Справа № 761/6970/14-к
Провадження №1-кп/761/63/2015
В И Р О К
іменем України
17 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва обвинувальний акт відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бандишівка Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 19 жовтня 2013 року приблизно о 03 год. 20 хв., переходячи напроти буд. 4-Б по вул. Довженка в м. Києві разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 , 1998 р. н., проїжджу частину дороги у непередбаченому для цього місці, отримав з даного приводу зауваження від незнайомого їм ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла словесна сварка.
В ході даного конфлікту ОСОБА_5 , діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, підійшов впритул до ОСОБА_7 та, тримаючи в правій руці ніж, умисно наніс ним почергово три удари, з яких:
один удар в шию з лівого боку, заподіявши потерпілому тим самим, згідно висновку експерта №2019/Е від 14.01.2014 року, легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді сліпої колото-різаної рани на лівій переднє-бічній поверхні шиї у верхній третині з пошкодженням трахеї в ділянці «перснеподібного» хряща без проникнення в просвіт ;
один удар в груди з лівого боку, заподіявши потерпілому тим самим, згідно висновку експерта №2019/Е від 14.01.2014 року, легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаної рани на лівій заднє-бічній поверхні грудної клітки в проекції 5 міжребір`я по заднє-пахвовій лінії;
один удар в живіт з лівого боку, заподіявши тим самим потерпілому згідно висновку експерта №2019/Е від 14.01.2014 року, тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, у вигляді колото-різаної рани на лівій переднє-бічній поверхні черевної стінки в 1,5 см вліво та на рівні від пупка, довжиною до 4,5 см з гострими кутами, рівними краями, з рановим каналом, що відходить від неї та по ходу якого перетинається підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, брижа здухвинної кишки та пошкоджується здухвинна кишка на 1/3 напівокружності в 140 см від ілеоцекального кута; крововилив в пасмо чепця проникаючого колото-різаного поранення живота.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що в ніч з 18 на 19 жовтня 2013 року він разом із своїм товаришем ОСОБА_6 шукали комп`ютерний клуб поблизу Політехнічного інституту, проте заблукали і сіли в парку відпочити. Потім вони попрямували в сторону станції Київського метрополітену «Шулявська» з метою знайти магазин, де можна купити поїсти. Вони зайшли до магазину «Сільпо», звідки пішли в сторону вокзалу та по дорозі їх затримали працівники міліції, обшукали та відпустили. Потім вони дійшли до вокзалу, дочекались, поки запрацювало метро і поїхали до гуртожитку. В той день він був одягнений в спортивні штани фірми «Адідас», білі кросівки, синю куртку та синю кофту з капюшоном, а ОСОБА_6 був одягнений в джинси, темно-синю куртку та сірі кросівки. Ні в нього, ні в ОСОБА_6 не було шапок. Будь-яких конфліктів у нього ні з ким в ту ніч не було.

21 жовтня 2013 року близько 12 години його та ОСОБА_6 затримали працівники міліції, відвезли їх до Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві, звідки близько 20 чи 21 години відвезли до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, де слідчий пропонував йому зізнатися в тому, чого він не вчиняв. До нього застосовували наручники. Під час впізнання окрім нього було ще троє хлопців, які були одягнуті в чорні куртки, а він був одягнений в синю куртку, що і в ніч з 19 на 20 жовтня 2013 року.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 суду пояснив, що 21.10.2013 року він приїхав до Дарницького РУ ГУ МВС України в м.Києві, де йому повідомили, що сина відвезли до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, але бачитися з сином йому не дозволяли. Бачив в міліції ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які були прикуті наручниками один до одного. Він вважає, що його син не причетний до злочину, оскільки в підтвердження цього він провів тест на поліграфі, який показав, що його син каже правду, що злочину він не вчиняв.

Потерпілий суду пояснив, що в ніч з 18 на 19 жовтня 2013 року він йшов разом з колегою ОСОБА_9 по тротуару біля станції Київського метрополітену «Шулявська» та перед підземним переходом біля АЗС «ТНК» побачив двох хлопців віком до 30 років, які перебігали дорогу і він зробив їм зауваження, проте від одного хлопця отримав декілька ударів ножем, а інший хлопець побіг. Він намагався наздогнати нападника, але не зміг, оскільки удари він отримав в область живота. Впізнання особи, яка на нього напала, проводилося через місяць після нападу і він на чорно-білих фотографіях вказав на особу, яка була найбільш схожа на нападника, при цьому фотографії не були приклеєні до аркушу паперу. Під час впізнання в кабінеті був лише він та слідчий. Він не може стверджувати, що саме ОСОБА_5 наніс йому тілесні ушкодження. Хлопець, що поранив його, на зріст був нижчим за нього. Нападники були в шапках. А на одному була дута куртка. Напередодні тієї події, ввечері він разом з ОСОБА_9 вживали спиртні напої.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 18 жовтня 2013 року ввечері він зайшов до кімнати ОСОБА_5 і запропонував останньому сходити до комп`ютерного клубу, на що ОСОБА_5 погодився, до них приєднався їх товариш на ім`я ОСОБА_10 , прізвище якого він не пам`ятає. Вони поїхали до комп`ютерного клубу біля станції Київського метрополітену «Позняки», але їх до клубу не впустили і вони поїхали до іншого клубу, де їх також не впустили, після чого свідок поїхав додому, а хлопці пішли в третій клуб, в який, за їх словами, їх також не впустили. Потім вони, за їх словами, пішли до магазину, купити поїсти, після чого гуляли по місту та від станції метро «Шулявська» вони пішли додому, по дорозі до них підходили працівники міліції. Вранці наступного дня вони прийшли в гуртожиток і були в доброму гуморі та розповідали як гуляли по місту, вони вели себе природно та, судячи з їх поведінки, нічого поганого не трапилось. Після вихідних він пішов на навчання приблизно о 08 годині 30 хвилин, звідки, через деякий час, його викликали до кабінету директора. Його, ОСОБА_5 та їх товариша ОСОБА_10 відвезли в міліцію на Харківському масиві, де їх розвели по різних кабінетах і допитували, забрали телефони та застосовували наручники. Від нього вимагали, щоб він в чомусь признався, проте признаватися йому не було в чому. Працівники міліції погрожували йому, що «посадять», якщо він не скаже, запитували де вони поділи ніж. Після цього їх відвезли в міліцію на Лук`янівці, де їх знову допитували, але вже в присутності психолога та відпустили додому у вечірній час коли вже не працював громадський транспорт.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він проводив слідство в даному кримінальному провадженні та ним було допитано свідка ОСОБА_6 та потерпілого. Після чого до нього звернувся свідок ОСОБА_6 та пояснив, що захисник просив його змінити показання на неправдиві за грошову винагороду, щоб той сказав, що він не є свідком. Свідок допитувався в присутності сестри законного представника - та в присутності працівника служби у справах дітей. Свідок ОСОБА_6 під час допиту пояснив, що він бачив як обвинувачений вдарив потерпілого ножем. Під час допиту з боку свідка скарг на працівників міліції не надходило. Йому не відомо про застосування насильства до обвинуваченого, оскільки такої інформації не надходило. Перед початком допиту свідка з ним проводилась бесіда, під час якої йому роз`яснювалися його права та свідок ОСОБА_6 детально розповів про те, що сталося. Потім його слова були підтвердженні показаннями потерпілого. Обвинуваченого допитувала слідча ОСОБА_12 , а він особисто не допитував обвинуваченого, проте приймав участь в його допиті. Допит обвинуваченого проводився в присутності його батька. Обвинуваченому відразу було надано захисника. Обвинуваченого та свідка доставили до міліції в наручниках.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що в ніч з 18 на 19 жовтня 2013 року він разом з обвинуваченим вирішили піти в комп`ютерний клуб. Вони поїхали до станції Київського метрополітену «Шулявська», проте їх не пустили в комп`ютерний клуб та, оскільки метро вже не працювало, вони вирішили прогулятися. Вони зашли до магазину «Сільпо», потім пішли в парк, звідки до метро «Вокзальна», де чекали, поки відкриється метро. Після чого поїхали до гуртожитку. Жодних конфліктних ситуацій не було. В той вечір з ними був їх знайомий на ім`я ОСОБА_13 , проте він пішов додому раніше і до станції «Шулявська» з ними не їздив. Під час досудового слідства його двічі допитували і він звертався до слідчого, щоб його не допитували без захисника, проте допит був лише в присутності його сестри. Слідчому він дав показання, що ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження потерпілому, проте насправді цього не було і вони навіть не були на тій вулиці. Такі показання він дав, оскільки на нього працівники міліції здійснювали тиск, застосовували наручники і сказали давати саме такі показання, а інакше його «посадять» за співучасть у злочині разом з ОСОБА_5 .. Допит проводився спочатку в Дарницькому РУ ГУ МВС України в м.Києві, а потім в Шевченківському РУ ГУ МВС України в м.Києві, а через декілька днів знову в Шевченківському РУ ГУ МВС України в м.Києві, але вже за участю сестри і то був єдиний раз, коли допит проводився за участю сестри, при цьому прав йому ніхто не роз`яснював, він сам зателефонував сестрі і попросив, щоб вона приїхала. З Дарницького РУ їх відвезли до гуртожитку, де проводили обшук в кімнатах, а він в цей час був в наручниках, які зняли вже в Шевченківському РУ.

В ніч з 18 на 19 жовтня 2013 року він був одягнений в сірі спортивні штани та сіру балонову куртку.

Судом досліджені матеріали справи, а саме:

- висновок експерта №521 від 17.01.2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу марлевого тампону зі змивом речовини бурого кольору та встановлено, що на наданому на експертизу марлевому тампоні зі змивом речовини бурого кольору з асфальтного покриття, який був вилучений під час ОМП, виявлено кров людини;

- висновок експерта №523 від 16.01.2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу куртки та встановлено, що на наданій на дослідження куртці, вилученої у ОСОБА_5 , кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлена;

- висновок експерта №522 від 17.01.2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу куртки потерпілого гр.. ОСОБА_7 та встановлено, що на наданій на дослідження куртці виявлена кров людини;

- акт судово-психіатричного експерта №24 від 14.01.2014 року, відповідно до якого проведено судово-психіатричну експертизу ОСОБА_5 та встановлено, що ОСОБА_5 на час проведення експертизи та у період кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на будь-яке психічне захворювання та наркотичну залежність не страждав і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- протокол огляду місця події від 19.10.2013 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто місцевість по вул.Довженко, 4-б в м.Києві та на асфальтному покритті знайдено сліди крапель речовини бурого кольору;

- протокол огляду місця події від 19.10.2013 року, відповідно до якого оглянуто приймальне відділення лікарні №17 в м.Києві та вилучено джинси синього кольору, куртку, майку та кофту потерпілого зі слідами від речовини бурого кольору;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2013 року, відповідно до якого потерпілому ОСОБА_7 пред`явлено фотознімки 4-х осіб, серед яких він впізнав на фото №3 з ліва на право хлопця як хлопця № НОМЕР_1 , який наніс йому 19.10.2013 року приблизно о 03 годині 20 хвилин ножові поранення по вул.Довженка, 4-Б в м.Києві;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2013 року, відповідно до якого свідку ОСОБА_14 пред`явлено для впізнання 4-х осіб і ОСОБА_14 казав на особу, яка стоїть першою від входу в кабінет ( ОСОБА_5 ) і має куртку такого ж кольору, яку мав хлопець, який 19.10.2013 року заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження, та за загальними рисами цей хлопець схожий на нападника;

- висновок експерта №2019/е від 14.01.2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_7 та встановлено, що відповідно до електрокопї картки виїзду ШМД №268 підстанції №6 від 19.10.2013 року у ОСОБА_7 поставлено попередній діагноз: «Колото-різані поранення шиї, передньої черевної стінки. Підозра на гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю». Крім того, зазначеним висновком встановлено, що у ОСОБА_7 мало місце: - сліпа колото-різана рана на лівій переднє-бічній поверхні шиї у верхній третині з пошкодженням трахеї в ділянці «перснеподібного» хряща без проникнення в просвіт; - колото-різана рана на лівій заднє-бічній поверхні грудної клітки в проекції 5 по заднє-пахвовій лінії; - колото-різана рана на лівій переднє-бічній поверхні черевної стінки в 1,5 см вліво та на рівні від пупка, довжиною до 4,5 см з гострими кутами, рівними краями, з рановим каналом, що відходить від неї та по ходу якого перетинається підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина, брижа здухвинної кишки та пошкоджується здухвинна кишка на 1/3 напівокружності в 140 см від ілеоцекального кута; крововилив в пасмо чепця проникаючого колото-різаного поранення живота. За ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення живота відноситься дотяжкого тілесні ушкодження (за критерієм небезпеки для життя);

- протокол огляду місця події від 21.10.2013 року, відповідно до якого оглянуто кімнату №412, розташовану на 4-му поверсі гуртожитку КПБЛ по вул.Горлівська, 220 в м.Києві та вилучено два металевих ножа;

- протокол огляду місця події від 21.10.2013 року, відповідно до якого оглянуто кімнату №403, розташовану на 4-му поверсі гуртожитку КПБЛ по вул.Горлівська, 220 в м.Києві та вилучено штани темного кольору з написом «Адідас», пару кросівок світлого кольору, три ножа;

- протокол огляду місця події від 21.10.2013 року, відповідно до якого оглянуто кімнату №400, розташовану на 4-му поверсі гуртожитку КПБЛ по вул.Горлівська, 220 в м.Києві та вилучено один ніж;

- протокол огляду від 13.01.2014 року, відповідно до якого оглянуто два DVD-R диски з відео-файлами, відео-файли на яких були переписані на один DVD-R диск та під час відтворення відеозаписів з камер спостереження поблизу станції Київського метрополітену «Шулявська» було зафіксовано як 19.10.2013 року у період часу з 02 год. 52 хв. 27 сек. по 03 год. 07 хв. 55 сек. двоє хлопців віком 14-16 та 16-18 років (один був одягнений в кофту сірого кольору з капюшоном та штани сірого кольору, а інший в темні штани зелену з помаранчевою вставкою кофту та темну спортивну шапку) проходили по вул.Довженка в м.Києві;

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що обвинувачений підлягає виправданню за недоведеністю у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, під час проведення досудового слідства, частина доказів була здобута стороною обвинувачення незаконним шляхом.

Так, обвинувачений та свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 були неповнолітніми, проте працівниками міліції до них застосовувались наручники, що підтверджено показаннями як обвинуваченого, так і свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Також цей факт підтвердили в судовому засіданні і законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , який був слідчим в групі слідчих, які розслідували правопорушення.

Також свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що на нього здійснювався тиск з боку працівників міліції, йому погрожували притягненням до кримінальної відповідальності, внаслідок чого він був вимушений обмовити обвинуваченого.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні інформації, наданої стороною захисту, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перебували у Дарницькому РУ ГУ МВС України в м.Києві 21.10.2013 року з 13 години 40 хвилин, відповідно до інформації Київського міського центру з надання безоплатної вторинної допомоги повідомлення слідчого про затримання ОСОБА_5 надійшло 21.10.2013 року о 21 год.45 хв., відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2013 року зазначена слідча дія відбувалась в період часу з 23 год.25 хв. по 23 год.40 хв.

Зазначене вище підтверджує показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та обвинуваченого про здійснення тиску на них, оскільки протягом тривалого часу - більше 10 годин - вони перебували в міліції без їжі, без законних представників, незважаючи на те, що були неповнолітніми.

Суд вважає, що протокол пред`явлення особи для впізнання від 9.11.2013 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 за фотознімками впізнав обвинуваченого як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження, є недопустимим доказом, оскільки він був отриманий в порушення вимог КПК України як пояснив потерпілий під час проведення впізнання особи за фотографією він був в кабінеті разом із слідчим, понятих не було, фотокартки потерпілому надавались безпосередньо в руки по одній, вони не було приклеєні до протоколу.

Таким чином, суд вважає, що слідчим було порушено вимоги ст.223 ч.7 КПК України щодо обов`язкової участі понятих. В протоколі зазначені поняті, але їх прізвища зазначені важкозрозумілим почерком, відсутні вказівки на їх адреси. Також було порушено вимоги ст.228 ч.7 КПК України щодо надання фотознімку з особою, яка підлягає впізнанню, разом з іншими фотознімками. Крім того, в протоколі зазначено, що при проведенні впізнання застосовувався фотоапарат «Нікон», проте до протоколу не додано жодної фотографії, а фотокартки осіб, які надавались для впізнання, виконані дуже неякісно, що практично унеможливлює впізнання особи по фотознімку. Крім того, із змісту протоколу, де зазначено, що потерпілий «впізнає на фото №3 з ліва на право хлопця як хлопця №1, який наніс йому 19.10.2013 року приблизно о 03:20 год. ножові поранення», тобто не зрозуміло яку особу він впізнає, чи на фото №1, чи на фото №3.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий не зміг підтвердити, що саме обвинувачений спричинив йому тілесні ушкодження. Також судом враховано, що потерпілий під час спричинення йому тілесних ушкоджень перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Також суд вважає недопустимим доказом і протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.10.2013 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнав особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 , оскільки в протоколі зазначено, що перед пред`явленням особи для впізнання у свідка попередньо було з`ясовано, що він може впізнати особу, і при цьому в протоколі зазначено, що свідок на запитання слідчого щодо зовнішнього вигляду і прикмет особи, яку впізнає свідок, відповів: «особа, котра стоїть першою від входу в кабінеті, має куртку кольору такої, яку мав хлопець, котрий 19.10.2013 року заподіяв ОСОБА_15 тілесні ушкодження», тобто відповідно до протоколу ще до початку самого впізнання свідок знав, на якому місці стоїть особа, яку він буде впізнавати.

З`ясувати ці протиріччя суд не мав можливості, оскільки прокурором, в порушення вимог ст.23 ч.3 КПК України, не було забезпечено присутність цього свідка під час судового розгляду.

Таким чином, на думку суду, обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення ґрунтується тільки на припущеннях, оскільки будь-яких доказів вчинення правопорушення саме ним суду не надано: ні потерпілий, ні жоден із свідків не вказав про те, що саме ОСОБА_5 наносив тілесне ушкодження, на одязі ОСОБА_5 слідів крові не знайдено.

Судом ретельно було досліджено диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, відповідно до якого чітко не можна встановити, що саме ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження, оскільки видно, що в час, коли ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 перебували в магазині «Сільпо», неподалік від них було двоє чоловіків, які ззовні були схоже одягнуті та були приблизно одного віку з обвинуваченим та ОСОБА_6 , та ці чоловіки раніше вийшли з магазину о 03:04:30, а обвинувачений та ОСОБА_6 о 03:08:41. Відповідно до іншого файлу 2013-10-19-10-58-46 зафіксовані 2 особи чоловічої статі з камери №4 о 03:08:47 на відео по вул.Довженка, проте обвинувачений та ОСОБА_6 в цей час тільки виходили з магазину «Сільпо», тобто на цьому відео вони не могли бути зображені. Також на файлі 2013-10-19-10-05-33 о 03:13 камера №8 зображені дві особи, проте на одному з зображених осіб видна шапка з бубоном. Крім того, на наданих відеозаписах не зафіксовано самого нанесення тілесних ушкоджень, що не дає змогу стверджувати, що це було вчинено саме ОСОБА_5 .
Відповідно до ст.17 КПК України, якою закріплено засаду презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Судом були досліджені надані матеріали, які характеризують особистість обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до протоколів огляду від 21.10.2013 року

в кімнаті №412 гуртожитку КПБЛ по вул..Горлівська, 220 в м.Києві було вилучено 2 металевих ножа,

в кімнаті № 403 вилучено 3 металевих ножа, штани темного кольору з білими вставками по боках з надписом «Адідас», пара кросівок світлого кольору з надписами «CUPS»,

в кімнаті № 400 вилучено 1 ніж,

Зазначені речі підлягають поверненню власникам.

Крім того, відповідно до висновку експерта №523 від 16.01.2014 року було проведено експертизу куртки, вилученої 21.10.2013 року у ОСОБА_5 синьо-чорно-сірого кольору, проте суду не надано жодного процесуального документа щодо вилучення цієї куртки, зазначена куртка підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати не винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та виправдати його за недоведеністю у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вилучені під час оглядів кімнат у гуртожитку КПБЛ по АДРЕСА_3 штани темного кольору з білими вставками по боках з надписом «Адідас», пара кросівок світлого кольору з надписами «CUPS», 6 ножів повернути власникам речей.

Куртку, вилучену 21.10.2013 року у ОСОБА_5 , синьо-чорно-сірого кольору повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_5 - протягом 30 діб з дня вручення йому копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.