Справа № 11-393 / 07
року Головуючий
в 1-інстанції Юзюк О.М.
Категорія-ст.ст. 206 ч.2,3, 101
122 ч1,.2, 107 ч.1, 42 КК
У Х В А Л А

Ім'ям України

09 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Задворного О.Л.

суддів: Козачка С.В., Курдзіля В.Й.

з участю прокурора Нагребецького С.С.

адвоката ОСОБА_19

потерпілого: ОСОБА_6

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляціями
потерпілого ОСОБА_6, прокурора Красилівського району та адвоката ОСОБА_18. в
інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Старокостянтинівського районного суду
від 19 березня 2007 року.

Цим вироком
засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
українця, громадянина України, уродженця та мешканця с. Радісне Красилівського
району, з вищою освітою, не одруженого, працюючого охоронником у ТОВ „Браво”,
раніше не судимого, -

за ст. 206 ч.3
КК України(в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі,

за ст. 101 ч.3
КК України ( в редакції 1960 року) на 7
років 6 місяців позбавлення волі, а згідно ст. 42 КК УкраїниУкраїни (в редакції
1960 року) остаточно на 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

До
призначеного строку покарання зараховано строк перебування під вартою з 28
січня 2004 року по 20 квітня 2005 року включно.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, з середньою
освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого водієм у
СП „Хлібокомбінат” м. Красилова,-

за ч.2 ст.122 КК України на 1 рік позбавлення волі,

за ч.1 ст. 107 КК України (в редакції 1960 року) на 6
місяців виправних робіт з відрахуванням 15 % заробітку в дохід держави,

за ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року) на 2 роки
6 місяців позбавлення волі,

за ч.3 ст.206 КК України ( в редакції 1960 року) на 3
роки позбавлення волі,

за ст. 112 КК України (в редакції 1960 року)до
громадської догани, а згідно ст. 42 КК України (в редакції 1960
року) остаточно на 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, з
середньою освітою., одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей,
непрацюючого, раніше не судимого, -

за ч.1 ст.122 КК
України на 1 рік позбавлення волі,

за ч.2 ст. 206
КК України( в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

за ч.3 ст.206 КК
України (в редакції 1960 року) на 3 роки
позбавлення волі,

за ст.112 КК
України (в редакції 1960 року) до громадської догани, а на підставі ст. 42 КК
України (в редакції 1960 року) остаточно на 3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4народження,
українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_3, не одруженого,
не працюючого, раніше не судимого,-

за ч.1 ст.122 КК
України на 1 рік позбавлення волі,

за ч.2 ст. 206
КК України( в редакції 1960 року) на 2 роки 6 місяців позбавлення волі,

за ч.3 ст.206 КК
України (в редакції 1960 року) на 3 роки
позбавлення волі,

за ст.112 КК
України (в редакції 1960 року )до громадської догани, а на підставі ст. 42 КК
України (в редакції 1960 року) остаточно на 3 роки позбавлення волі.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_4., ОСОБА_2, ОСОБА_3 від відбування покарання
звільнено, з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки кожному.

Постановлено
стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6:

- з ОСОБА_1
11012 грн. 17 коп. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди;

- з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 2000 грн.
матеріальної та по 3000 грн. моральної шкоди з кожного.

Питання
про речові докази вирішено згідно ст.81 КПК України.

За вироком
місцевого суду біля 02 години ночі 25 червня 2001 року, мешканці м. Красилова
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в стані алкогольного
сп'яніння, автомобілем „Москвич” під керуванням ОСОБА_2, приїхали на дискотеку
у будинок культури с. Радісне Красилівського району, де місцевий мешканець ОСОБА_9
вирішив з іншими мешканцями села побити їх. Бажаючи спровокувати конфлікт, на
сходинковій площадці біля вхідних дверей будинку культури ОСОБА_9 почав
приставати до ОСОБА_7 , шарпнув його декілька раз за руку, вимагаючи сигарету.
Потім він підійшов до ОСОБА_5 і почав у грубій формі вимагати сірники, після
чого схопив останнього за шию і став душити. З метою запобігти конфлікту
ОСОБА_6, взявши ОСОБА_9за руку, якою той стискав шию ОСОБА_5, завернув її за
спину, а іншою рукою утримував за груди ОСОБА_9, щоб той заспокоївся та не
починав бійку.

У цей час з
приміщення будинку вибіг ОСОБА_10і, з хуліганських спонукань, ногою наніс удар
в голову ОСОБА_7, від якого останній впав зі сходів.

Коли ОСОБА_6
піднявся, ОСОБА_10, продовжуючи свої злочинні дії, однією рукою схопив його за
одяг та намагався затягти в приміщення будинку культури, при цьому іншою рукою,
в якій був спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень дерев'яний
кийок, умисно, наніс ОСОБА_6у декілька ударів в голову, заподіявши потерпілому
закриту черепно - мозкову травму у вигляді субдуральної гематоми,
субарахноїдального крововиливу, що супроводжувалось набряком, набуханням
речовини головного мозку та ускладнилось стисканням головного мозку і набряком
легень.

Від отриманих
тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер у проміжок часу між 6 та 7 годинами ранку
ІНФОРМАЦІЯ_5

Крім
цього ОСОБА_10, продовжуючи хуліганські дії, наніс ОСОБА_3 удар кулаком в ніс,
заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження.

ОСОБА_2, ОСОБА_4
та особа, кримінальна справа стосовно якої виділена в окреме провадження у
зв'язку з розшуком, побачивши побиття ОСОБА_7 ОСОБА_10 разом з ОСОБА_3, з
помсти, почали бити ОСОБА_10: ОСОБА_2 дерев'яною палицею, а ОСОБА_4, ОСОБА_3та
інша особа руками і ногами, спричинивши останньому середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Побачивши, що
б'ють ОСОБА_10, ОСОБА_11 намагався забрати його, але ОСОБА_2 умисно наніс йому
удар дерев'яною палицею по лівому передпліччю, завдавши фізичного болю.

Згодом,
сівши в автомобіль, всі мешканці м. Красилова від'їхали від будинку культури на
дорогу де зупинились, взяли з багажника автомобіля сапи, шматки кабеля,
дерев'яну ніжку від телевізора та повернулись до будинку культури.

Там, з
хуліганських спонукань, нанесли удари: сапою ОСОБА_12, спричинивши йому легке
тілесне ушкодження у вигляді колотої рани нижньої треті правого плеча;
рукояткою сапи ОСОБА_13, спричинивши йому легке тілесне ушкодження у вигляді
забійної рани, подряпин лівої половини обличчя; дерев'яною палицею по лівій
руці ОСОБА_12 та по тулубу ОСОБА_14, завдавши останнім фізичного болю.

Після
подій в с.Радісному ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3разом з особою, справа щодо якої
виділена в окреме провадження у зв'язку з розшуком, 25 червня 2001 року, біля 5
год. ранку, на автомобілі „Москвич” приїхали у м. Красилів на міст, що
розташований поблизу бази відпочинку „Красилівчанка”, де святкували шкільний
випуск учні Красилівської загальноосвітньої школи. Там ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3з іншою особою, в стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, побили ОСОБА_15,
спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу
здоров'я у вигляді забійних ран м'яких частин голови.

Коли ОСОБА_16
почав присікати хуліганські дії, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3з іншою особою почали
бити ОСОБА_16 руками, ногами, шматком кабеля, заподіявши йому легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я у вигляді струсу головного мозку,
забійних ран надбрівних дуг, крововиливу та садин грудної клітини.

Коли присутні на
мосту громадяни припинили побиття ОСОБА_16, ОСОБА_4 безпричинно наніс удар
палицею в голову ОСОБА_17, а ОСОБА_3схопив руками за тулуб ОСОБА_16 і вони
удвох впали та скотились з дороги на узбіччя.

Крім
того, 25 червня 2001 року, біля 6 год. ранку, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3та
особа, справу щодо якої виділено в окреме провадження у зв'язку з розшуком,
автомобілем „Москвич”, у якому знаходився також і ОСОБА_6, приїхали до гаража
ОСОБА_2 по АДРЕСА_4

Присутнім було
достовірно відомо, що ОСОБА_6 перебуває у небезпечному для життя становищі,
оскільки отримав у с. Радісне тяжкі тілесні ушкодження і не міг самостійно
пересуватися, але вони проявили байдужість, не доставили ОСОБА_7 у лікарню для
надання медичної допомоги, хоча мали реальну можливість це зробити, самі такої
допомоги не надали та нікого не повідомили про його стан, а залишили ОСОБА_7 в
автомобілі, який поставили в гараж, і двері останнього закрили на замок. Тим
самим вони позбавили можливості ОСОБА_7 вжити заходів для врятування, а
сторонніх осіб надати останньому
допомогу, внаслідок чого він помер у гаражі.

В своїй
апеляції та доповненнях до неї потерпілий ОСОБА_6просить вирок місцевого суду
скасувати та постановити новий вирок.

ОСОБА_1за
сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 206 ч.3, 101 ч.3 КК України 1960 року
призначити 12 років позбавлення волі; оскільки він не розкаявся у скоєному, на
шлях виправлення не став та переховується від правосуддя.

Дії ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, по епізоду залишення його сина у гаражі слід кваліфікувати за
ч.2 ст.123 КК України 1960 року і призначити кожному з них по 3 роки
позбавлення волі. А за сукупністю злочинів призначити кожному з останніх по 5
років позбавлення волі.

Зазначає, що
підстав для застосування до них ст. 75 КК України у суду не було.

Так як ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 умисно закрили безпорадного сина в гаражі, чим незаконно
позбавили його волі і позбавили можливості спробувати врятуватися самому чи
отримати допомогу від інших осіб, їх дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 123 КК
України.

Крім
цього, просить задоволити його цивільний позов в повному обсязі, тобто стягнути
із засуджених 345050 грн. матеріальної шкоди, а також моральну шкоду у розмірі
: із ОСОБА_1 250000 грн., з ОСОБА_2 100000 грн., із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 75000
грн.

Прокурор
у своїй апеляції також просить вирок суду скасувати і постановити новий, яким
призначити ОСОБА_1за ст.ст. 101 ч.3, 206 ч.3 КК України 1960 року 9 років
позбавлення волі, а ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 слід визнати винними за ст. ст.
206 ч.3, 123 ч.2 КК України 1960 року і остаточно кожному з них призначити по 4
роки позбавлення волі.

Вважає, що
засуджені умисно позбавили потерпілого ОСОБА_7 волі, закривши його безпорадного
у гаражі.

Їх дії по
епізоду хуліганських дій при поверненні до клубу в с. Радісне теж належить кваліфікувати
за ч.3 ст. 206 КК України 1960 року, оскільки з багажника автомобіля предмети
господарсько - побутового призначення вони взяли для нанесення тілесних
ушкоджень.

Застосовуючи ст.
75 КК України суд належним чином не врахував характер та ступінь тяжкості
вчинених ОСОБА_2ом, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, їх особи, обтяжуючі покарання
обставини.

Адвокат
ОСОБА_18 в своїй апеляції просить вирок стосовно ОСОБА_1 скасувати, а
провадження у справі закрити за
відсутністю в його діях складу злочину.

Вважає, що ні
органом досудового слідства, ні судом вина ОСОБА_1 у скоєнні злочинів,
передбачених ст.ст. 206 ч.3, 101 ч.3 КК України не доведена і достовірних та
допустимих доказів того, що саме він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6у тяжкі
тілесні ушкодження, від яких останній згодом помер, не здобуто.

Зазначає, що ці
тілесні ушкодження ОСОБА_6 міг отримати під час бійки на мосту у м. Красилові.

Крім цього,
апелянт вважає, що тілесні ушкодження іншими засудженим ОСОБА_1 наніс
обороняючись від останніх.

В
запереченнях на апеляцію адвоката ОСОБА_18 потерпілий ОСОБА_6вважає її
безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Засуджені
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3вирок не оскаржили.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора та потерпілого ОСОБА_6,
кожного в підтримку своїх апеляцій; засудженого ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_19,
які просили вирок суду скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування
з мотивів однобічності та неповноти досудового слідства; засуджених ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів знаходить, що апеляція
потерпілого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а апеляції прокурора та
адвоката ОСОБА_18. задоволенню не підлягають.

Судом
першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та зроблено
обґрунтований висновок про доведеність винності ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у вчинених злочинах. Такий висновок ґрунтується на зібраних у
встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.

Доводи в
апеляції адвоката ОСОБА_18. про те, що досудове слідство проведено неповно та
однобічно, а місцевий суд розглянув справу не об'єктивно і ОСОБА_10 особливо
злісного хуліганства із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження потерпілому
ОСОБА_6у, внаслідок якого сталася смерть останнього не вчиняв, є
безпідставними. Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались судом
та спростовані слідуючими доказами.

Так, з
пояснень засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_2 вбачається, що коли вони
знаходились біля клубу в с. Радісне, до потерпілого ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_9 та
в грубій формі почав вимагати цигарку, потім вимагав цигарку у ОСОБА_5, при
цьому обхопив останнього рукою за шию. До них підійшов ОСОБА_6 і, щоб не
допустити бійки, почав утримувати ОСОБА_9

В цей час з
приміщення клубу вибіг ОСОБА_10 і предметом схожим на трубу наніс ОСОБА_6у удар в голову. Потім ще
декілька разів вдарив останнього по голові. Коли ОСОБА_3відштовхнув ОСОБА_10
від ОСОБА_7, то він також вдарив ОСОБА_3 предметом в голову і між останнім та
ОСОБА_1ем виникла бійка. Згодом ОСОБА_6 повідомив, що його вдарили металевим
предметом по голові. Коли вони повертались до автомобіля, їх почали наздоганяти
місцеві хлопці з палицями в руках. В багажнику автомобіля вони виявили сапи та
інші предмети, з якими побігли назустріч, а потім повернулись назад, сіли в
автомобіль і поїхали до мосту біля м. Красилова, де між ними та випускниками школи виникла бійка. Однак
ОСОБА_6 з машини не виходив і участі в бійці не приймав. При цьому ОСОБА_15
вдарив ОСОБА_8, а ОСОБА_16 ОСОБА_2, а потім ОСОБА_3бився з ОСОБА_16ом. Оскільки
ОСОБА_6 не бажав йти додому в нетверезому стані, то біля 6 год. 25.06.2001 року
його залишили в гаражі ОСОБА_2 відпочивати. Через деякий час останній повернувся
в гараж і на автомобілі поїхав на роботу.

А поскільки
ОСОБА_6 продовжував лежати в салоні, він відвіз його в лікарню, де і виявилось,
що ОСОБА_6 помер.

Засуджений
ОСОБА_10 пояснив, що, побачивши як біля клубу б'ють його брата ОСОБА_9,
відштовхнув ОСОБА_7, а ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3та інші хлопці з м. Красилова
почали його бити руками, ногами та твердим предметом. Відчувши, що з голови йде
кров, він втік в приміщення клубу.

Згідно
висновку комісійної судово - медичної експертизи №27 смерть ОСОБА_7 настала від
внутрішньо - черепної травми у вигляді субдуральної гематоми,
субарахноїдального крововилива, яка супроводжувалась набряком, набуханням
речовини головного мозку та ускладнилась стисненням головного мозку і набряком
легень.

Від моменту
настання смерті ОСОБА_7 до проведення дослідження трупа - 25.06.2001 року в 11
год.40 хв. - 12 год.50 хв. пройшло приблизно 3-6 годин.

Виявлені при
зовнішньому та внутрішньому досліджені трупа тілесні ушкодження у вигляді
субдуральної гематоми з субарахноїдальним крововиливом, ряд крововиливів у
м'яких частинах голови, саден в лобній ділянці справа і на правій щоці були
загрозливими для життя в момент спричинення, мають ознаки тяжких і перебувають
в прямому причинному зв'язку зі смертю, що настала.

Садна і синець
на шиї, крововилив в м'яких тканинах шиї зліва, садна на лівому передпліччі,
синці на грудній клітині зліва, в ділянці верхніх кінцівок і лівого стегна
мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Зазначені
тілесні ушкодження могли виникнути від ударів кулаком, ногою, дерев'яним
кийком.

По наявності
зовнішніх ушкоджень в ділянці обличчя, 3-х крововиливів в м'яких тканинах
голови, один з яких розташований в проекції саден в лобній ділянці справа, слід
рахувати, що в ділянку голови було нанесено не менше 4-х ударів.

(т.10, а.с. 207 - 217).

Свідок ОСОБА_20
пояснив, що бачив як вибігший з клубу ОСОБА_10 наніс потерпілому ОСОБА_6у удар
ногою в голову, від чого той впав.

Потім ОСОБА_10
схопив ОСОБА_7 і намагався затягти в приміщення клубу, при цьому наніс
останньому декілька ударів дерев'яним кийком в голову. Після бійки з хлопцями
із Красилова він бачив в руках ОСОБА_1 кийок та ніжку від стільця, які він
поклав в автомобіль.

А коли вони на
автомобілі повертались додому, то ОСОБА_10 сказав своєму брату ОСОБА_9 викинути
зазначені предмети.

Як
показав свідок ОСОБА_5, ОСОБА_9 почав біля клубу вимагати сірники, а потім
схопив його рукою за шию. В цей час до
нього підійшов ОСОБА_6 і почав заспокоювати ОСОБА_9

Вибігши з клубу,
ОСОБА_10 ногою та предметом схожим на кийок наніс удари в голову ОСОБА_6у. Коли
вони від'їжджали від клубу на автомобілі під керуванням ОСОБА_2, ОСОБА_6
поскаржився, що його вдарили залізним предметом по голові.

Потім ОСОБА_6
вискочив з автомобіля, взяв з багажника сапу і побіг назад до клубу, а вони
побігли за ним.

З
показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_21 вбачається, що бійку біля клубу в с.
Радісному спровокував ОСОБА_9 А потім ОСОБА_10 наніс удари ногою та предметом
схожим на кийок в голову ОСОБА_7.

Після цього
ОСОБА_10 почали бити інші засуджені. Також хтось із них наніс удар в обличчя
ОСОБА_13

Свідок
ОСОБА_20 підтвердив факт наявності у ОСОБА_10 дерев'яного кийка.

Як
пояснив свідок ОСОБА_22 ОСОБА_10 возив у своєму автомобілі під сидінням водія саморобний дерев'яний кийок, з
яким хотів 25.06.2001 року наздоганяти красилівський хлопців.

Також він бачив
як останні, повернувшись до клубу з сапами і палицями, влаштували бійку,
вдаривши при цьому ОСОБА_13. Коли він разом з братами ОСОБА_1ми повертались на
автомобілі додому, то ОСОБА_10 сказав брату викинути кийки, оскільки їх будуть
шукати.

Факт бійки між
місцевими та красилівськими хлопцями біля клубу в с.Радісному підтвердила і
свідок ОСОБА_22 Також вона бачила в
руках у ОСОБА_10 дерев'яний саморобний кийок.

Потерпілий
ОСОБА_14 пояснив, що під час бійки в с. Радісному хтось із красилівський
хлопців вдарив його палицею чи
штахетиною в бік, а також палицею вдарили ОСОБА_12.

Свідок
ОСОБА_23 пояснила, що бачила як хтось з красилівських з хлопців вдарив палкою ОСОБА_24 по плечах, а інший
наніс удар її братові у вухо.

Факт
побиття згодом ОСОБА_10 засудженими підтвердив свідок ОСОБА_25. При цьому хтось
із них вдарив ОСОБА_12.

Свідки
ОСОБА_26., ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_15, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34 підтвердили факт вчинення хуліганських дій
ОСОБА_2ом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у с.Радісному.

За
висновками судово - медичних експертиз були заподіяні тілесні ушкодження:
ОСОБА_1. середньої тяжкості у вигляді 2-х ран у тім'яно - потиличній ділянці,
крововиливів і синців обох очних ділянок, забою головного мозку легкого
ступеня;ОСОБА_3. легкі тілесні ушкодження у вигляді викривлення носової
перетинки вправо з помірним порушенням носового дихання, ОСОБА_12 легкі тілесні
ушкодження у вигляді колотої рани
нижньої третини правого плеча, що могли виникнути від кінчика леза сапи; ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження у
вигляді забою, подряпин обличчя.

Наведені
докази спростовують твердження апеляції адвоката ОСОБА_18 про ненанесення саме
ОСОБА_1 з хуліганських спонукань, ударів ногою та дерев'яним кийком в голову
потерпілого ОСОБА_7.

Також
вони спростовують і твердження апелянта
про перебування ОСОБА_10 в стані необхідної оборони, оскільки саме він
першим напав на ОСОБА_7, який на ОСОБА_1 не посягав. Не було з боку ОСОБА_7
суспільно - небезпечного посягання і на ОСОБА_9, хоча останній провокував
бійку.

Обґрунтовано
судом не взято до уваги покази свідків ОСОБА_35 та ОСОБА_36 про те, що
ОСОБА_6 наносив ОСОБА_1 удари, а коли
ОСОБА_7 ОСОБА_10 лише відштовхнув, то красилівські хлопці почали зразу бити
останнього, оскільки вони містять протиріччя та непослідовні і спростовуються
показаннями засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, свідків ОСОБА_20, ОСОБА_5,
ОСОБА_13, ОСОБА_21, ОСОБА_28, висновком судово - медичної комісійної експертизи.

З
показань потерпілого ОСОБА_15 вбачається, що на мосту біля м. Красилова
хуліганські дії вчиняли ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_8, які наносили йому
та ОСОБА_16у удари по різних частинах тіла.

При цьому у
когось з нападників в руках була сапа, а у ОСОБА_4 - палиця.

Потепілий
ОСОБА_16 пояснив, що його безпричинно на мосту били руками і ногами ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, крім цього останній ще вдарив його твердим
предметом в обличчя.

Як
пояснив свідок ОСОБА_37 на мосту ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8 і ОСОБА_3напали на
випускників школи і побили ОСОБА_16. При цьому в деяких з них були палиці та
сапи. Удар палицею по голові йому наніс ОСОБА_4, коли він присікав хуліганські
дії.

За
допомогою присутніх на мосту батьків та випускників школи вдалося припинити
бійку і засуджені, сівши в автомобіль,
поїхали.

Факт
вчинення хуліганських дій на мосту біля
м. Красилова ОСОБА_4, ОСОБА_2ом, ОСОБА_3, ОСОБА_8им, із застосуванням палиць і
сап, внаслідок чого були побиті ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 підтвердили і
свідки ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_16,, ОСОБА_17., ОСОБА_41,
ОСОБА_42ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46

За
висновками судово - медичних експертиз: у ОСОБА_16 були виявлені тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного
мозку, забійних ран надбрівних дуг, крововиливу та садин правої очниці, забою
правої щоки, садин грудної клітини, які могли виникнути від ударів ногою,
дерев'яною палицею і відносяться до категорії легких, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я; у ОСОБА_15а виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин голови, що могли виникнути від ударів кулака, ноги.

За
даними протоколу огляду місця події від 27.06.2001 року в лісовому масиві біля
мосту були виявлені металева робоча частина сапи без держака та дерев'яна
палиця у вигляді ніжки від телевізора.

З
показань свідків ОСОБА_47 та ОСОБА_48 вбачається, що приблизно о 9 год.
25.06.2001 року засуджений ОСОБА_2 привіз на автомобілі у приймальне відділення
Красилівської ЦРЛ мертвого ОСОБА_7.

Під час
огляду автомобіля „Москвич”, державний номер НОМЕР_1, на якому ОСОБА_2 возив
потерпілого ОСОБА_7, на задньому сидінні виявлено носову хустку зі слідами
крові, яка також виявлена і на внутрішній стороні задніх лівих дверках та склі. У багажнику автомобіля виявлені 4 шматки алюмінієвого кабелю в чорній
обмотці довжиною 60-65 см. діаметром 3,5 см. та 4 сапи з дерев'яними ручками, у 2-х вони
зламані.

Обґрунтовано
судом не взято до уваги показання свідків ОСОБА_49 ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53 про те, що на мосту біля м. Красилова у бійці з випускниками
школи приймав участь і ОСОБА_6, оскільки їх покази є суперечливими і не
послідовними та спростовуються показаннями
потерпілих ОСОБА_15, ОСОБА_16 , ОСОБА_17, свідків ОСОБА_54, ОСОБА_55,
ОСОБА_56, ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, які категорично стверджували, що потерпілий ОСОБА_6 з легкового
автомобіля не виходив і участі у бійці не приймав, а билися лише четверо -
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_8.

Крім
цього, із висновку судово - медичної
комісійної експертизи ( т.10, а.с. 207 -217) та показань в судовому засіданні
судово - медичного експерта ОСОБА_62 вбачається, що удар твердим тупим
предметом в голову ОСОБА_6 отримав саме біля клубу у с. Радісному, про що
свідчить наявність однієї гематоми. Внаслідок цього стався розрив судин м'якої
мозкової оболонки, який потягнув процес крововиливу під тверду мозкову
оболонку, набряку головного мозку з дислокацією. І в період часу з 5 до 6
години ранку 25.06.2001 року ОСОБА_6 активних дій вчиняти вже не міг.

Зазначений
висновок судово - медичної комісійної експертизи та наведені вище докази
спростовують доводи апеляції адвоката ОСОБА_18. про можливість отримання
потерпілим ОСОБА_6ем черепно - мозкової травми під час бійки на мосту біля м.
Красилова.

Безпідставними
є твердження в апеляції адвоката про невиконання органом досудового слідства
вказівок апеляційної інстанції, зазначених в ухвалі колегії суддів судової
палати з кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від
17.03.2005 року.

Сукупність
цих та інших наведених у вироку доказів,
яким місцевий суд дав правильну оцінку, переконливо свідчать про те, що ОСОБА_10 заздалегідь заготовив дерев'яний
кийок, як предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень,
яким, із хуліганських спонукань, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6у тяжкі
тілесні ушкодження, внаслідок яких сталася смерть останнього.

Тому
посилання адвоката ОСОБА_18. в апеляції про незаконність засудження ОСОБА_10 за
вчинення зазначених злочинів колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу.

Дії
ОСОБА_10 за ст. ст. 206 ч.3, 101 ч.3 КК
України 1960 року кваліфіковані
правильно, а покарання призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України з
урахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, особи винного та всіх обставин
справи, в тому числі і тих, на які є посилання в апеляціях прокурора та
потерпілого ОСОБА_6

А тому
колегія суддів не може погодитись з твердженням останніх про призначення судом ОСОБА_1. явно
несправедливого покарання внаслідок його м'якості.

Кваліфікація
дій засуджених: ОСОБА_2 за ст. ст. 122 ч.1, 107 ч.1, 206 ч.2, 206 ч.3, 112 КК
України 1960 року; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ст. ст. 122 ч.1, 206 ч.2, 206 ч.3, 112
КК України 1960 року є правильною.

Доводи
апеляцій потерпілого ОСОБА_6 та прокурора про необхідність кваліфікації дій
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ст. 123 ч.2 КК України 1960 року та за ст. 206 ч.3
КК України по епізоду скоєння хуліганських дій в с.Радісному є безпідставними.

Відповідно
до ст.123 КК України 1960 року суб'єктивна сторорна незаконного позбавлення
волі характеризується лише прямим умислом. Проте, як пояснювали засуджені
ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4, залишаючи ОСОБА_7 у гаражі, мети позбавити його
волі у них не було.

І ці їх
доводи ні органом досудового слідства,
ні прокурором, ні потерпілим ОСОБА_6 спростовані не були.

Відповідно
до п.11 постанови №10 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року „Про судову практику у справах про
хуліганство” спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід
визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або
під час учинення хуліганських дій.

Тому,
треба мати на увазі, що одного факту знаходження предметів при винних до
початку хуліганства, в процесі вчинення якого вони застосовували їх для
нанесення тілесних ушкоджень, для кваліфікації дій за ст. 206 ч.3 КК України
1960 року недостатньо. Треба довести наявність у винних мети підготовки таких
предметів для нанесення тілесних ушкоджень, що ні органом досудового слідства,
ні прокурором, доведено не було.

За таких
обставин суд обґрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на ст. 112 КК України 1960 року та ст.
206 ч.2 КК України 1960 року (по епізоду в с. Радісному)

Покарання
їм призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру та суспільної небезпечності
вчинених злочинів, даних про особи
винних та обставин, що пом'якшують та обтяжують його.

При
цьому суд першої інстанції правильно визнав, що вони позитивно
характеризуються, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, на
утриманні у ОСОБА_3 двоє, а в ОСОБА_2 одна малолітня дитина.

А тому
підстав вважати, що засуджені безпідставно звільнені від відбування покарання з
випробуванням у колегії суддів не має.

Питання
про відшкодування матеріальної шкоди, стягнутої зі всіх засуджених, та
моральної шкоди, стягнутої з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 вирішено у відповідності
з вимогами цивільного закону. При цьому суд обґрунтовано зазначив, що стягнення
коштів, витрачених батьками на утримання, лікування і виховання дитини до
досягнення нею повноліття, чинним законодавством України не передбачено.

Разом з
тим, апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди, яка
була стягнута на користь потерпілого ОСОБА_6 місцевий суд в недостатній мірі
врахував характер моральних переживань останнього від втрати сина, що призвело
до погіршення можливостей реалізації потерпілим своїх звичок та бажань,
порушення його нормальних життєвих зв'язків і рахує за справедливе збільшити
цей розмір до 100000 гривень.

З
урахуванням викладеного та керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

апеляцію
потерпілого ОСОБА_6 задоволити частково, а апеляції прокурора Красилівського
району та адвоката ОСОБА_18. залишити без задоволення.

Вирок
Старокостянтинівського районного суду від 19 березня 2007 року стосовно ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову
змінити.

Збільшити розмір
відшкодування моральної шкоди, стягнутої із ОСОБА_1 на користь потерпілого
ОСОБА_6, до 100000 ( ста тисяч) гривень.

В решті цей же
вирок щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без змін.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

Копія
вірна: суддя апеляційного суду

Хмельницької області
О.Л.Задворний