УХВАЛА

Іменем України

24 травня 2007 року апеляційний суд Житомирської області

в складі суддів: Романова О.В. -
головуючого ,

Єрещенка A.M.
та Широко пояса Ю.В.,

з участю: секретаря Поліщук Т.О.

та прокурора Єгорова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляцією захисника - адвоката
ОСОБА_2 на постанову судді Романівського
районного суду Житомирської області від 4 травня 2007 року,

встановив:

Цією постановою
змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на взяття під варту щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця смт.
Романів, Житомирської області,
неодруженого, приватного підприємця,
судимого 26.07.2006р. Романівським районним
судом за ст. ст. 307 ч. 2, 75 КК України на 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки 6 місяців.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 296
ч. 2, 121 ч. 1 КК України за таких обставин.

1 вересня 2006
року близько 21 години 30 хвилин біля кафе-бару „Світанок" по вул.
Привокзальній, 10 у с Разіне
Романівського району він, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в групі з
двома іншими особами, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, умисно завдав потерпілій ОСОБА_3. фізичного болю, потерпілому ОСОБА_4 наніс не менше двох ударів
руками та ногами по різних частинах тіла, та ОСОБА_5. не менше двох ударів
руками та ногами по голові, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження
без короткочасного розладу здоров'я у вигляді синця навколо лівого ока,
крововиливу в слизову верхньої губи. О 23-й годині у цей же день у тому ж місці
із хуліганських спонукань, діючи в групі з трьома іншими особами,

Справа № 10-79/2007 Головуючий
у суді 1-ї інстанції: Кравчук В.П.

Категорія: ст. 1652 КПК України Суддя-доповідач : Широкопояс Ю.В.

2

умисно вдарив руками та ногами по
різних частинах тіла потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
спричинивши їм фізичного болю, та наніс руками та ногами не менше двох ударів
потерпілому ОСОБА_4, заподіявши останньому легких тілесних ушкоджень без
короткочасного розладу здоров'я у вигляді синців навколо обох очей, саден
верхньої і нижньої губи, та синця правого плеча.

Також вдарив
кулаком по лівому оці ОСОБА_8.,
заподіявши останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді тупої травми
очного яблучка із крововиливами на повіках лівого ока, що супроводжувалася
розривом кон'юктиви, склери і випадіння оболонок лівого очного яблучка, що в
подальшому обумовило зниження зору на ліве око до 0 і субатрофію очного
яблучка.

Органом
досудового слідства за даними фактами було порушено кримінальну справу: 9
вересня 2006 року за ст. 296 ч. 2 КК України, 18 грудня 2006 року - за ч. 1 ст. 122 КК України, 24 квітня 2007 року - за
ч. 1 ст. 122 КК України.

10.02.2007р.
щодо обвинуваченого ОСОБА_1 було обрано запобіжний захід у виді підписки про
невиїзд.

З травня 2007
року ОСОБА_1 було затримано в порядку ст. 115 КПК України та йому було
пред'явлено обвинувачення за ст. ст. 296 ч. 2, 121 ч. 1 КК України.

В апеляції
захисник - адвокат ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді про зміну
запобіжного заходу щодо ОСОБА_1, посилаючись на її необґрунтованість та
відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо
обвинуваченого.

Заслухавши
доповідача, пояснення слідчого Кравця О.А. про наявність в справі даних про
намагання ОСОБА_1 перешкодити встановленню істини по справі, міркування
прокурора про залишення постанови судді без зміни, перевіривши справу
апеляційний суд визнає апеляцію необгрунтованою з таких підстав.

З матеріалів
справи видно, що 24.04.2007р. на додатковому допиті потерпілий ОСОБА_8 стверджував, що до нього неодноразово приїжджав ОСОБА_1
зі своїми родичами та просили його змінити свої показання, чинили таким
способом тиск на нього; також вони їздили по свідкам та просили їх поміняти
показання (а. с. 30).

На додатковому
допиті 28.04.2007р. потерпілий ОСОБА_4 показав, що під час досудового слідства по даній справі невідома особа
неодноразово погрожувала йому по телефону розправою та підпалом його
будинку. Рахує, що це могли телефонувати тільки брати ОСОБА_1, які неодноразово
приїжджали до нього додому та розшукували його (а. с. 29).

3

Згідно рапорту
працівника ВКР Романівського РВ УМВС України в Житомирській області від
27.04.2007р., є оперативні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_1 має намір
зникнути з місця постійного проживання та переховуватися від органу досудового
слідства та суду (а. с. 28).

За таких
обставин, з врахуванням тих даних, що ОСОБА_1 обвинувачується
у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку при звільненні від
відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, висновок суду про
наявність застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 у виді взяття під варту
відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ст. ст. 148, 150 та 155
КПК України.

Крім того, в
даний час дана кримінальна справа перевіряється прокурором в порядку ст. 228
КПК України.

Ті обставини, що
ОСОБА_1 не порушував підписку про невиїзд, не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції з огляду на вищевказану інформацію про
намагання обвинуваченого перешкодити встановленню
істини по справі та ухилитися від досудового слідства та суду.

Керуючись ст. ст. 165-2, 365, 366, 382 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію
захисника - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а

постанову судді
Романівського районного суду Житомирської області від

4 травня 2007 року про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_1, - без
зміни.