У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Школярова В.Ф. і Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в
місті Києві 17 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
захисникаОСОБА_2 на судові рішення щодо нього,

В
С Т А Н О В И Л А :

Вироком Центрального районного суду
м. Миколаєва від 14 лютого 2006 року, яким

ОСОБА_1,

народженогоІНФОРМАЦІЯ_1 року,

громадянина Російської Федерації, не судимого, -

засуджено за ч.2 ст.15 і ч.1 ст.
115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Ухвалою
апеляційного суду Миколаївської області від 18 квітня 2006 року вирок змінено:
ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст. 15 і ч.1 ст.115
КК України із застосуванням ст.69 КК України пом'якшено до 5 років позбавлення
волі.

За вироком суду ОСОБА_1визнано
винним у тому, що він з метою позбавлення життя ОСОБА_3 28 вересня 2005 року о
14.00 год., прийшовши у двір будинку АДРЕСА_1в м. Миколаєві, намагався нанести
їй удар ножем в область шиї, але не довів свого умислу на умисне вбивство з
незалежних від його волі причин.

У касаційній скарзі захисник засудженого просить постановлені судові
рішення щодо ОСОБА_1скасувати, закривши справу щодо нього за недоведеністю
винності у вчиненні злочину. Свою вимогу мотивує неповнотою, однобічністю та
необ'єктивністю досудового слідства і судового розгляду, невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки, на думку захисника,
доказів винності ОСОБА_1у замаху на умисне вбивство потерпілої не здобуто.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винності
ОСОБА_1у замаху на умисне вбивство
ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані
сукупністю розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку доказів,
зокрема, показаннями ОСОБА_3, з яких вбачається, що ОСОБА_1, з яким вона деякий
час проживала, постійно сварився з нею на ґрунті ревнощів, а 26 вересня 2005
року зґвалтував її, погрожуючи ножем, забрав документи, золоті вироби та інші
речі й намагався вивезти її до нього в м. Ростов, але їй вдалося втекти і
звернутися з відповідною заявою до міліції.

Далі потерпіла пояснила, що 28 вересня 2005 року після 13-ї години вона зі
знайомим ОСОБА_4 вийшла з будинку, щоб їхати до слідчого, і побачила ОСОБА_1а,
який підійшов до неї ззаду, дістав з-під одягу ніж і направив до горла. Хоча
вона чинила опір, ОСОБА_1 намагався вдарити її ножем у шию, але не зміг цього
зробити, бо був затриманий.

Суд обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілої, оскільки вони
узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_4, який повністю підтвердив
вищенаведене, показаннями свідка
ОСОБА_5, який допоміг затримати засудженого і при цьому порізав руку,
відбираючи у нього ножа, а також показаннями свідка ОСОБА_7, який бачив, як
ОСОБА_1 напав на потерпілу і тримав руку з ножем біля її обличчя.

Крім того, винність ОСОБА_1у вчиненому злочині підтверджена показаннями
свідка ОСОБА_6 про те, що в райвідділі міліції засуджений казав, що хотів
спочатку вбити потерпілу, а потім себе; даними протоколу обшуку, під час якого
у ОСОБА_1було вилучено ножа, який впізнали потерпіла та свідки, висновками
судово-медичних експертиз про характер і механізм утворення заподіяних під час
затримання засудженого свідкам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 тілесних ушкоджень (порізів
рук).

Ці та інші наведені у вироку суду докази переконливо свідчать про те, що
ОСОБА_1 намагався позбавити ОСОБА_3 життя, а доводи у скарзі про однобічність,
неповноту і необ'єктивність дослідження обставин справи є безпідставними.

Зазначені доводи скарги захисника перевірялись судом першої та апеляційної інстанцій і свого
підтвердження не знайшли.

З матеріалів справи вбачається, що судом досліджені всі обставини,
з'ясування яких могло мати істотне значення для правильного її вирішення.
Проявів упередженості щодо ОСОБА_1як під час досудового слідства, так і під час
судового розгляду перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Вважати, що судом неправильно
застосований кримінальний закон, чи що призначене ОСОБА_1 покарання не
відповідає тяжкості вчиненого злочину або його особі, немає підстав.

Також не встановлено у справі
істотних порушень кримінально-процесуального законодавства України, яки могли
бути підставами для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1а.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної скарги захисникаОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1.

С у д д і:

Паневін В.О.
Школяров В.Ф.
Нікітін Ю.І.