Справа №1-162 2007 року
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007
року

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ЛЮБИНЕЦЬКОЇ - ОНІЛОВОЇ А.Г.

при секретарі ЛОЗІНСЬКІЙ Т.О.

з участю прокурора
НАПРНЯКА Б.М.

підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с.Тростянець Ямпільського району Вінницької
області, громадянина України, працюючого ПОП
«Рідний край» с.Тростянець Ямпільського району, освіта середня, одруженого
на утримані має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого за ч.1 ст.162, ч.3
ст.296 КК України,

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя с.Тростянець Ямпільського
району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, освіта середня,
не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України, за ч.1
ст.162, ч.3 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 22 червня 2007 року біля 22 години, перебуваючи в стані сп'яніння, спільно з ОСОБА_2 із застосуванням насильства,
яке виразилось в нанесені поштовху в груди ОСОБА_3. яка перебувала в
двірному отворі входу в будинок та передшкоджала проникненню до нього ОСОБА_1,
незаконно проникли в житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1. Крім того,
ОСОБА_1 в період з 22 години 22 червня 2007 року по 02 годину 23 червня 2007
року, спільно з ОСОБА_2 перебуваючи в житловому будинку по місцю проживання
ОСОБА_3. та ОСОБА_4, що розташований по АДРЕСА_1, демонструючи явну зневагу до
встановлених у суспільстві правил поведінки, безпричинно наніс удар кулаком в
область обличчя ОСОБА_4, внаслідок чого
малолітня дитина, яка була на руках в ОСОБА_4, впала на підлогу, та виражалися
в її адресу в присутності малолітньої дитини нецензурними словами.
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_1, 22 липня 2007 року біля 24
години спільно з ОСОБА_2 на подвір*ї домоволодіння по місцю проживання ОСОБА_3.
та ОСОБА_4 безпричинно наносили тілесні ушкодження в область голови громадянину
ОСОБА_5, який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_1, та ОСОБА_2
Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_1, 23 червня 2007 року біля 01
години спільно з ОСОБА_2 на протязі 30 хвилин каміннями кидали в вікна та стіни

2

будинку по місцю
проживання ОСОБА_3. та ОСОБА_4, що розташований по АДРЕСА_1, чим грубо порушили
громадський порядок як сукупність суспільних відносин, які забезпечують
громадський спокій, нормальні умови побуту, і відпочинку людей. Підсудний
ОСОБА_1 вину у скоєному визнав повністю і пояснив, що дійсно 27 липня 2007 року
близько 21 години 30 хвилин він будучи в стані алкогольного сп'яніння пішов до
домоволодіння ОСОБА_4 Прийшовши до її будинку підійшов до вікна, постукав і
покликав ОСОБА_4 та пішов до вхідних дверей. Із будинку ніхто не виходив, тому
він знову пішов до вікна та постукав. Подивившись
у вікно помітив, що до дверей пішла ОСОБА_3. Коли вона відкрила двері він
запитав чи є ОСОБА_4, у відповідь почув «навіщо вона тобі». Оскільки
ОСОБА_3 стояла в дверному пройомі він її відсунув
рукою та зайшов до веранди будинку. Через досить короткий проміжок часу ОСОБА_4
вийшла і він почав знею розмовляти. Між ними виникла суперечка, в ході
якої він її вдарив один раз рукою по обличю від
чого та не вдержала дитину, яка була в неї на руках, і дитина впала на підлогу.
В цей момент до віранди зайшов ОСОБА_2 та запитав навіщо той вдарив
ОСОБА_4, що в неї з рук аж випала дитина і вдарилась головою до підлоги. В цей
момент коли він розмовляв із ОСОБА_2 ОСОБА_4 вибігла на вулицю, потім вийшла її
мати та забрала дитину. ОСОБА_3. зайшла в будинок та закрила за собою двері.
Потім між ним та ОСОБА_2 суперечка закінчилась, останій залишився в веранді, а
він вирішив зайти до кімнати та побачити,
як почуває себе дитина. Він підійшов до дверей та спробував їх відкрити, але не
зміг оскільки двері були закриті з середени. Після чого він штовхнув
двері сильніше і вони відкрились. Тоді він зайшов до кімнати переконався що все гаразд із дитиною вийшов на вулицю та
пішов до дому, по дорозі наздогнав ОСОБА_2, який також пішов. Підійшовши
до свого будинку він виявив відсутність ключів від вхідних дверей будинку. Не
знайшовши їх він разом із ОСОБА_2 вирішили знову піти до ОСОБА_4, щоб знайти
ключі. Прийшовши до її будинку він пішов до вікна кімнати де вона знаходилась
та знову викликав її на вулицю, але вона не виходила, стояла у веранді. Тоді
він пояснив їй, чому прийшов знову та попросив її пошукати ключі, але ОСОБА_4
сказала, що ключів у неї немає. В той момент коли він присів на сходи будинку,
відкрились двері та з порогу будинку вийшов ОСОБА_5, який на той
момент знаходився в цьому будинку, і сказав їм, щоб вони йшли з подвір'я. В цей
час ОСОБА_2, який стояв поруч із будинком, підбіг до них та почав наносити
удари ОСОБА_5, після чого той залишив його та забіг
у будинок. Після цього разом із ОСОБА_2 кидали каміння в будинок, а потім пішли
додому. В скоєному розкаявся. Підсудний ОСОБА_2 вину у скоєному визнав
повністю і пояснив, що дійсно 27 липня 2007 року близько 21 години 30 хвилин
він будучи в стані алкогольного сп'яніння пішов до домоволодіння ОСОБА_4, по
дорозі неподалік будинку він зустрів ОСОБА_1 В розмові з ним він дізнався що
ОСОБА_1 теж іде до даного домоволодіння. Підійшовши до будинку він залишився
біля воріт, а ОСОБА_1 пішов до будинку. Через деякий час він помітив, що
ОСОБА_1 в веранді будинку розмовляє із ОСОБА_4 та між ними виникла суперечка, в
ході якої ОСОБА_1 вдарив в обличя ОСОБА_4, від удару остання не втримала на
руках дитину і дитина впала на підлогу. Побачивши це він зайшов на веранду та
штовхнув ОСОБА_1 за те, що той вдарив ОСОБА_4. Під час розмови між ОСОБА_1 із ОСОБА_4, ОСОБА_1 часто висловлювався
нецензурними словами. Під час їхньої розмови ОСОБА_4 вибігла на вулицю
та побігла в невідомому напрямку. В цей момент із будинку вийшла мати ОСОБА_4 -
ОСОБА_3. та забрала дитину в кімнату будинку, і закрила за собою двері на засов. Потім ОСОБА_1
підійшов до даних дверей та захотів їх відкрити, але йому не вдалось. ОСОБА_1
плечем штовхнув сильніше двері від чого вони відкрились та зайшов до кімнати,
де знаходилась ОСОБА_3. із дітьми, а він в цей час вийшов із веранди будинку та
пішов до свого будинку. По дорозі до дому його наздогнав ОСОБА_1 та вони пішли
разом. Біля свого будинку ОСОБА_1 помітив, що в нього немає ключів від будинку
та вони вирішили знову піти до ОСОБА_4
Прийшовши до будинку, де проживає ОСОБА_4, ОСОБА_1 пішов їй розповісти, що
сталося. ОСОБА_1 підійшов до вхідних дверей будинку. В той момент
ОСОБА_1 знаходився на сходах будинку, а він неподалік. Через декілька хвилин
двері будинку відкрилися, та з нього вибіг ОСОБА_5, який на той час знаходився
в будинку, і крикнув їм, щоб вони йшли з подвір'я. Побачивши це він підбіг до
них та камнем, який
взяв на мурі, вдарив ОСОБА_5 декілька раз по голові, від чого в останього пішла

3

кров і він забіг
до будинку. Виходячи із даного домоволодіння він вже будучи на дорозі брав із
забора каміння та кидав їх у будинок. Потерпіла
ОСОБА_3. суду пояснила, що вона проживає в с. Тростянець Ямпільського району в власному будинку спільно з дочкою ОСОБА_4
та двома малолітніми внуками. 22.07.2007 року біля 22 год. 30 хв. вона з
дочкою дожили дітей
спати. В цей час в вікно хтось постукав. Вона вийшла на веранду будинку,
відкрила вхідні двері та стала в дверному пройомі. На подвір"ї стояв
житель с Тростянець
ОСОБА_1 Вона запитала вказану особу що йому потрібно, на що ОСОБА_1 відповів,
що хоче бачити її дочку ОСОБА_4. Вона
відповіла що уже пізно, вони ложать дітей спати і відповідно ОСОБА_4 на вулицю
не вийде. У відповідь на її слова ОСОБА_1 підійшов до неї та штовхнув в груди
та зайшов в веранду будинку. На шум в
веранду вийшла ОСОБА_4 на руках в якої був син ОСОБА_6. ОСОБА_1 нічого не пояснюючи
наніс ОСОБА_4 удар кулаком в область обличчя. Від отриманого удару ОСОБА_4
випустила з рук дитину, яка упала головою на бетонну підлогу. В цей час в
веранду вбіг ОСОБА_2 який почав кричати на ОСОБА_4 та виражатись в її адресу
нецензурними словами. Мотив поведінки його був той, що він хотів спільно
проживати з ОСОБА_4, а вона цього не бажала. Потім ОСОБА_2 взяв на руки її
внука ОСОБА_6 зайшов в кімнату та положив його на ліжко. В цей час ОСОБА_4
вибігла на вулицю, після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вийшли на вулицю. Коли вказані
особи вийшли на вулиці вона на засів закрила двері, які ведуть з веранди в
коридор з середини. Вхідні двері які ведуть в веранду будинку смислу закривати
не було, так як в них під час бійки було розбите вікно. Коли вона була в
будинку, почула удар і побачила як вибиваються двері які ведуть із веранди в
коридор. Засув дверей зламався. Однак, хто вибив двері не побачила, так як в
кімнату ніхто не зайшов. Через хвилин 15 з ОСОБА_4 в будинок прийшов ОСОБА_5,
ОСОБА_7 зі своїм чоловіком. Побувши в будинку хвилин 5 ОСОБА_7 разом з своїм
чоловіком пішли додому. Ще хвилин через 10 вони вирішили повечеряти, однак,
тільки присіли до столу, як хтось кинув камінь та розбив скло вікна спальної
кімнати. Всі вийшли в коридор будинку, де вона з ОСОБА_4 залишилися, а ОСОБА_5
вийшов на вулицю. Між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розпочалася бійка. Потім в бійку
втрутився ОСОБА_2. Тобто, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 почали бити ОСОБА_5. Романюк впав
на землю, а вказані особи почали наносити
йому удари по різних частинах тіла, здебільшого в голову. ОСОБА_5 вирвався від ОСОБА_1
та ОСОБА_2 і вбіг в будинок. Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали кидати
каміння в вікна веранди будинку і
відповідно їх побили та просто в стіни будинку. Тривало це хвилин 30. Також
пояснила, що вони всі були дуже злякані, так як був порушений їх
нормальний ритм життя, малолітні діти до цього часу бояться, коли хтось стукає
в двері. Внаслідок падіння дитини на підлогу, на голові було тілесне
пошкодження, в дитини до цього часу болить голівка. Просила суд не позбавляти
волі підсудних, вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає в с Тростянець Ямпільського району в будинку матері спільно з
матір'ю ОСОБА_3. та двома малолітніми дітьми, ОСОБА_6 2006 р.н. та ОСОБА_8 2004
р.н. 22.07.2007 року біля 22 год. 30 хв. вона з матір'ю дожили дітей спати. В
цей час в вікно хтось постукав. Мати вийшла на веранду будинку, відкрила вхідні
двері та стала в дверному отворі. На подвір'ї стояв житель с Тростянець
ОСОБА_1 Мати запитала що йому потрібно, на що ОСОБА_1 відповів, що хоче бачити
мене. Мати відповіла що уже пізно, вони ложим дітей спати і відповідно вона на
вулицю не вийде. У відповідь на її слова ОСОБА_1 підійшов до неї штовхнув в
груди та зайшов в веранду будинку. На шум в веранду вийшла вона. На руках в неї
був син ОСОБА_6. ОСОБА_1 нічого не пояснюючи наніс їй удар кулаком в область
обличчя. Від отриманого удару вона випустила з рук трьохрічного сина і той упав
головою на бетонну підлогу. В цей час в веранду вбіг ОСОБА_2 який почав кричати
на ОСОБА_1, що він говорив йому бити її, а не дитину. Потім ОСОБА_2 взяв на руки
її сина ОСОБА_6 зайшов в кімнату та положив його на ліжко. В цей час вона
вибігла на вулицю, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ще залишались в веранді будинку.
Вибігши на вулицю вона побігла до будинку в якому проживає ОСОБА_7 В цей час в
домоволодінні ОСОБА_7 перебував ОСОБА_5, якого вона попросила прийти до її
домоволодіння та заспокоїти ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ОСОБА_5, ОСОБА_7 та
співмешканець ОСОБА_7 - ОСОБА_9 пішли до будинку, де вона проживає. Підійшовши
до її домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_9 залишились на вулиці, а вона з ОСОБА_7
зайшли на подвір'я. На сходах будинку сидів ОСОБА_2 Вона попросила ОСОБА_2 іти
додому, однак, той відмовився.

4

Потім ОСОБА_7 попросила ОСОБА_2 іти
з подвір'я, на що у відповідь ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_7почав виражатись
нецензурними словами. Коли на подвір'я зайшов ОСОБА_5, то ОСОБА_2 все-таки
пішов з подвір'я. Вони всі чотирьох зайшли в будинок. Побувши в будинку хвилин
5-10 ОСОБА_7 зі своїм співмешканцем пішли додому, а вона попросила ОСОБА_5 ще
залишитись, так як боялась приходу знову
непроханих гостей. Ще хвилин через 10 вони вирішили повечеряти, однак, тільки
присіли до столу як хтось кинув камінь та розбив скло вікна спальної
кімнати. ОСОБА_5 вийшов на вулицю, а вона ішла за ним. Між ОСОБА_5 та
ОСОБА_1розпочалася бійка. Потім в бійку втрутився ОСОБА_2. Тобто ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 почали бити ОСОБА_5, наносили йому удари по різних частинах тіла,
здебільшого в голову. ОСОБА_5 вирвався від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і вбіг в будинок.
Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали кидати каміння в вікна веранди будинку і
відповідно їх побили та кидали каміння в стіни будинку. Також пояснила, що що
вони всі були дуже злякані, так як був порушений їх нормальний ритм життя,
малолітні діти до цього часу бояться, коли хтось стукає в двері. Внаслідок
падіння дитини на підлогу, на голові було тілесне пошкодження, в дитини до
цього часу болить голівка. Просила суд не позбавляти волі підсудних, вважає, що
їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 22.07.2007 року 21 год. він перебував в
домоволодінні де проживає ОСОБА_4 зі своєю
матір'ю та дітьми, після чого пішов до своєї знайомої ОСОБА_7 Приблизно о 22 год. цього ж вечора в
домоволодіння ОСОБА_7прибігла ОСОБА_4, яка плакала та пояснила, що жителі с Тростянець
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ввірвались в будинок, нанесли її тілесні ушкодження та
вчиняють в домоволодінні хуліганські дії. Він, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та її
співмешканець пішли до будинку де проживає ОСОБА_4 Не дійшовши до будинку
ОСОБА_4, він та ОСОБА_7 зі співмешканцем залишились на вулиці, а ОСОБА_4 зайшла
на подвір'я. Вони чули як між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зав'язався спір. Потім на
подвір'я зайшла ОСОБА_7 разом зі своїм співмешканцем, а після цього зайшов уже і він. ОСОБА_2 залишив подвір'я
та пішов. Відійшовши від будинку, ОСОБА_2 почав кричати та виражатись в
їх адресу нецензурною лайкою. Вони вчотирьох зайшли в будинок. ОСОБА_7 з своїм
співмешканцем досить короткий проміжок часу побули та пішли додому. ОСОБА_4
попросила його ще трохи залишитись. Вони вирішили повечеряти. Не вспівши ще сісти
за стіл знову почули стук в двері. Вийшла ОСОБА_4 і він чув як між нею та
ОСОБА_1 виник спір. ОСОБА_1 вимагав від ОСОБА_4
ключі які він начебто перед цим загубив в її домоволодінні. ОСОБА_4 відповіла,
що ніяких ключів в неї немає. Зі сторони ОСОБА_1 тон переріс в досить
грубий і він зрозумів, що потрібно втрутитись. Він вийшов на вулицю і почав
виводити ОСОБА_1 з подвір'я. Дійшовши до середини подвір'я відчув два удари в
голову камінням та побачив, що наніс їх йому ОСОБА_2 В цей час в бійку
втрутився і ОСОБА_1 і вони разом почали наносити йому удари в голову. Він почав
видиратися і коли в нього це получилось
то забіг до будинку. Ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_1 в будинок не заходили, однак ще на
протязі тридцяти хвилин кидали в будинок камінцями побивши при цьому вікна в
будинку, кричали, виражались в на їх адресу нецензурними словами. Просив суд не
позбавляти волі підсудних, вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від
суспільства. Крім цього вина підсудних підтверджена доказами, зібраними в ході
досудового слідства, а саме : Заявами ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3. про злочин
(а.с.7, 8, 9), Протоколом огляду місця події (а.с. 2-6), Актами СМО
(а.с.21-22), Протоколами допиту свідків (а.с.а.с 45,46), висновками
судово-медичних експертиз потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.а.с. 76,77) та
іншими матеріалами кримінальної справи, з якими підсудні згідні у повному
обсязі, а тому суд на підставі ст.299 КПК України вважає їх правдивими та
обґрунтованими, і такими, які підтверджують вину підсудних у повному обсязі.

Оцінюючи всі
зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного ОСОБА_1
встановленою, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як порушення
недоторканості житла, тобто

5

незаконне проникнення до житла, за ч.3 ст.296 КК України,
як хуліганство, вчинене групою осіб та пов'язане із опором громадину, який
припиняв хуліганські дії.

Оцінюючи всі
зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить вину підсудного ОСОБА_2
встановленою, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як порушення
недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла, за ч.3 ст.296 КК
України, як хуліганство, вчинене групою осіб та пов'язане із опором громадину,
який припиняв хуліганські дії.

При призначенні
підсудному ОСОБА_1 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєних злочинів, якими порушено гарантоване ст.30 Конституції
України право кожного на недоторканість житла та грубо порушено громадський
порядок, а також особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем
проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, усвідомив свою вину,
розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, потерпілі просили суд не
позбавляти його волі. Зазначені обставини суд відносить до обставин, які
пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1 Обставиною, яка обтяжує покарання
підсудному ОСОБА_1, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння,
що доведено показами самих підсудних, потерпших та матеріалами справи.

При обранні міри
покарання підсудному ОСОБА_1, суд вважає необхідним обрати йому міру покарання
за ст.162 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції статті та за
ст.296 ч.3 Кк України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті. На
підставі ст.ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань остаточну
міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд вважає необхідним призначити у вигляді
трьох років шести місяців позбавлення волі. З урахуванням усіх обставин, що
пом'якшують покарання підсудному, та обставини, що обтяжує покарання, суд
вважає, що підсудний ОСОБА_1 може бути виправлений та перевихований без
ізоляції його від суспільства, із урахуванням всіх обставин, суд має підстави
для застосування ст.75 КК України, звільнити підсудного ОСОБА_1 від відбуття
покарання з випробуванням та іспитовим строком, а також встановити обмеження,
передбачені ч.1 п.п.2,3 ст.76 КК України.

При призначенні
підсудному ОСОБА_2 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєних злочинів, якими порушено гарантоване ст.30 Конституції
України право кожного на недоторканість житла та грубо порушено громадський
порядок, а також особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем
проживання, усвідомив свою вину, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю
злочину, потерпілі просили не позбавляти його волі. Зазначені обставини суд
відносить до обставин, які пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_2 Обставиною,
яка обтяжує покарання підсудному ОСОБА_2, суд вважає вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння, що доведено показами самих підсудних, потерпілих та
матеріалами справи.

При обранні міри
покарання підсудному ОСОБА_2, суд вважає необхідним обрати йому міру покарання
за ст.162 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкції статті та за
ст.296 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті. На
підставі ст.ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань остаточну
міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд вважає необхідним призначити у вигляді
чотирьох років позбавлення волі. З урахуванням усіх обставин, що пом'якшують
покарання підсудному, та обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що
підсудний ОСОБА_2 може бути виправлений та
перевихований без ізоляції його від суспільства, із урахуванням всіх обставин,
суд має підстави для застосування ст.75 КК України, звільнити підсудного ОСОБА_2
від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком, а також
встановити обмеження, передбачені ч.1 п.п.2,3 ст.76 КК України. При вирішенні
питання щодо міри запобіжного заходу підсудним до вступу вироку в законну силу,
суд не має підстав для її зміни чи
скасування, а тому вважає необхідним міру запобіжних заходів до вступу вироку
в законну силу залишити попередні - підписку про невиїзд.

6

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. ч.1 ст.162 КК України і призначити .-. йому покарання у вигляді двох років
обмеження волі.

ОСОБА_1 визнати
винним за ст. ч.3 ст.296 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст.70, 72 КК України шляхом
часткового складання покарань остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у
вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від - відбуття призначеного
покарання, з випробуванням, встановити йому іспитовий строк два роки. На

підставі ч.1 п.п.2,3 ст.76 КК
України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох
років обмеження волі.

ОСОБА_2 визнати
винним за ст. ч.3 ст.296 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох
років шести місяців позбавлення волі.

На
підставі ст.ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання покарань остаточну
міру покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На
підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного
покарання, з випробуванням, встановити йому іспитовий строк два роки. На підставі ч. 1 п.п.2,3 ст.76

КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до вступу вироку в закону силу залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу
вироку в закону силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.