Справа №585/4419/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/145/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від призову за мобілізацією
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000030 від 18 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, не одружений, раніше не судимий,

визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення у сфері забезпечення призову та мобілізації за таких обставин.

ОСОБА_8 як військовозобов`язаний запасу у зв`язку з оголошеною частковою мобілізацією за викликом 02.08.2014 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де з 19.04.2014 року перебував на військовому обліку.

02.08.2014 року після медичного огляду та визнання придатним до військової служби, молодшому сержанту запасу ОСОБА_8 у ІНФОРМАЦІЯ_3 було вручено повістку з вимогою з`явитись 04.08.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки у складі команди НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) для проходження військової служби у Збройних Силах України по мобілізації за військово-обліковою спеціальністю НОМЕР_3 .

Однак, 04.08.2014 року ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про день та час явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних на те причин, маючи для цього можливість, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_8 до закінчення часу проведення часткової мобілізації (06.09.2014), свідомо ухилявся від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не бажаючи проходити військову службу та з 14.08.2014 року, на порушення вимог ч.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 (№ 3543-ХІІ) (із змінами та доповненнями) без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті, тимчасово змінив своє місце проживання, виїхавши у м. Київ на заробітки.

У відповідності з вироком суду обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання за ст. 336 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням і встановленням іспитового строку тривалістю один рік шість місяців, а на підставі ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні та правильності кваліфікації його злочинних дій, вказує на безпідставність застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, оскільки таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, у зв`язку з чим просить скасувати вирок і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Від інших учасників кримінального провадження апеляційні скарги не надходили, але обвинуваченим ОСОБА_8 подано письмове заперечення проти вказаної апеляційної скарги прокурора, у якому він прохає залишити вирок суду в силі.

Вислухавши доповідь судді про суть вироку та обсяг його апеляційного оскарження, пояснення прокурора ОСОБА_6 на підтримання та обґрунтування поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 і адвоката ОСОБА_7 які прохали залишити вирок суду без зміни, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, а також перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги, виходячи з наступного.

При судовому розгляді суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин злочину, які не оспорювались ніким з учасників судового провадження, за їх згодою обмежившись тільки допитом обвинуваченого ОСОБА_8 , який повністю визнав свою провину у скоєному, та дослідженням матеріалів, які характеризували особу цього обвинуваченого.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, кваліфікованого за ст. 336 КК України, за який його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, та яким дана правильна юридична оцінка, що не оспорюється і в поданій апеляційній скарзі.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законом до злочину середньої тяжкості, особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, та при відсутності обставин, що обтяжують покарання, і обрав ОСОБА_8 покарання в межах санкції кримінального закону, застосувавши положення ст.75 КК України і належним чином вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення засудженого й звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок відповідає вимогам закону і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 грудня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 без задоволення.

Ця ухвала суду апеляційної інстанції набуває законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.