Справа № 346/6487/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

В складі: головуючого, судді- ОСОБА_1 ,

секретаря- ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката- ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Коломия в залі суду справу і кримінальні провадження №,№0000999, 0000026 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого 07.10.2014р. Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, 69 КК України до 200 годин громадських робіт, на утриманні неповнолітніх дітей немає, депутатом не являється, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.,ст.185 ч.2, 389 ч.2 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений таємно викрав чуже майно, вчинено повторно, а також ухилився від відбування громадських робіт особою, засудженого до цього покарання.

Злочини вчинено за таких обставин:

31.10.2014 року приблизно о 22.30 год. ОСОБА_6 прийшов у гості до своєї сестри ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 . Знаходячись у квартирі, у ОСОБА_6 виник умисел на крадіжку мобільного телефону, який він побачив в квартирі і який належав його сестрі - ОСОБА_7 . Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, таємно, повторно, викрав майно, яке належало ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон Lenovo ІМЕІ НОМЕР_2 із зарядним пристроєм вартістю 800 грн., в якому знаходилась флеш-карта пам`яті на 2 Гб вартістю 40 грн., сім карта оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 15 грн., а всього на загальну суму 855 грн., чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

Крім того, вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 07.10.2014 р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України до 200 годин громадських робіт вирок вступив законну силу 07.11.2014р.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України, ухиленням засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт є: невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

А, ОСОБА_6 з 14.11.2014р, перебував на обліку в Коломийському міжрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Івано-Франківській області.

27.11.2014 р. з обвинуваченим була проведена індивідуально-профілактична бесіда, в ході якої його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що в нього було відібрано підписку, а також попереджено про те, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Того ж дня, у відповідності з ч.3 ст. 13 КВК України, щодо засудженого ОСОБА_6 винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та днем реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції визначено - перший, другий, третій та четвертий вівторок кожного місяця.

Для відбуття покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_6 видано направлення до комунального підприємства Полігон Екологія, що знаходиться в м. Коломия, вул. Шкрумеляка, буд. 36, у якому вказано, що він повинен приступити до роботи з 28.11.2014р.

Наказом КП Полігон Екологія №121 від 27.11.2014р, ОСОБА_6 прийнято на громадські роботи та під підпис його ознайомлено з мірами безпеки та наказом, також він був ознайомлений з графіками виходу особи, до якої застосовано громадські роботи та видами зазначених робіт на період з 28.11.2014 по 29.11.2014, з 01.12.2014 по 31.12.2014, з 02.01.2015 по 31.01.2015, з 02.02.2015 по 28.02.2015.

Однак, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, та, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування покарання, а саме: не виходив на громадські роботи 29.11.2014, 05.12.2014, 06.12.2014, в період з 09.12.2014 по 26.12.2014, 31.12.2014, тим самим ухилився від обов`язку працювати за визначеним місцем роботи протягом встановленого судом строку, тобто ухилився від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Засуджений ОСОБА_6 не з`являвся для реєстрації в Коломийський міжрайонний відділ КВІ УДПтС України в Івано-Франківській області 09.12.2014, 16.12.2014 та 23.12.2014 без поважних на те причин.

Ігноруючи вимоги чинного кримінально-виконавчого законодавства, ОСОБА_6 порушив порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, а саме 30.12.2014 спізнився на громадські роботи, чим порушив трудову дисципліну.

З метою посилення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_6 , 25.12.2014р. із ним повторно було проведено індивідуально-профілактичну бесіду, роз`яснено порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України та винесено застереження у виді письмового попередження, а також 29.12.2014 та винесено застереження у виді письмового попередження.

В подальшому 02.01.2015, 03.01.2015, в період з 10.01.2015 по 21.01.2015, 31.01.2015, 02.02.2015, 03.02.2015, в період з 09.02.2015 по 19.02.2015 ОСОБА_6 не вийшов на громадські роботи, поважні причини відсутні, тим самим ухилився від обов`язку працювати за визначеним місцем роботи протягом встановленого судом строку.

Також, засуджений ОСОБА_6 не з`являвся для реєстрації в Коломийський міжрайонний відділ КВІ УДПтС України в Івано-Франківській області 06.01.2015, 13.01.2015, 20.01.2015, 03.02.2015, 10.02.2015 та 17.02.2015, без поважних причин.

Станом на 19.02.2015, з призначених згідно вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 07.10.2014р.- 200 годин громадських робіт, ОСОБА_6 відпрацював лише 26 годин.

Своїми діями по ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Свою вину в судовому засіданні у вчиненому обвинувачений визнав повністю і пояснив, що проживає сам, його батьки померли в 2006 році. Раніше його вже притягували до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, останній раз він був застуджений Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 200 год. громадських робіт.

31.10.2014 року приблизно о 21.30 год. він прийшов до своєї сестри ОСОБА_7 додому за адресою АДРЕСА_2 , щоб взяти в неї зарядний пристрій до телефона Самсунг, оскільки в нього телефон Самсунг, а зарядний пристрій згорів. У ОСОБА_7 був телефон «Самсунг» і був зарядний до такого телефону. Коли він прийшов, то в квартирі була ОСОБА_7 та її син ОСОБА_9 . Він попросив у ОСОБА_7 зарядний пристрій і вона сказала, що він може у неї підзарядити свій телефон. При цьому ОСОБА_7 виключила із розетки зарядний пристрій до свого телефону Lenovo, який заряджався і включила зарядний пристрій до його телефону Самсунг. Телефон Lenovo ОСОБА_7 залишила на батареї під вікном, біля якого була розетка, від якої заряджали мобільні телефони.

Він попросив ОСОБА_10 , щоб вона йому зробила чай і вона пішла на кухню, а він з її сином ОСОБА_9 залишились в кімнаті. У ОСОБА_7 однокімнатна квартира. Він та ОСОБА_9 гралися на дивані. Потім ОСОБА_9 встав із дивана і пішов до ліжка. В цей час він був повернутий до нього спиною, а ОСОБА_7 знаходилась на кухні. Він вирішив викрасти мобільний телефон Lenovo і швидко та непомітно взяв мобільний телефон "Lenovo" й поклав його в кишеню куртки. Потім взяв свій мобільний телефон «Самсунг» і теж поклав його до кишені куртки. Після цього сказав ОСОБА_11 , що йде в туалет, який знаходиться у дворі та вийшов із квартири на вулицю. Далі він побіг від квартири ОСОБА_10 у напрямку центра міста. Коли йшов після вчинення крадіжки в ломбард, то на його мобільний телефон "Lenovo" хтось телефонував, але він не відповідав, а потім викинув сім-карту та карту пам`яті із вказаного телефону. На його телефон подзвонила ОСОБА_11 і запитала де він знаходиться і просила повернути її телефон. Він запевнив її, що прибуде до неї, але в цей час його телефон розрядився.

Пішов в ломбард Скарбниця, що на вул. Січових Стрільців в м.Коломиї і там здав викрадений у ОСОБА_12 телефон Lenovo в заставу за 185 грн. Стверджує, що паспорт був у нього із собою і в ломбарді зі ним склали договір, на якому він поставив свій підпис.

По отриманні коштів за зданий телефон Lenovo у ломбарді він пішов в нічний клуб «Сектор» і там усі гроші, отримані в ломбарді він витратив. По вимозі ОСОБА_12 на наступний день, яка кричала з приводу крадіжки її телефону не знайшов коштів для викупу зданого в ломбард мобільного телефону сестри.

З приводу підозри по ухиленню від відбування покарання пояснює, що 07.10.2014 року його було засуджено Коломийським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 КК України до 200 годин громадських робіт. Дані громадські роботи він повинен був відпрацьовувати в комунальному підприємстві Полігон екологія, згідно наказу по даному підприємству № 121 від 27.11.2014 року, яким його було прийнято для відбування покарання. Того ж дня з ним майстром ОСОБА_13 було проведено інструктаж по техніці безпеки, мірами безпеки та охорони праці. Також, коли із ОСОБА_13 обговорювали графік виходу на роботу, то він самостійно вибрав, що працювати буде кожного дня, крім вихідних, та із 08.00 години ранку по 12.00 годину.

Однак, 28.11.2014 року на громадські роботи він не вийшов, оскільки зранку знаходився за викликом у слідчого ОСОБА_14 , де з ним проводились слідчі дії.

29.11.2014 року також не вийшов на роботу, оскільки займався домашніми справами по місцю свого проживання, а саме робив ремонтні роботи в будинку. На роботі про свої невиходи він не повідомляв, оскільки не мав номеру мобільного телефону майстра ОСОБА_13 .

В грудні 2014 року, а саме 1-го,2-го та 3-го числа він виходив на роботу та відпрацював громадські роботи.

А, 05.12.2014 року він захворів на грип, та лікувався самостійно по місцю свого проживання. В лікувальні заклади не звертався, так як не мав бажання. Про те, що він захворів, не повідомляв ні керівництво КП Полігон Екологія, ні кримінально-виконавчу інспекцію, а вдома лікувався до 25.12.2014 року, після чого 26.12.2014 року та 27.12.2014 року не виходив на роботу, оскільки здійснював ремонт у своєму будинку.

Після цього, 29 грудня 2014 року він вийшов на роботу та відпрацював призначені йому 4 години громадських робіт.

Однак, 30.12.2014 року зранку він заспав та запізнився на роботу, та того дня йому було зараховано тільки дві години, через те, що запізнився на роботу.

Наступного дня, 31.12.2014 року він свідомо не вийшов на роботу, оскільки готувався до святкування Нового року. Після цього, 02.01.2015 року та 03.01.2015 року він знову не виходив на роботу, оскільки займався особистими справами, а саме шукав тимчасову роботу, щоб заробити трохи грошей, так як наближалися Різдвяні свята. Після цього 05.01.2015 року та 06.01.2015 року він ще вийшов на роботу, де відробляв призначені йому громадські роботи, а після 05.01.2015 року і по сьогоднішній день він взагалі не виходив на відпрацювання призначених йому судом громадських робіт.

У вчиненому щиро кається і просить суворо не карати, врахувати його молодий вік.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочинів повністю доведена показаннями обвинуваченого та доказами, що містяться в обвинувальному акті та наданих прокурором матеріалах кримінального провадження, які є належними і допустимими.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.,ст.185 ч.2, 389 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а також ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому суд по справі визнає повторність вчинення злочинів та рецидив злочинів.

Обставини, що пом`якшують його покарання суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину, що позитивно характеризується за місцем проживання, потерпіла немає претензій до обвинуваченого, а тому суд враховує молодий вік обвинуваченого, збіг тяжких сімейних обставин та вважає, що покарати обвинуваченого слід в межах санкцій ст.,ст.185 ч.2, 389 ч.2 КК України арештом.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.,ст.349,373,374,375 КПК України, ст.70-72 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним за ст.,ст.185 ч.2, 389 ч.2 КК України і призначити покарання:

за ст.185 ч.2 КК України арештом на строк 4 місяці;

за ст. 389 ч.2 КК України - арештом на строк 3 місяці;

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - арештом на строк 4 /чотири/місяці.

На підставі ч.4 ст.71 КК України в строк покарання за сукупністю вироків зарахувати покарання не відбуте за вироком Коломийського міськрайонного суду від 07.10.2014р. за ст.,ст.185 ч.2, 69 КК України до 200 год. громадських робіт , з яких відпрацював тільки 26 годин, за правилами ст.72 ч.1, п.4 КК України з розрахунку 1 день арешту дорівнює 8 годинам громадських робіт і призначити остаточно покарання арештом на строк 4/чотири/ місяці і 20 днів.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 особисте зобов`язання, обрану 27.11.2014 р. змінити на тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, рахувати початок відбування покарання з часу його затримання - 01 квітня 2015 р. 17 год.40хв.

Речовий докази товарний чек №161 від 22.10.2014 р., що зберігається в матеріалах провадження залишити в матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 30 діб засудженим з моменту отримання копії вироку та іншими учасниками процесу з часу його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1