Справа № 464/5921/15-к
пр.№ 1-в/464/240/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.07.2015 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , представника установи виконання покарання ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 засудженого ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у відповідності до ст.82 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 05 березня 2008 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.115 КК України до одинадцяти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.107 КВК України засуджений звернувся із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким виправними роботами.

У судовому засіданні захисник та засуджений підтримали подане клопотання та просять таке задовольнити. Захисник додатково пояснив, що засуджений став на шлях виправлення, неодноразово заохочувався; стягнення які були накладені на нього є погашені у встановленому порядку. Попри те, характеризується позитивно за місцем відбування покарання, а відтак просить суд врахувати зразкову поведінку, ставлення до праці, додержання вимог режиму відбування покарання.
У судовому засіданні прокурор заперечив проти клопотання повністю, адже оглянувши матеріали особової справи засудженого не вбачається жодних підстав для застування ст.82 КК України, адже на такого накладалось багато стягнень, а заходи заохочення були лише перед поданням засудженим клопотанням до суду, що не свідчить про те, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення. Просить у клопотанні відмовити.

У судовому засіданні представник установи виконання покарання пояснив, що таке клопотання недоцільне, однак не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходжу наступного, з огляду на таке.

Відповідно до п.п.2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України). Під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що початок строку покарання 14.05.2007, кінець строку покарання 14.11.2018; на день розгляду справи засуджений відбув 08 років 02 місяці 09 днів, до кінця строку відбування покарання залишилось 03 роки 03 місяці 21 день. Відбув 2/3 строку відбування покарання.

Разом із тим, суд враховує особу засудженого, який вчинив умисний тяжкий злочин, до суспільно-корисної праці залучається, хоч і не з власної ініціативи, працевлаштований, підтримує стосунки із засудженими та ввічливий до представників установи виконання покарання, охайний у побуті, з рідними підтримує зв`язок, за характером спокійний, врівноважений, безконфліктний; попри те, в установі виконання покарань ЛВК №48 вимог режиму утримання не порушував, стягнення не накладалися, заохочувався тричі, заходи виховного характеру відвідує регулярно та реагує правильно, адже робить для себе правильні висновки, поза як не потребує додаткової роз`яснювальної роботи та контролю за поведінкою все це свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Враховуючи наведене вище, приходжу перконання, що засуджений став на шлях виправлення,а тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 норму ст.82 КК України та замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на невідбуту частину покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо доводів прокурора, зокрема про неможливість застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, у зв`язку із неодноразовим накладенням стягнень, суд оцінює критично, адже у відповідності до ст.134 КВК України, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він вважається таким, що не має стягнення, а відтак, оскільки остання стягнення було накладено 06.06.2012, а відтак засуджений ОСОБА_5 вважається таким, що не має стягнень.

На підставі ст.ст.57, 82 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким обмеженням волі на строк 03 роки 03 місяці 21 день.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1