України,

встановив:

26.05.2005
року, ОСОБА_1 будучи засудженим вироком Тиврівського районного суду
Вінницької області за ст. ст.
185 ч.3, 70 КК України до виправних
робіт строком на 2 роки, з утриманням
15% заробітної плати в дохід держави,
перебував на обліку в КВІ Староміського району з 18.05.2005 року.
Відповідно до умов відбування призначеного покарання у вигляді виправних
робіт, ОСОБА_1був направлений за місцем свого працевлаштування, з 13.12.2004 року (наказ № 220/1 - К, від 13.12.2004 року) займає посаду комірника
гіпермаркету «Грош». 28.04.2006року, з
метою ухилення від покарання, у вигляді
виправних робіт, написав заяву на дозвіл
звільнення його із займаної посади комірника гіпермаркету «Грош». Порушення
умов та правил відбування покарання ОСОБА_1у вигляді виправних робіт,
виразилось в наступному: згідно довідки № 98, від 16.05.2006 року, яка була надана комерційним директором ТОВ НВП
«Аргон», з 12.04.2006 року, ОСОБА_1не
виходив на роботу та не реагував на пропозиції адміністрації звільнитись.
Після отримання дозволу на звільнення,
згідно наказу № 93 - К, від
28.04.2006 року, був звільнений з посади
комірника гіпермаркету «Грош» за власним бажанням. В поясненні від 21.06.2006 року, ОСОБА_1
пояснив, що в м. Ялті, куди він направився для працевлаштування, він не працевлаштувався та повернувся в
м. Вінницю, де влаштувався водієм таксі, без оформлення відповідних документів.
10.10.2006 року, інспектором КВІ
Староміського району м. Вінниці було
виписано попередження засудженому ОСОБА_1
про те, що у разі продовження
порушення порядку та умов відбування покарання, його може бути притягнуто до
кримінальної відповідальності за ч. 2 cт. 389 КК України, з яким останній був ознайомлений. Цього ж
числа, інспектором КВІ Староміського
району м. Вінниці, було виписано направлення в Лівобережний
міжрайонний центр зайнятості м.
Вінниці, куди ОСОБА_1 мав
прибути 12.10.2006 року, однак
згідно довідки з
Лівобережного

2

міжрайонного
центру зайнятості м. Вінниці №
01-10/1598, останній звернувся до центру
зайнятості лише 16.10.2006 року, де від
запропонованих йому робіт відмовився та на обліку як безробітний не перебуває.

Крім
того, ОСОБА_1порушив порядок реєстрації, встановлений КВІ, який полягає в обов'язковій реєстрації у КВІ
Староміського району м. Вінниці другого
четверга кожного місяця, востаннє
з'явившись для відмітки 10.10.2006 року і на час надання матеріалів прокурору
Староміського району м. Вінниці, для
порушення кримінальної справи за вчинення злочину, передбаченого ч.2 cm. 389 КК
України, тобто до 13.11.2006року так і
не з'явився для реєстрації.

Відбута
ОСОБА_1 частина покарання у вигляді
виправних робіт становить 10 місяців та 7 днів,
тобто з червня 2005 року по квітень 2006року.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1свою
вину в скоєнні злочину,
передбаченого cm.
389 ч.2 КК України визнав повністю за викладених у вироку обставин, дав по суті справи пояснення аналогічні
викладеним в обвинувальному висновку,
щиро розкаявся, просить суд його
суворо не карати.

Враховуючи
думку учасників судового розгляду, суд
визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини справи ніким не
оспорюються.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за cm.З89 ч.2 КК
України, як ухилення від відбування
виправних робіт особою, засудженою до
цього покарання.

При
визначенні виду та міри покарання, суд
приймає до уваги те, що підсудний ОСОБА_1раніше
судимий, повністю визнав свою вину у
вчиненому, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину, за місцем проживання характеризується
позитивно, має на утриманні малолітню
дитину

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного є щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, позитивна характеристика за місцем проживання, перебування на його
утриманні малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не
встановлено.

Враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують
його покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе без ізоляції від суспільства, з
застосуванням cm.
75 КК України.

Керуючись cm. 323, 324 КПК
України, суд -

засудив:

Визнати
винним ОСОБА_1в
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 cт. 389 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді одного року обмеження волі.

Згідно ст. ст. 71,
72 КК України, ОСОБА_1до покарання за
даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком
Тиврівського районного суду Вінницької області від 26.05.2005р. та визначити
йому остаточну міру покарання у вигляді одного року та трьох місяців обмеження
волі.

Згідно cm. 75 КК
України, звільнити ОСОБА_1від відбування
покарання з випробуванням - з іспитовим строком один рік.

Відповідно
до cm. 76 КК
України покласти на ОСОБА_1такі
обов'язки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання, роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1до
набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15
діб з моменту його проголошення.