Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-73/10
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд у складі:

головуючого - судді Мельника О.В.

при секретарі Яремі Г.В.,

з участю прокурора Костюка О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 кв. З, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, судимого вирокоми Рівненського міського суду від 12.05.2008 року за ч.2 ст. 307 КК України до пяти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік, вироком Рівненського міського суду від 12 травня 2008 року за ч. 2 ст. 309 КК України до пяти років позбавлення волі звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, 14 листопада 2008 року, близько І години, перебуваючи на вул. Чебишева у місті Рівному, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з погрозою застосування фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя, відкрито викрав у ОСОБА_1 мобільний телефон марки «Бопу Егісзбоп К 320 І», вартістю 713 гривень 94 копійки, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний судом ОСОБА_3 свою винність у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що у вказаний в обвинуваченні день та час в більярдному клубі «Карамболь» попросив у потерпілого мобільний телефон «Бопу Епсббоп К 320 І» для того, щоб обмінятись з ним мобільним телефоном, що належить його матері. Наступного дня телефон потерпілого віддав своєму знайомому ОСОБА_4 в залог, якому був винен гроші, а телефон матері, який повинен був передати взамін отриманого потерпілому, останньому не передав, оскільки забув це зробити. Заперечив факт наявності будь-яких погроз потерпілому з його боку.

До таких показань підсудного при їх оцінці суд підходить критично, розцінює їх як нелогічні та недостовірні, та як намагання ОСОБА_3 уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Суд вважає, що наведені вище показання підсудного спростовуються наступними перевіреними та дослідженими судом доказами.

Допитаний судом та неодноразово допитаний на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_1 давав послідовні показання, вказавши, що 14 листопада 2008 року його знайомий ОСОБА_3 намагався відібрати у нього гроші, оскільки грошей у нього при собі не було, він попросив його сходити до нього додому для того, аби у матері попросити гроші, ніби для повернення боргу. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що у разі відмови йти до нього додому, йому буде гірше. У будинку підсудного останній ще раз його оглянув, перевірив кишені й гаманець, попросив зняти куртку, проте грошей не виявив. В цей час на ОСОБА_3 насварилась матір і вони разом вийшли з його дому. Після цього, ОСОБА_3 виявив у потерпілого мобільний телефон «Бопу Епсббоп К 320 І», наказав вийняти його з кишені, після чого пригрозив фізичною розправою йому і його батькам, а тому він змушений був віддати підсудному телефон. Забравши телефон , ОСОБА_3 пояснив, що цього ж дня або наступного поверне цей або інший телефон о 12 годині, проте, до цього часу вранці наступного дня він звернувся до працівників міліції. До вказаної події знав ОСОБА_3, оскільки навчався з ним у одній школі, де останній мав негативну репутацію. Стверджує, що свідок ОСОБА_5 бачив, як у більярдному клубі «Карамболь» вони спілкувались з ОСОБА_3 й останній відштовхнув свідка, вказавши, щоб він не втручався в їх розмову. Стверджує, що йшов додому до ОСОБА_3 без своєї волі, оскільки останній йому погрожував і був сильніший фізично, тому він і просив трьох друзів йти разом з ним додому до ОСОБА_3. У будинку підсудного пробув приблизно 20 хвилин, а коли вийшов, то його друзів вже не було. Під час заволодіння телефоном був пізній час і було темно на вулиці, ОСОБА_3 поводив себе агресивно, вважав його краще розвиненим фізично. Через ці обставини і сприймав його погрози, як реальні. Стверджує, що в ворожих стосунках з ОСОБА_3 не був, підстав оговорювати його не має.

Такі послідовні показання потерпілий неодноразово давав і на досудовому слідстві (а.с. 37,55-:! тому числі під час дачі першопочаткових письмових пояснень (а.с. 10) та проведення з його участю :«1 ставки з підсудним, а тому суд вважає їх достовірними та належними для підтвердження вин-d підсудного у інкримінованому йому досудовим слідством злочині.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5, підтвердив те, що в більярдному клубі «Карамболь» бач як ОСОБА_3 відвів потерпілого в сторону, а йому з братами наказав вийти. Проте, він підійшся підсудного з потерпілим, а ОСОБА_3 відштовхнув його і наказав залишити їх наодинці. Після їм потерпілий попросив його з братами йти разом з ним та ОСОБА_3 додому до останнього. Неподі будинку ОСОБА_3 наказав йому і братам далі не йти. Прочекавши приблизно ЗО хвилин вони пя додому без потерпілого. Наступного дня дізнався від потерпілого, що ОСОБА_3 забрав у на мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що бачив конфлікт між ОСОБА_3, якого негатн характеризує та потерпілим у більярдному клубі «Карамболь», де підсудний прогнав його брата ОСОБА_7. Розмова між потерпілим і підсудним була напружена, потерпілий був наляканий. Дорогою він запі ОСОБА_3, куди він веде ОСОБА_1, на що той відповів, що це не його справа.

Свідок ОСОБА_8В, дав на досудовому слідстві аналогічні показання (а.с. 40-42).

Свідок ОСОБА_4 повністю підтвердив у суді свої показання, які давав на досудовому слідсті зокрема пояснив, що ОСОБА_3 був винен йому 150 гривень. Цей борг виник приблизно за місяць » до того, як підсудний 14 листопада 2008 року приблизно о 8.20 год. повернув у рахунок боргу й мобільний телефон «Sony Ericsson К 320 І». Цей же телефон у подальшому вилучили працівники міліції

Згідно з протоколом огляду від 14.11.2008 року (а.с. 16) марка та модель мобільного телефону, я 14 листопада 2008 року в рахунок боргу був переданий підсудним ОСОБА_4 співпадає з марко:- моделлю мобільного телефону, який був викрадений ОСОБА_3 у потерпілого.

Указаний мобільний телефон на досудовому слідстві був оглянутий та долучений до справи речовий доказ (а.с. 17,18).

Аналізуючи наведені докази у сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та допустим для підтвердження винності ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому досудовим слідством злочиї Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відк викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для жип здоровя потерпілого.

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, в суспільно-корисній праї момент скоєння злочину задіяний не був, будь-яких осіб на утриманні не має, перебуває на обліку у лі нарколога з приводу вживання опіоїдів, 23 листопада 2005 року був засуджений за ч. 1 ст. 186 КК Украй відкрите викрадення мобільного телефону, проте його судимість за вказаний злочин на даний час погаи двічі судимий за скоєння злочинів, повязаних з незаконним обігом наркотичних засобів.

Призначаючи покарання, суд враховує, що вчинений підсудним злочин є тяжким, підсудний ра судимий, скоїв злочин у період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду, а тому, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчиненню ним н злочинів буде призначення покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК Ук[ шляхом тимчасової ізоляції від суспільства.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та обрати йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки у кримінально-виконавчій установі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 визначити покарання шляхом часткі складання покарання, призначеного цим вироком за ч. 2 ст. 186 КК України з покаранням, признач вироком Рівненського міського суду від 12 травня 2008 року, визначивши йому остаточне покаран сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на пять років один місяць у криміналі виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 11 лютого 2010 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 змінити з піді про невиїзд на тримання під вартою.

Речовий доказ - мобільний телефон залишити у власності потерпілого.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб, а засуди в той же строк з моменту отримання його копії.

Засуджений має правв-на помилування.