Справа №11-974Головуючий у І інстанціїЛитвин
КатегоріяРозділ 2Доповідач у 2 інстанції Полосенко
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Левчука О. Д.,

суддів Полосенка В.С., Говорухи В. І.,

за участю потерпілої ОСОБА_1, виправданих ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх захисника-адвоката ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, українку громадянку України, одружену, працюючу директором Яготинського районного будинку культури, мешканку м.Яготин Київської області, вул. Незалежності -22, кв.82, не судиму,

виправдано за ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, працюючого керівником хореографічного гуртка Яготинського районного будинку культури, одруженого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, вул. Незалежності-22, кв.82, не судимого,

виправдано за ч. 1 ст. 125 КК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком, ОСОБА_1 у своїй скарзі просить притягнути до кримінальної відповідальності в порядку приватного обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Звинувачує їх в тому, що 13 березня 2010 року близько 15 години під час проведення ОСОБА_1 з неповнолітніми дітьми репетиції з танцю, в класі хореографії підвального приміщення Яготинського районного будинку культури, на грунті неприязних стосунків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 умисно нанесли ОСОБА_1 удари руками в область лівого плеча, правого передпліччя та обличчя, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, саден на зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині та на нижній губі праворуч, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Пред'явлене обвинувачення суд вважає недоведеним з таких підстав.

Дослідивши докази у справі, місцевий суд дійшов висновку, що вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження в суді і не було доведено, що у них був умисел нанести ОСОБА_1 тілесні ушкодження, тому виправдав їх.

На обґрунтування свого висновку про виправдання ОСОБА_3 та ОСОБА_2М суд послався на те, що в процесі досудового і судового слідства було встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад злочину, оскільки пошкодження ОСОБА_1 були спричинені з необережності, тобто вона випадково поранила ОСОБА_1, коли припиняла зйомку, а діяння, в якому обвинувачувався ОСОБА_3 взагалі не мало місця.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпіла подала апеляцію, в якій посилаючись на однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильність застосування кримінального закону, просить вирок скасувати, та винести новий вирок, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Обґрунтовує свою апеляцію тим, що суд взяв до уваги покази свідків, які були заінтересовані у справі, оскільки перебували у трудових відносинах та підпорядковувались підсудній ОСОБА_2 і жодний із свідків на чиї покази суд послався у своєму вироку не були свідками даної події. Проте судом не взято до уваги та не дано належної оцінки відеозапису від 13.03.2010 року, висновку судово-медичної експертизи № 27, поясненням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Стверджує, що у вчиненому підсудними є склад злочину, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, оскільки у них був умисел.

Крім того, вказує, що судом було порушено право підсудного ОСОБА_3 на захист та не було допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Заслухавши доповідача, виступи потерпілої в підтримку апеляції, виправданих та їх захисника, які вважають вирок законним, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляція підлягає відхиленню за наступних підстав.

Всебічно дослідивши по справі всі здобуті докази під час судового розгляду та оцінивши їх в сукупності, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що пошкодження у ОСОБА_1 у вигляді саден були спричинені нігтями пальців рук ОСОБА_3, коли остання вибивала з рук ОСОБА_1 камеру під час зйомки та випадково поранила їй обличчя та передпліччя, а пошкодження на плечі було спричинено ОСОБА_1 з необережності, коли ОСОБА_3, припиняючи відео зйомку, відводила обєктив камери в сторону, схопила її за руку, в котрій та тримала відеокамеру, тобто тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_1 не навмисно, а діяння, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_3 не мало місця.

В обґрунтування висновку суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України судом першої інстанції правильно покладено покази свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, Борщ, Л.В., ОСОБА_12, ОСОБА_13, акт судово-медичного дослідження № 27 від 16 березня 2010 року, висновок експерта № 43/д від 20 травня 2011 року, котрі детально проаналізовані, належним чином оцінені та узгоджуються з іншими обєктивними даними, встановленими в судовому засіданні.

Як вбачається з акту судово-медичного дослідження та показів допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_14 (а.с. 39, 77), наведені вище пошкодження у потерпілої з її слів було нанесено ОСОБА_2, а на ОСОБА_3 вона не вказувала і на спині ОСОБА_1 ніяких пошкоджень експерт не виявив.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги та не дав оцінки відеозапису від 13 березня 2010 року, є безпідставними, оскільки даний відеозапис був досліджений і належним чином оцінений місцевим судом, внаслідок чого суд дійшов правильного висновку про те, що на даному диску відсутні докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 КК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення відносно невинуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в скоєнні злочину і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Порушень закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміни вироку не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2011 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без зміни.

Головуючий:

Судді: