Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Гошовської Т.В., Жука В.Г.
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 17 квітня 2008 року кримінальну
справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 і
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок апеляційного суду Донецької області від 27 вересня 2007
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Тас-Бугет Кзил Ординського району Республіки
Казахстан, громадянина Російської Федерації, раніше не судимого, проживаючого
засуджено за пунктами 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК
України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому
майна; за ч. 3
ст. 15 і пунктами 1, 6, 8, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 1 ст. 263 КК
України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання - довічне
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Єревана Республіки Арменії, громадянина України,
раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_2
виправдано за пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст.
15 і пунктами 1, 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України за недоведеністю
його участі у вчиненні цих злочинів.
Вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у
відповідності до вимог ст. 91 КПК України.
Як визнав суд, злочини були вчинені ОСОБА_1 за таких
У кінці серпня 2004 року, перебуваючи у м. Одесі,
ОСОБА_1, керуючись корисливими мотивами, за наведених у вироку обставин,
познайомився з двома невстановленими слідством особами, матеріали справи щодо
яких виділені в окреме провадження у зв'язку з розшуком, які були членами
злочинної організації, діяльність якої була пов'язана з виконанням умисних
вбивств на замовлення та, позичивши у них гроші, почав підтримувати з цими
10 червня 2006 року на вимогу зазначених осіб ОСОБА_1
приїхав до м. Запоріжжя, де за обіцяну йому винагороду дав згоду на виконання
замовлення на умисне вбивство ОСОБА_5. 11 червня 2006 року ОСОБА_1 з
невстановленою слідством особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме
провадження у зв'язку з розшуком, проводили підготовчі дії, направлені на
виконання цього замовлення, зокрема, приїжджали до місця, де планувалося
вчинення злочину, обговорювали план
своїх дій та визначилися із знаряддям вчинення злочину.
12 червня 2006 року у денний час невстановлена слідством
особа привезла ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, на місце
вчинення злочину - до будинку АДРЕСА_3, де мешкав потерпілий ОСОБА_5, та передала йому
вогнепальну зброю - перероблений під стрільбу набоями калібру 9 мм газовий
пістолет, споряджений 8 бойовими набоями, яку ОСОБА_1 придбав та носив без
передбаченого законом дозволу. Після цього, ОСОБА_1, діючи згідно з попередньої
домовленістю, підійшов до 3-го під'їзду зазначеного будинку і протягом 7 годин
очікував з'явлення потерпілого. Близько 20 години 10 хвилин, коли до зазначеного
під'їзду на автомобілі під'їхав ОСОБА_5,
ОСОБА_1, діючи згідно розробленого плану, у складі злочинної
організації, з корисливих мотивів та за попередньою змовою з особою, матеріали
справи щодо якої виділені в окреме провадження, підійшов до ОСОБА_5 і, з метою
його умисного вбивства на замовлення, здійснив із пістолета 6 пострілів у спину
потерпілого, а після того, як останній упав, ще двічі вистрелив у голову
ОСОБА_5. Смерть потерпілого настала на місці події від чисельних проникаючих вогнепальних
поранень грудної клітини з ушкодженням легенів, серця, що потягло масивну
крововтрату з послідуючим розвиненням шоку.
дій ОСОБА_1 із місця вчинення злочину зник, отримавши за його вчинення 1 000
Наприкінці літа 2006 року двоє невстановлених слідством
осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, прийняли замовлення на
умисне вбивство ОСОБА_6 у м. Донецьку, а також і інших осіб з оточення
останнього, якщо вони, виконуючи свій громадський обов'язок, будуть
перешкоджати вчиненню вбивства ОСОБА_6, та розпочали підготовчі дії по
виконанню цього замовлення. З цією метою приблизно 10 вересня 2006 року
зазначені особи звернулися до ОСОБА_4, якого не поставили до відома про свої
наміри, з проханням знайти у м. Донецьку для них 2 квартири для проживання, а
також орендувати автомобіль, на якому ОСОБА_7 мав їх возити, пообіцявши за це
останньому 1 000 доларів США.
ОСОБА_7 погодився на цю пропозицію та 13 вересня 2006 року орендував у
ОСОБА_8 автомобіль «ЗАЗ ДЕУ» НОМЕР_1, а також зняв дві квартири за адресами:
АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5. Крім цього, на вимогу невстановлених осіб ОСОБА_7
установив на орендованому автомобілі знак таксі.
14 вересня 2006 року ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше
вчинила умисне вбивство на замовлення, отримавши від невстановлених слідством
осіб замовлення на умисне вбивство ОСОБА_6 та інших осіб, прибув до м.
Донецька, де вказані особи передали ОСОБА_1 для особистої безпеки вогнепальну
зброю - пістолет НОМЕР_2 калібру 5,45 мм, перероблений з газового пістолета
моделі «ІЖ-78» для стрільби бойовими набоями, яку останній придбав, носив та
зберігав без передбаченого законом дозволу. Після цього ОСОБА_7 поселив ОСОБА_1
до вищезазначеної квартири у м. Донецьку та привозив йому на цю квартиру продукти
харчування, спиртні напої та інші речі.
15 вересня 2006 року невстановлені слідством особи
передали ОСОБА_1 знаряддя злочину - вогнепальну зброю - пістолет калібру 9 мм системи «Макарова», споряджений
бойовими набоями, а також автомат системи «Калашникова» калібру 5,45 мм, моделі
«АК-74 М» з прибором для безшумної стрільби, які ОСОБА_1 того ж дня у вечірній
час випробував у безлюдному місці, а також придбав, носив та зберігав без
передбаченого законом дозволу.
16 вересня 2006 року невстановлена слідством особа
передала ОСОБА_1 ще партію вогнепальної зброї, а саме, автомат системи
«Калашникова» калібру 7,62 мм моделі «АКМ» і пістолет «ТТ» калібру 7,62 мм, які
ОСОБА_1 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу, а також у
той же вечір випробував та визначився, що як знаряддя вбивства ОСОБА_6 та інших
осіб буде використовувати пістолети «Макарова» та «ТТ».
У намічений для вчинення злочину день - 18 вересня 2006
року, близько 13 години, невстановлена слідством особа, привезла ОСОБА_1, який
перебував у стані алкогольного сп'яніння і мав при собі знаряддя злочину -
вказані вище пістолети, на місце вчинення злочину - до будинку № 29 по бул. Шевченка у м.
Донецьку та, вказавши на автомобіль «Мерседес- Бенц С 350» НОМЕР_3, зазначила,
що в цей автомобіль повинен сісти ОСОБА_6, вбивство якого має вчинити ОСОБА_1.Вибравши зручне для
спостереження місце біля будинку,
ОСОБА_1 протягом декількох годин очікував на з'явлення потерпілого.
Коли приблизно о 16 годині ОСОБА_6 підійшов до свого
автомобіля, то ОСОБА_1, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство,
діючи з корисливих мотивів та на замовлення, за попередньою змовою в складі
організованої групи, із метою умисного вбивства потерпілого, підійшов до нього
ззаду та здійснив йому у спину не менше трьох пострілів із пістолета
«Макарова», спричинивши ОСОБА_6 поранення грудної клітини. Від отриманих
тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3. Причиною його
смерті стала комбінована травма тіла у вигляді проникаючого вогнепального
поранення грудної клітини зліва з лівостороннім гемопневмотораксом,
проникаючого вогнепального поранення грудної клітини справа з правостороннім
гемопневмотораксом, перелому тіла 11 грудного хребця, крововиливом під оболонки
спинного мозку і його речовину, ушкодженням долі лівої легені і тупої травми
шлунку з розривом порожньої кишки, ускладненої гострою крововтратою, набряком
легенів, спинного та головного мозку.
Після вказаних дій ОСОБА_1 до нього підбіг знайомий
потерпілого - ОСОБА_9, який, виконуючи свій громадський обов'язок по припиненню
злочинних дій ОСОБА_1, напав на останнього і між ними зав'язалася боротьба, у
процесі якої ОСОБА_1, діючи згідно попередньої домовленості з невстановленими
особами про те, що у разі втручання у події сторонніх осіб, вбивство ОСОБА_6
повинно бути поєднане з вбивством і цих осіб, здійснив з пістолету «Макарова»
постріл в упор у грудну клітину ОСОБА_9. Коли ОСОБА_9 вдалося вирвати у ОСОБА_1 вказаний пістолет, то
останній, бажаючи довести до кінця свої дії, пов'язані з умисним убивством
ОСОБА_9., дістав пістолет «ТТ» та в процесі боротьби з потерпілим, лежачи на
ньому та, намагаючись влучити в життєво-важливі органи, здійснив у нього ще
декілька пострілів, один із яких влучив у лівий променезап'ястковий суглоб.
Внаслідок зазначених дій ОСОБА_9 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження у
виді проникаючого вогнепального торакоабдомінального поранення з ушкодженням
селезінки, яке супроводжувалося внутрішньоочеревинною кровотечею та
внутрішньолегеновою гематомою, наскрізного поранення м'яких тканин в області
лівого променезап'ясткового суглобу.
Умисел на вбивство на замовлення особи у зв'язку з
виконанням цією особою громадського обов'язку ОСОБА_1 довести до кінця не
вдалося, з причин, що не залежали від його волі, оскільки у це втрутилися
сторонні особи, які відібрали у ОСОБА_1 зброю, затримали його та передали
правоохоронним органам.
Крім того, за місцем проживання ОСОБА_1 у м. Донецьку
була вилучена вогнепальна зброя та бойові припаси, перелік якої наведений у
вироку, яку він придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачувався у
тому, що з вересня 2006 року входив до складу злочинної організації, яка здійснювала вбивства на замовлення та,
виконуючи у її діяльності свою певну роль, був співучасником у вчиненні ОСОБА_1
при зазначених обставинах вбивства ОСОБА_6 та замаху на вбивство ОСОБА_9., а
також вчинив незаконне поводження зі зброєю та боєприпасами.

Ці дії ОСОБА_4 органами досудового слідства
кваліфікувалися за пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 і пунктами 1,
6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_4, суд, проаналізувавши дослідженні у
справі докази, дійшов висновку, що його участь у вчиненні зазначених злочинів
недоведена. При цьому суд зазначив, що можливість збирання нових доказів
вичерпана, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви
щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

У касаційному поданні прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,
ставить питання про скасування вироку та направлення справи на новий судовий
розгляд. При цьому посилається на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для
визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні вказаних злочинів, але суд дав цим
доказам неправильну оцінку. Крім цього вказує, що під час судового розгляду не
була належним чином перевірена заява засудженого ОСОБА_1 про фальсифікацію
слідчим матеріалів кримінальної справи, що свідчить про неповноту та
однобічність проведеного судового слідства.

У доповненнях до касаційного подання містяться посилання на те, що за епізодом замаху на
умисне вбивство ОСОБА_9. суд неправильно застосував кримінальний закон та безпідставно
кваліфікував дії ОСОБА_1 за цим епізодом ч. 3 ст. 15 і пунктами 1, 6, 11, 12 ч.
2 ст. 115 КК України, а тому ці
кваліфікуючі ознаки підлягають виключенню з обвинувачення ОСОБА_1 як зайві.

Захисником ОСОБА_11 в інтересах виправданого ОСОБА_4 подані
заперечення на касаційне подання прокурора.

У касаційній скарзі захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1 порушується питання про
скасування вироку та направлення справи на новий судовий розгляд. При цьому
захисник посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження висновків суду про те, що ОСОБА_1 із корисливих мотивів вступив
до злочинної організації та був обізнаний у тому, що ця організація вчиняє
вбивства на замовлення, а також про те, що ОСОБА_1 вчиняв убивства на
замовлення та з корисливих мотивів. Вказує, що за певних обставин засуджений
потрапив у боргову залежність від невстановлених слідством осіб та у зв'язку із
цим був змушений на вимогу цих осіб учинити умисні вбивства ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому судом дана неправильна
юридична оцінка діям засудженого. Що стосується дій ОСОБА_1 щодо
потерпілого ОСОБА_9., то,
на думку адвоката, суд повинен був кваліфікувати дії засудженого за цим
епізодом за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1, здійснюючи постріли у потерпілого, переслідував мету втекти з місця
події; наміру вбивати потерпілого не мав та не отримував на це замовлення від
невстановлених слідством осіб. Крім того, захисник вважає, що ОСОБА_1 призначено
надто суворе покарання, без належного врахування пом'якшуючих покарання
обставин та даних про його особу, із яких убачається, що він до кримінальної
відповідальності притягується вперше, визнав свою вину та щиро розкаявся у
вчиненому, працював, має на утриманні
трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується.

У касаційній скарзі засудженого
ОСОБА_1 та доповненнях до неї містяться
аналогічні доводи та порушується питання про зміну вироку у зв'язку з
неправильною юридичною кваліфікацію його дій за всіма епізодами та суворістю
покарання.

Потерпілими ОСОБА_12 і ОСОБА_13 подані заперечення на
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який
підтримав касаційне подання та доповнення до нього, пояснення захисника, який
заперечував проти задоволення касаційного подання, перевіривши матеріали справи
й обговоривши доводи касаційного подання та касаційних скарг, колегія суддів
вважає, що касаційне подання та
касаційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
умисних вбивств ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з корисливих мотивів, за попередньою змовою
групою осіб, на замовлення, у замаху на умисне вбивство ОСОБА_9., у зв'язку з
виконанням останнім громадського обов'язку, а також в незаконному носінні та
зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів відповідає фактичним
обставинам справи і підтверджується наявними доказами, які судом всебічно і
повно досліджені та правильно оцінені.

Цей висновок, зокрема, ґрунтується на показаннях
засудженого ОСОБА_1 як на досудовому слідстві, так і в суді, у яких він
визнавав вчинення умисних вбивств ОСОБА_5 та ОСОБА_6, здійснення пострілів у
потерпілого ОСОБА_9. та незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї і
бойових припасів; показаннях потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13, ОСОБА_6, які
підтвердили, що 12 червня 2006 року був вбитий ОСОБА_5, а 18 вересня 2006 року
смертельно поранений ОСОБА_6, який помер у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3; показаннях
потерпілого ОСОБА_9., який вказував, що, коли він, бажаючи зупинити дії ОСОБА_1
щодо ОСОБА_6, вступив з ОСОБА_1 у боротьбу, то останній почав стріляти в нього;
показаннях свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, які були очевидцями обставин вбивства потерпілого
ОСОБА_5, бачили особу яка вчинила вбивства та в подальшому деякі з цих свідків
упізнали ОСОБА_1 як особу, яка вчинила це вбивство; показаннях свідків
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, які підтвердили обставини
вбивства ОСОБА_6, бачили, як розгорталися події між ОСОБА_1 та потерпілим
ОСОБА_9, приймали участь у затриманні ОСОБА_1; показаннях свідка ОСОБА_8, який
підтвердив, що у вересні 2006 року здавав в оренду ОСОБА_4 свій автомобіль
«ДЕУ-Сенс», на якому дозволив, на прохання ОСОБА_4, затонувати скло; показаннях
свідків ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, які підтвердили факт наймання ОСОБА_4 у
вересні 2006 року двох квартир - у м. Макіївці та у Донецьку; показаннях
свідка ОСОБА_38, яка
підтвердила, що 16 та 17 вересня 2006 року надавала ОСОБА_1 інтимні послуги у
квартирі, розташованої у м.
Донецьку; даних протоколів огляду місця події та обшуку у квартирі АДРЕСА_6, під час яких були виявлені та
вилучені гільзи, знаряддя злочинів, вогнепальна зброя та бойові припаси, а
також інші речові докази; даних
висновків судово-медичних експертиз щодо виявлених у потерпілих ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_9 тілесних ушкоджень та механізму їх утворення, ступеня
тяжкості та причин смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6; показаннях судово-медичного
експерта Гука В.А., який підтвердив, що виявлені у потерпілих тілесні
ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказував ОСОБА_1 при проведенні
відтворення обстановки та обставин події; даних судово-балістичних експертиз
про те, що виявлені під час огляду місця події та обшуку зброя є вогнепальною, а набої - бойовими припасами;
даних судової медико-криміналістичної експертизи, згідно з якими ушкодження,
виявлені на сорочці потерпілого ОСОБА_5, утворилися від пострілів з
вогнепальної зброї, які здійснювалися в упор, та інших доказах.

Посилання засудженого та його захисника на те, що ОСОБА_1
вчинив умисні вбивства ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не з корисливих мотивів та не на
замовлення, а також те, що він не входив до злочинної організації, яка вчиняла
вбивства на замовлення, є безпідставними.

Так, згідно з показаннями ОСОБА_1 під час явок із
повинною, на допитах, а також при відтворенні обстановки й обставин події, у
тому числі в присутності захисника, прокурора та понятих на стадії досудового
слідства, ОСОБА_1 стверджував, що влітку 2004 року у м. Одесі познайомився з
двома невстановленими слідством особами, які представилися ОСОБА_39 і ОСОБА_40.
Під час розмови з ними, він зрозумів, що цих осіб цікавить його обізнаність у
поводженні з вогнепальною зброєю та можливість вчиняти вбивства, у зв'язку із
чим він запевнив цих осіб, що добре володіє зброєю та може вчиняти вбивства.
Взявши у цих осіб 300 доларів США та, повідомивши їм свій телефон, він почав
підтримувати з цими особами стосунки. Саме на вимогу цих осіб він у червні 2006
року прибув до м. Запоріжжя та на їх пропозицію, за умови неповернення цим
особам боргу, вчинив вбивство ОСОБА_5 зі зброї, яку вони йому надали. Після
вчинення цього злочину він отримав 1
000 доларів США. За аналогічних умов у вересні 2006 року ці особи викликали
його у м. Донецьк і доручили вчинити вбивство ОСОБА_6, що він і виконав.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність
цих свідчень ОСОБА_1 по справі не встановлено.

Крім того, під час досудового слідства було встановлено,
що особою, яка назвалася ОСОБА_39 є ОСОБА_41, який входить до злочинної
організації «Армяни», що займається вбивствами на замовлення.

Враховуючи наведене, висновок суду про те, що ОСОБА_1
вчинив вбивства ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з корисливих мотивів та на замовлення є
обґрунтованим.

Оскільки у підготовці та вчиненні цих злочинів, крім ОСОБА_1, приймали участь й інші
особи, а також вбивство ОСОБА_6
ОСОБА_1 вчинив через деякий час після вчинення вбивства ОСОБА_5, то правильним
є і висновок суду про вчинення ОСОБА_1 цих злочинів за попередньою змовою
групою осіб та вбивства ОСОБА_6 особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані судом за пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України за
епізодом умисного вбивства ОСОБА_5 та за пунктами 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК
України за епізодом умисного вбивства ОСОБА_6, а також за ч. 1 ст. 263 КК
України.

Доводи касаційних скарг про те, що ОСОБА_1 не мав умислу
на умисне вбивство ОСОБА_9., а тому його дії мають бути кваліфіковані за ч. 1
ст. 121 КК України є необґрунтованими.

Як убачається з послідовних показань потерпілого
ОСОБА_9., коли він побачив, що ОСОБА_1 стріляє у ОСОБА_6, він (ОСОБА_9),
бажаючи зупинити його дії, підбіг до нього, але ОСОБА_1 встиг вистрелити в нього в упор з пістолета «ПМ», заподіявши
поранення грудної клітини. Після цього, між ним та ОСОБА_1 почалася боротьба,
під час якої ОСОБА_1 продовжував здійснювати в нього неодноразові постріли вже
з іншого пістолету - «ТТ», але завдяки його (ОСОБА_9) активному опору та
втручанню сторонніх осіб не зміг його вбити, а завдав ще поранення лівої
руки.

Згідно з висновками судово-медичної експертизи у ОСОБА_9.
були виявлені тілесні ушкодження у виді проникаючого вогнепального
торакоабдомінального поранення з ушкодженням селезінки, яке супроводжувалося
внутрішньоочеревинною кровотечею та внутрішньолегеновою гематомою, наскрізного
поранення м'яких тканин в області лівого променезап'ясткового суглобу, які
відносяться до тяжких.

Враховуючи викладене, а також характер заподіяних
тілесних ушкоджень, їх локалізацію та механізм спричинення, знаряддя злочину,
колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1
були направлені на умисне вбивство ОСОБА_9., яке не було доведено до кінця з
причин, що не залежали від волі засудженого, є правильним.

Разом із тим, правильно встановивши фактичні обставини
справи, суд помилково кваліфікував дії ОСОБА_1 за цим епізодом як замах на умисне вбивство двох осіб, із
корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Як убачається з послідовних показань ОСОБА_1 як на
досудовому слідстві, так і в суді, із невстановленими слідством особами у нього
була домовленість про вбивство тільки ОСОБА_6, який мав бути сам. Питання про
його (ОСОБА_1) дії у разі появи на місці події інших осіб не обговорювалося.
Появлення ОСОБА_9 було для нього несподіваним і щодо нього він діяв самостійно
з метою уникнути затримання.

Інших доказів, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_1
у цій частині, в матеріалах справи відсутні.

Отже, наведене свідчить, що ОСОБА_1 при вчиненні дій щодо
ОСОБА_9 не мав єдиного умислу на
вбивство двох осіб, корисливого мотиву, не вчиняв ці дії на замовлення та за
попередньою змовою групою осіб.

За таких обставин дії засудженого за цим епізодом
підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 15 і пунктами 8, 13 ч. 2 ст. 115 КК
України. Кваліфікація ж дій ОСОБА_1 ще і за ч. 3 ст. 15 і пунктами 1, 6, 11,
12 ч. 2 ст. 115 КК України у
даному разі є зайвою, у зв'язку з чим підлягає виключенню з вироку.

Доводи прокурора про необґрунтоване виправдання ОСОБА_4, є безпідставними.

Згідно з вимогами ст. 323 КПК України в основу вироку
можуть бути покладені лише достовірні докази, яким суд на підставі всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм
внутрішнім переконанням, дав остаточну оцінку з точки зору їх стосовності,
допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у
ст. 324 КПК України. При цьому всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо
їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані у
справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання
додаткових доказів вичерпані, суд зобов'язаний постановити виправдувальний
вирок.

Ці вимоги закону були дотримані судом першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, суд безпосередньо
дослідив у судовому засіданні всі докази, на яких ґрунтувалося обвинувачення
ОСОБА_4, та, проаналізувавши ці докази, дійшов обґрунтованого висновку про те,
що вони не підтверджують обвинувачення.

Що стосується посилань прокурора на показання ОСОБА_1 на
досудовому слідстві про те, що, на його думку, ОСОБА_7 діяв спільно з
невстановленими слідством особами і був обізнаним у тому, що дії цих осіб
направлені на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6, двічі 15 та 16 вересня 2006
року вивозив його - ОСОБА_1 випробовувати зброю, то, з урахуванням того, що
наведені показання носять неконкретний, суперечливий характер і не тільки не
підтверджуються іншими доказами по справі, а і спростовуються ними, зокрема,
показаннями свідків ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, з яких убачається, що 15 та
16 вересня 2006 року ОСОБА_7 знаходився в іншому місці у зв'язку із чим не міг
возити ОСОБА_1 випробовувати зброю,
що у судовому засіданні ОСОБА_1
відмовився від цих показань, суд першої інстанції дійшов правильного висновку,
що лише на таких показаннях ОСОБА_1, за відсутністю інших об'єктивних доказів,
які б їх підтверджували, не можуть ґрунтуватися висновки суду щодо винуватості
ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому органами досудового слідства злочинів.

Отже, підстав для скасування вироку суду з направленням
справи на новий судовий розгляд, як про це ставиться питання у касаційному
поданні, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, що тягнуть зміну чи скасування вироку не встановлено.

При призначенні покарання засудженому за вчинення двох
епізодів умисного вбивства при обтяжуючих обставинах та за сукупністю злочинів,
суд першої інстанції урахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його
особу, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання. Суд у вироку навів
доводи, чому вважає, що ОСОБА_1 являє собою особливу небезпеку для суспільства.
Рішення суду про призначення ОСОБА_1 покарання у виді довічного позбавлення
волі є переконливим.

Разом з тим, у зв'язку із зменшенням обвинувачення
ОСОБА_1 за епізодом замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9., колегія
суддів вважає за можливе пом'якшити призначене ОСОБА_1 покарання за вчинення цього злочину.

Керуючись статтями 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, та касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та його
захисника задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Донецької області від 27 вересня
2007 року щодо ОСОБА_1 з м і н и т и: виключити з вироку
кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 15
і пунктами 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України. Пом'якшити ОСОБА_1 покарання за ч. 3 ст. 15 і пунктами 8, 13 ч. 2 ст.
115 КК України з довічного позбавлення волі до 15 років позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених пунктами 6, 11,
12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15 і пунктами 8, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК
України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити
ОСОБА_1 остаточне покарання - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна.

У решті цей вирок залишити без зміни.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Верещак В.М. Жук В.Г.