У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Паневіна В.О.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 13
листопада 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою захисника
засудженого ОСОБА_1-
ОСОБА_2 на вирок Бориславського міського
суду Львівської області від 29 грудня 2005 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 29
серпня 2006 року,

встановила:

зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено:

- за ч.5 ст.191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади на
підприємствах усіх форм власності строком на 3 роки з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 364 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
на 3 роки 6 місяців позбавлення волі
з позбавленням права займати керівні посади на підприємствах усіх форм
власності строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 365 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати
керівні посади на підприємствах усіх форм власності строком на 2 роки;

- за ч.2 ст. 366 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ст.27 і ч.2 ст. 366 КК України на 2 роки
6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_3, судові рішення щодо якої не оскаржено.

ОСОБА_1, працюючи директором ТЗОВ “Бориславська порцеляна” м.
Борислава, яке розміщене на одній території з ЗАТ „ФАРФОР” м. Борислава по вул.
Сосюри, 3 у м. Бориславі, що використовували одні складські приміщення, будучи
службовою особою, наділеною правом управління майном товариства, привласнив і заволодів шляхом зловживання службовим становищем колективним
майном ТЗОВ „Бориславська порцеляна” та ЗАТ „ФАРФОР” в особливо великих розмірах на загальну
суму 26064 грн. 06 коп.; зловживаючи своїм
службовим становищем
всупереч інтересам служби, спричинив тяжкі
наслідки інтересам держави; скоїв службове
підроблення, внаслідок чого було спричинено
тяжкі наслідки інтересам ТЗОВ „Бориславська порцеляна” та ЗАТ „ФАРФОР”; скоїв підбурювання ОСОБА_3 до внесення завідомо неправдивих
відомостей в офіційні документи, внаслідок чого було спричинено тяжкі наслідки ТЗОВ „Бориславська порцеляна”
та ЗАТ „ФАРФОР”; перевищив
свої службові повноваження,
причинивши тяжкі наслідки інтересам окремих фізичних осіб, держави, ТЗОВ
„Бориславська порцеляна” за таких
обставин.

26.09.2003 року ОСОБА_1, видаючи себе за директора ЗАТ „ФАРФОР”, дав працівнику ТЗОВ „Бориславська порцеляна” - завідуючій складом ОСОБА_3, яка одночасно була завідуючою складом ЗАТ „ФАРФОР”, вказівку щодо оприбуткування залишків водопровідної труби по
матеріальному складу ТЗОВ „Бориславська
порцеляна” з подальшим оформленням їх відпуску на КП “Бориславводоканал” згідно
з товарно-транспортною накладною,
хоча такі на згадане підприємство поставлені не були, а ОСОБА_1, вивізши труби, вартістю 1250 грн. 48коп., за межі ЗАТ
„ФАРФОР”, використав їх для заміни водопровідних
комунікацій по вул.Костомарова в м.
Бориславі, де фактично проживав. Тобто, незаконно обернув на свою
та третіх осіб користь не належне йому колективне майно ЗАТ „ФАРФОР”.

22.09.2003 року ОСОБА_1, використовуючи
своє службове становище, дав підпорядкованому працівнику ТЗОВ „Бориславська порцеляна”
- матеріально-відповідальній
особі, завідуючій складом ОСОБА_3 вказівку щодо оформлення
відпуску фторопласту
зі складу для потреб виробництва
(внутрішнє переміщення)
згідно з товарно-транспортною накладною, після чого фторопласт вивіз та доставив по місцю свого
проживання АДРЕСА_1.
Тобто, привласнив фторопласт вагою 102кг. на суму 5916грн. 82 коп..

Протягом жовтня - листопада 2003 року ОСОБА_1, використовуючи своє
службове становище, дав
підпорядкованим
працівникам ТЗОВ „Бориславська порцеляна” вказівку про збір, навантажування та
вивіз бою карборундових плит у
кількості 15,76 т. і брухту чорних металів у кількості 40,03т., які були майном ЗАТ „ФАРФОР”, а
завідуючій складом ТЗОВ „Бориславська порцеляна” та ЗАТ „ФАРФОР” ОСОБА_3 - вказівку щодо оформлення
відпуску карборундового
бою на ТЗОВ „БІБ" і ТЗОВ „Катрин ЛТД” згідно з товарно-транспортними накладними. Після цього незаконно одержані
кошти використав на потреби ТЗОВ „Бориславська порцеляна” на сплату обов'язкових платежів у
бюджет, погашення заборгованості
за спожиту електроенергію, надані послуги електрозв'язку , на виплату
заробітної плати працівникам товариства, в тому числі і собі особисто, чим спричинив майнову
шкоду ЗАТ „ФАРФОР” на суму 10753 грн. 56 коп..

06.08.2003 року та
08.11.2003 року ОСОБА_1,
видаючи себе за
директора ЗАТ „ФАРФОР”,
використовуючи своє
службове становище,
дав завідуючій
складом ОСОБА_3 вказівку щодо відпуску однієї частини керамічної кобальтової фарби, належної ЗАТ
“ФАРФОР”, в своє розпорядження з подальшим
оформленням товарно-транспортної накладної про поставку гіпсу на КП „Бориславтепломережа”, хоча гіпс на згадане комунальне підприємство не відвантажувався. ОСОБА_1 під виглядом гіпсу на автомобілі під своїм керуванням
вивіз цю керамічну кобальтову фарбу за межі ЗАТ „ФАРФОР” та використав на власний
розсуд, а іншу частину фарби 04.11.2003
року робітники
підприємства перемістили під виглядом цементу в підсобне приміщення поблизу цеху №2. Після цього ОСОБА_1 08.11.2003 року власноручно
оформив товарно-транспортну накладну
про відпуск собі особисто в рахунок
заробітної плати цементу в кількості 150 кг на суму 50,40 грн. і під його виглядом на автомобілі вивіз залишки
керамічної кобальтової фарби за межі
ЗАТ „ФАРФОР” та використав її на власний розсуд. Всього ОСОБА_1 було привласнено керамічну кобальтову
фарбу вагою 936 кг на суму 8143,
2 грн..

У серпні - листопаді
2003 року ОСОБА_1,
використовуючи своє службове становище, умисно видав завідомо неправдиві
офіційні документи - товарно-транспортні накладні: від 06.08.2003 року про відпуск на КП
„Бориславтепломережа" гіпсу вагою 221 кг на загальну суму 106,08
грн.; від 26.09.2003 року про відпуск на КП
«Бориславводоканал» металопрокатної
продукції у вигляді водопровідних труб з чорного металу в кількості 40 м/п на суму 960 грн.; від
22.09.2003 року про внутрішнє переміщення
(з матеріального складу в межах території підприємства) фторопласту
вагою 102 кг; від 08.11.2003 року про
відпуск собі особисто в рахунок заробітної плати 150 кг цементу на
суму 50грн. 40 коп.; від
08.10.2003 року, від 23.10.2003 року, від 25.11.2003 року, від 27.11.2003 року про
відпуск бою карборундових плит на
ТЗОВ „БІБ” і ТЗОВ „Катрин ЛТД” у кількості 15,76 т. на суму 5296 грн. 30 коп.; вимогу № 1 від
27.11.2003 року про затребування та видачу з матеріального складу ТЗОВ
„Бориславська порцеляна” в відання головного енергетика ОСОБА_4 102 кг. фторопласту на
загальну суму 3060 грн.; вхідну накладну (без номера та дати) про оприбуткування по
складу ЗАТ „ФАРФОР” 40
м/п водопровідної труби з чорного металу на загальну суму 84 грн. з котельні ЗАТ
„ФАРФОР” м. Борислава; розхідну накладну
(без номера та дати) та податкову накладну №6 від 08.12.2003 року про відпуск ОСОБА_1 в рахунок
заробітної плати з матеріального складу ЗАТ „ФАРФОР” м. Борислава 40 м/п водопровідної
труби на суму 100 грн.8 коп., хоча в дійсності дана кількість труби вагою 312
кг на суму 1250
грн. 48 коп. рахувалась у залишку по матеріальному складу ЗАТ „ФАРФОР”.

У лютому 2004 року ОСОБА_1 видав завідомо неправдиві офіційні
документи: товарно-транспортну накладну від 26.09.2003 року та податкову накладну від 26.09.2003
року про відпуск йому з матеріального складу ТЗОВ „Бориславська порцеляна” в
рахунок заробітної плати 40 м/п водопровідної труби, хоча в дійсності труби вагою 312 кг. на
загальну суму 1250, 48 грн. рахувались у залишку по матеріальному складу ЗАТ
„ФАРФОР”.

В лютому - березні 2004 року ОСОБА_1 підробив офіційний
документ - товарно-транспортну
накладну від 15.11.2001 року, продиктувавши підпорядкованому працівнику - завідуючій
складом ОСОБА_3 завідомо
неправдиві відомості про відпуск у рахунок заробітної плати ОСОБА_5 350 кг
керамічної кобальтової фарби на суму 3045 грн.,
після чого даний завідомо
неправдивий офіційний
документ надав слідству як доказ на свою користь.

У вересні - листопаді 2003 року ОСОБА_1, використовуючи своє службове становище,
умисно, шляхом примусу та
умовлянь схилив підпорядковану йому службову особу -
завідуючу матеріальним складом ТЗОВ „Бориславська порцеляна” ОСОБА_3 до складання завідомо
неправдивих офіційних документів: звіту за листопад 2003 року по електроцеху, де відображено відпуск
зі складу ТЗОВ „Бориславська порцеляна” на вимогу №1 від
27.11.2003 року в відання головного енергетика ОСОБА_4 102 кг фторопласту на суму 3060
грн.; вхідної накладної №1 від 26.09.2003 року про оприбуткування по матеріальному
складу ТЗОВ „Бориславська
порцеляна” (внутрішній прихід) 40 м/п водопровідної
труби, хоча в дійсності дана кількість труби вагою 312 кг на суму 1250 грн. 48
коп. рахувалась у залишку по
матеріальному складу ЗАТ „ФАРФОР”.

У лютому - березні 2004 року ОСОБА_1, використовуючи своє службове становище,
умисно шляхом примусу та
умовлянь схилив завідуючу матеріальним складом ТЗОВ
„Бориславська порцеляна”
та ЗАТ „ФАРФОР” ОСОБА_3 до внесення в офіційні документи:
заяву від імені ОСОБА_6 від 10.03.2001 року про відпуск у рахунок зарплати 360 кг фарби,
товарно-транспортну накладну
від 10.03.2001 року про відпуск ОСОБА_6 у рахунок заробітної плати 360 кг фарби,
відомість про розхід
товарно-матеріальних цінностей у рахунок заробітної плати за січень-березень 2001
року, товарно-транспортну накладну від 10.10.2001 року про відпуск ОСОБА_7 у рахунок
заробітної плати 331кг фарби
завідомо неправдивих відомостей про розхід саме керамічної кобальтової фарби вагою 676 кг. на
суму 5881 грн. 2коп., після чого ці завідомо
неправдиві офіційні документи надав слідству як доказ на свою користь.

ОСОБА_1, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про
факт знаходження всього рухомого та нерухомого майна і майнових прав ТЗОВ „Бориславська порцеляна”
в податковій заставі, в порушення п. 8.6.1 /а/ , п. 8.6 ст.8 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від
21.12.2000 року умисно, з корисливих
мотивів, в інтересах третіх осіб і з особистої заінтересованості, протягом 2003 року без попереднього письмового узгодження із Бориславським відділенням
Дрогобицької ОДПІ відпустив у рахунок
погашення заборгованості по
заробітній платі працівникам товариства, в тому числі й собі, промислові товари і готову продукцію в
асортименті на суму 8978 грн. 75
коп., внаслідок чого не надійшло коштів в бюджет на загальну суму 10328 грн. 14 коп.. Також здійснив видачу готової продукції в рахунок заробітної плати працівникам товариства з урахуванням перерахунку
вартості окремих найменувань заставного майна відповідно до цін, указаних в акті
опису від 28.03.2003 року, на суму 6523 грн. 77коп. при наданій згоді на
6 тис. грн., тобто провів незаконне відчуження активів товариства без отримання
попередньої згоди податкового органу на суму 523грн.77коп.. У грудні 2003 року
відпустив приватному підприємцю ОСОБА_8 згідно розхідної накладної №2 (без дати)
золотовмісну фарбу на суму 6грн.18 коп.; здійснив відпуск собі в рахунок
заробітної плати згідно з розхідною накладною №3 (без дати) 6 кг препарату рідкого золота на
суму 4392 грн..
Також протягом жовтня-листопада 2003 року реалізував ТЗОВ „БІБ“, ТЗОВ „Катрин ЛТД”
належний ТЗОВ „Бориславська порцеляна” бій карборундових плит, тобто провів незаконне відчуження активів
товариства без отримання попередньої згоди податкового органу на загальну суму 5523 грн. 18
коп.., внаслідок чого не
надійшло коштів в бюджет на загальну суму 16375 грн. 09 коп. при заборгованості станом на
01.01.2004 року в сумі 78782 грн. 16 коп., чим спричинив тяжкі наслідки інтересам держави.

У грудні 2003 року ОСОБА_1, будучи директором ТЗОВ „Бориславська
порцеляна”, умисно з корисливих мотивів
перевищив надані йому нормативно-правовими
актами України повноваження і в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України „
Про перелік товарів, не дозволених для виплати заробітної плати натурою “ №244 від 03.04.1993
року здійснив відпуск із каси ТЗОВ „Бориславська порцеляна” собі в рахунок погашення заборгованості з заробітної плати згідно з
розхідною накладною №3 (без дати) 6 кг препарату рідкого золота по ціні 610 грн. за 1 кг. , на загальну суму
4392 грн., тобто
нижче балансової вартості, яка становила 620 грн. за 1 кг., хоча реальна ринкова
вартість вказаного товару на час припинення ТЗОВ „Бориславська порцеляна"
фінансово-господарської діяльності становила згідно з розхідною накладною № 1 від 09.07.2002 року 8 тис. грн. за 1
кг. Цим він грубо порушив права інших
працівників товариства на заробітну плату та своєчасне її одержання, позбавивши їх
можливості задовольнити свої законні вимоги за рахунок коштів від реалізації 6 кг
препарату рідкого золота за ринковими цінами - 48 тис. грн. при існуючій кредиторській
заборгованості ТЗОВ „Бориславська порцеляна” з заробітної плати станом на 01.06.2004
рік в сумі 276 тис. грн., а також унеможливив
погашення заборгованості по сплаті обов'язкових платежів в бюджет, яка станом на 01.06.2004 року становила
78782, 16 грн., та позбавив товариство
товарних запасів препарату рідкого золота. Тобто, спричинив тяжкі наслідки інтересам окремих фізичних осіб, держави, ТЗОВ „Бориславська
порцеляна”.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 29 серпня 2006 року
вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_2, доводячи незаконність засудження
ОСОБА_1, стверджує про неповноту та однобічність досудового та судового
слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним
обставинам справи. Просить судові рішення щодо ОСОБА_1скасувати, а справу
направити на нове розслідування. Також порушує питання про звільнення
ОСОБА_1від подальшого відбування покарання, пов'язаного з позбавленням волі, у
зв'язку з наявними у засудженого тяжкими захворюваннями.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За змістом касаційної скарги, захисник
ОСОБА_2
оскаржує фактичні обставини справи, які були предметом оцінки суду першої та
апеляційної інстанції, і перегляду відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України
не підлягають.

Висновки судів про винуватість ОСОБА_1у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2
ст.366, ст.27 і ч.2 ст.366 КК України, відповідають фактичним обставинам
справи, визнаним судом доведеними, та ґрунтуються на сукупності зібраних і
належно оцінених судами доказів, і є правильними.

Твердження захисника ОСОБА_2 про те, що
ОСОБА_1 не вчиняв злочинів, за які він засуджений, спростовуються показаннями
засудженої ОСОБА_3, представників цивільних позивачів ОСОБА_9 і ОСОБА_10,
свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, не довіряти яким
колегія суддів підстав немає, даними протоколів огляду місця події, обшуку,
огляду документів, огляду речових доказів, актів перевірки, висновками судово-почеркознавчої експертизи,
а також іншими доказами, наведеними у вироку.

Свої висновки щодо отриманих доказів та їх оцінки в сукупності з
іншими наведеними у вироку доказами, які ретельно перевірені, суди
першої і апеляційної інстанцій належним
чином мотивували. З цими висновками
погоджується і колегія суддів. У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_2 не навів ніяких інших доводів і доказів, які
б спростовували висновки суду першої та апеляційної інстанцій за обговорюваними
питаннями.

Всебічно дослідивши та оцінивши всі
докази у сукупності, суд дійшов
правильного висновку про вчинення ОСОБА_1 злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364, ч.3
ст.365, ч.2 ст.366, ст.27 і ч.2 ст.366 КК України.

Підстав для направлення справи на
нове розслідування не встановлено.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які б давали підстави для скасування судових
рішень, по справі немає.

Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про засудженого, який позитивно
характеризується, в силу ст.89 КК України не судимий, та пом'якшуючих покарання
обставин.

Призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним й достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

Посилання у касаційній скарзі на
наявність у засудженого ОСОБА_1 захворювання - гіпертонічної хвороби ІІІ стадії
та інших хвороб, не є підставою для зміни вироку суду. При встановленні під час
відбування ОСОБА_1 покарання погіршення стану його здоров'я з
визнанням, що його хвороба перешкоджає відбуванню покарання у виді позбавлення
волі, не виключається можливість застосування щодо нього звільнення від
відбування покарання в порядку ст. 408 КПК України.

З огляду на викладене, підстав для призначення справи до розгляду з
повідомленням осіб, визначених ст. 384 КПК України, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити захиснику засудженого ОСОБА_1 ОСОБА_2 у
задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Міщенко С.М.
Кліменко М.Р.
Паневін В.О.