Дело № 523/6803/15-к
Пр. № 1-кп/523/361/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим по кримінальному провадженню за № 0000101 за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

Встановив:
За змістом обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що 9.01.2015 року приблизно о 4:00 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №101-б, розташованому по вул. Хуторській в м. Одесі, маючи корисливий намір з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії ніхто не бачить, шляхом вільного доступу проник у двір вищезазначеної будівлі, звідки таємно викрав 100 метрів силового кабелю вартістю 50 грв. за метр на загальну суму 5000 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.
Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , яка була укладена 29 квітня 2015 року.

Органом досудового слідства ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, для потерпілого позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Також відповідно до ст.476 КПК України було з`ясовано питання, що підозрюваному зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, в угоді зазначається щире каяття, повне визнання своєї провини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання під час досудового слідства не встановлені.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні за наявності підстав вважав за можливе затвердити угоду про примирення, так як вона відповідає вимогам діючого КПК України, вид і розмір покарання на його думку співвідносяться з характером та ступенем скоєного ОСОБА_4 діяння, обвинувачений повністю визнав свою вину, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості відповідно до положень ст. 12 КК України, від потерпілого не має ніяких претензій.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 , будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст. 473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення цієї угоди, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої підозри та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось згідно зі ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Крім того, потерпілий підтвердив відсутність майнової шкоди та позивних вимог щодо підозрюваного, оскільки все викрадене майно повернуто. Також відповідно до ст. 476 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що підозрюваному зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні, прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди; обвинуваченого ОСОБА_4 , який погодився з кваліфікацією його дій за ознаками ст. 185 ч.1 КК України, та пояснивши, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу він скоїв крадіжку 100 метрів силового кабелю з подвір`я ОСОБА_6 ; потерпілого, який також підтвердив обставини скоєного злочину та просив призначити ОСОБА_4 покарання, визначене в угоді про примирення, дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст. 291, 471 КПК України, та умови угоди не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо обґрунтованих підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, а саме родину, його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу суд дійшов до висновку, що потреби в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу не існує.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме 100 метрів силового кабелю, які передані потерпілому на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000101 від 9.01.2015р. до обвинувального акту не долучалися.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, суд, враховуючи умови угоди, особу ОСОБА_4 , його ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-374, 394-395, 471, 473-476 КПК України, -

Ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 29.04.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 850 гривень.

Речові докази 100 метрів силового кабелю, які передані потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під розписку, вважити повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0000101 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9.01.2015 року зберігати в прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

Міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягають.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суддя: