Справа № 132/345/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 08.10.2014 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с.Іванів Калинівського району Вінницької області; українця; громадянина України; не працюючого; жителя АДРЕСА_1 ; раніше не судимого згідно ст.89 КК України,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого с.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України визнається судом доведеним.

ОСОБА_3 , 04.10.2014 року близько 2 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по вул. Леніна м. Калинівка Вінницької області, підійшов до автомобіля таксі, що знаходився навпроти хімчистки «Роксолана», для того щоб поїхати додому. Відчинивши праві двері ОСОБА_3 наказав вийти пасажиру ОСОБА_5 , який сидів на передньому сидінні автомобіля. Після того, як останній вийшов з автомобіля, ОСОБА_3 з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи правила співжиття, взаємоповаги, засади моральності, з особливою зухвалістю в людному місці, умисно, безпідставно наніс ОСОБА_5 один удар долонею правої руки в ліву частину голови, тим самим спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження відкриту проникаючу черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня важкості, травматичного розриву барабанної перетинки ліворуч, гемосинус, травматичного артриту скронево- нижньощелепного суглобу ліворуч, що відповідно до висновку експерта № 147 від 12.12.2014 року були небезпечні для життя в момент заподіяння та належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 04.10.2014 року він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, десь о 2 годині ночі в м. Калинівка по вул. Леніна, навпроти хімчистки «Роксолана» підійшов до автомобіля таксі, так як з товаришем хотів їхати додому. Таксі було зайнятим, на передньому сидінні сидів ОСОБА_5 . Він наказав вийти з машини ОСОБА_5 . Коли останній вийшов з машини, він безпідставно, в присутності сторонніх громадян, умисно наніс ОСОБА_5 удар долонею правої руки в ліву частину голови від якого останній впав на землю. В результаті його дій ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 04.10.2014 року він разом із своїм товаришем ОСОБА_6 зустрілись в кафе «Міміно» під час святкування дня народження, куди вони були запрошені. Після опівночі вони вийшли з кафе і пішли в напрямок АДРЕСА_2 , так як його товариш мав намір ночувати у своїх батьків. Біля під`їзду будинку, де проживають батьки ОСОБА_6 вони сиділи на лавочці і розмовляли. Але вже було пізно, початок 2 год. ночі, то ОСОБА_6 вирішив не будити своїх батьків, в їхати в м. Вінницю. Вони разом пішли на автовокзал. В районі автовокзалу стояло три автомобіля таксі: один автомобіль на автовокзалі, другий біля кафе «Мальва», третій біля хімчистки «Роксолана» до якого вони підійшли, ОСОБА_6 сів на заднє сидіння, а він на переднє і почав домовлятись про ціну з водієм щоб завести товариша до м. Вінниці. В цей час до автомобіля підійшов ОСОБА_3 і почав намагатись відкрити передні двері автомобіля, а також вимагав, щоб він вийшов з автомобіля, ображав його. Коли він вийшов з автомобіля, то ОСОБА_3 безпідставно, умисно, в присутності сторонніх людей вдарив його правою рукою в ліву сторону голови від чого він впав на землю. Коли він піднявся, то відчув, що з вуха у нього йде кров. Після цього він був доставлений до лікарні і о 4 год. ночі повернувся додому.

Претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, так як він частково розрахувався, просить суд призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов просить залишити без розгляду.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Відповідно досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин по справі, суд вважає необхідним дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікувати:

по ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння;

по ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, шкода відшкодована частково.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений згідно ст.89 КК України не судимий; позитивно характеризується по місцю проживання; потерпілий претензій немає; суд вважає необхідним обрати покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

Також суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_3 п. 2, 3, 4 ст.76 КК України.

В ході судового розгляду справи встановлено, що процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч.1 ст.121, ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання:

по ч.1 ст.121 КК України 5 років позбавлення волі;

по ч.1 ст.296 КК України 2 роки обмеження волі, що згідно ст.72 КК України складає 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточну міру покарання 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст.76 п. 2, 3, 4 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області, а засудженому з моменту вручення йому копії вироку. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: