Дата документу Справа № 234/1093/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №234/1093/15-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/142/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000052 від 1 лютого 2015 року, та директора ГО Правозахисна Група СІЧ ОСОБА_8 від 16 березня 2015 року про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 3 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

встановила:
16 березня 2015 року захисник-адвокат ОСОБА_6 та директор ГО Правозахисна Групи СІЧ ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції із заявами про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року.

У заяві адвокат ОСОБА_6 зазначає, що перебування ОСОБА_7 на території Штабу антитерористичної операції, який розташований в м.Краматорську Донецької області, і є режимним об`єктом, унеможливлює вільне спілкування обвинуваченого ОСОБА_7 із захисником, що обмежує його процесуальні права, та просить роз`яснити ухвалу апеляційного суду від 3 березня 2015 року щодо можливості спілкування його з підзахисним ОСОБА_7 .

У заяві директора ГО Правозахисна Група СІЧ ОСОБА_8 також ставиться питання про роз`яснення судового рішення, в частині виконання ОСОБА_8 обов`язків як особи, на яку покладено судом обов`язок контролю за процесуальною поведінкою обвинувченого ОСОБА_7 , який перебуває на території Штабу антитерористичної операції, є режимним об`єктом, та на який він не має можливості дістатися.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 3 березня 2015 року задоволена заява прокурора про виправлення описки, в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 02 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 .

Ухвалюючи рішення про виправлення описки, допущенної в ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 02.03.2015 року, судом було виправлено очевидна описка в зазначенні номеру військової частини - з в/ч польова пошта НОМЕР_1 , яке було вказано помилково.

За заявою прокурора від 02.03.2015 року, яку було подано одразу після оголошення резолютивної частини судового рішення, суд, керуючись ст. 379 КПК України, виправив описку, місцем перебування ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, визначив військову частину в якій на час звільнення з- під варти може перебувати обвинувачений ОСОБА_7 (при штабі антитерористичної операції).

В резолютивній частині ухвали, в пункті першому покладених обов`язків, замість фрази із місця дислокації в/ч польова пошта НОМЕР_1 , яку вказано помилково, (номер військової частин зазначено у довідці, яка є в матеріалах провадження), вказано із місця дислокації Штабу антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (м.Краматорськ Донецької області); в резолютивній частині ухвали, в пункті другому покладених обов`язків, замість фрази в якому перебуває в/ч польова пошта НОМЕР_1 ,(яка була вказана помилково), зазначено в якому перебуває штаб антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення вказаних заяв; перевіривши доводи викладені у заявах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

З приписів наведеної норми кримінального процесуального Закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю неоднакового тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Обвинувачений ОСОБА_7 до суду не звертався з заявою про роз`яснення судового рішення. Про день та час розгляду заяв захисника та директора правозахисної організації повідомлений належним чином. Не виявив бажання з`явитися до суду.

Не з`явилися також у судове засідання і заявники, про день та час розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Як захисник-адвокат ОСОБА_6 , так і директор правозахисної групи ОСОБА_8 щодо змісту та суті прийнятого апеляційним судом рішення заяв про роз`яснення суті судового рішення не подавали.

Виходячи із цього, суд прийшов до висновку, що судове рішення учасникам кримінального процесу зрозуміле.

У заявах поданих суду ставиться питання щодо порядку дій захисника, певних труднощів у допуску в режимний об`єкт, яким є штаб антитерористичної операції його допуску, перебування на території штабу антитерористичної операції, та директора громадської організації, як особи, на яку покладено обов`язок забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор не підтримав подані заяви, та пояснив, що органи досудового розслідування не ставили питань щодо невиконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього судом обов`язків при застосуванні запобіжного заходу у виді особистої поруки. З обвинуваченим проводяться слідчі дії.

Відповідно до ухвали суду від 02.03.2015 року обвинуваченому ОСОБА_7 застосовано запобіжних захід у вигляді особистої поруки народного депутата України ОСОБА_10 , та директора Громадської організації Правозахисна група Січ ОСОБА_8 .

У мотивувальній частині ухвали суду зазначено що, покладаючи на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язати, передбачені ст. 194 КПК України, у разі зміни статусу підозрюваного як військового, місце його подальшого перебування повинно ним узгоджуватися з органами досудового розслідування. Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 на момент розгляду апеляційної скарги про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання був військовослужбовцем. Суд застосовуючи запобіжний захід не пов`язаний із утриманням обвинуваченого під вартою повинен був визначитися з місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_7 з моменту звільнення його з під варти.

До заяви про роз`яснення судового рішення адвокат ОСОБА_6 додав витяг із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України, відповідно до якої старшого лейтенанта ОСОБА_7 , командира взводу вогневої підтримки стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 , прикомандировано до 4 окремого мотопіхотного батальйону (військова частина польова пошта НОМЕР_3 ).

Роз`яснюючи судове рішення суд не вправі змінювати зміст ухвали, вироку, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у вироку чи ухвалі.

Будь-які положення, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, як встановила колегія суддів, відсутні. Викладені в заявах питання не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції, з огляду на ст.380 КПК України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.380 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
відмовити у задоволенні заяв захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000052 від 1 лютого 2015 року, та директора ГО Правозахисна Група СІЧ ОСОБА_8 від 16 березня 2015 року про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 3 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3