ЄУН №337/3603/15-к
Провадження № 1-кп/337/275/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000700 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:
14.09.2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
04.09.2007 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Напідставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
28.01.2008 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 07.12.2009 року на підставі ст.107 КК України звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково з не відбутим строком 2 роки 24 дні;
12.10.2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 20.02.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2015 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, яке належить його матері ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, від`єднав плазмовий телевізор «Sharp» LC32SH130E в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень від розетки, поклав у коробку та в присутності ОСОБА_6 , незважаючи на зауваження останньої не чіпати телевізор, виніс зазначене майно з приміщення квартири. Таким чином, ОСОБА_7 спричинив збиток ОСОБА_6 на суму 2000,00 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Також пояснив, що усвідомлював, що вчиняє злочин, бажав його вчинити, оскільки потребував гроші. Разом із знайомим ОСОБА_8 , який не знав кому належить телевізор, здав його в ломбард «Капітал» на вул.Курузова в м.Запоріжжя, отримавши 1500 грн., які витратив на власні потреби, зокрема, заспокійливі ліки. Він щиро кається в скоєному. Просить не позбавляти його волі та дати шанс виправитися і жити нормальним життям.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтвердила обставини скоєння даного кримінального правопорушення, не оспорювала їх та пояснила, що телевізор їй повернуто працівниками міліції, цивільний позов вона не заявляє. Просила призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме із застосуванням ст. 75 КК України. Важжає, що таке покарання є достатнім для його виправлення.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Зважаючи на викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винним.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті. При цьому суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого вимоги ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

Призначаючи таке покарання обвинуваченому, суд враховує, як позицію прокурора, так і позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка просить не призначати суворе покарання та не позбавляти її сина обвинуваченого ОСОБА_5 волі, зазначаючи що звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання можливе з урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення в сукупності та характеру його вчинення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 час попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Враховуючи обраний судом вид покарання, відсутність підстав вважати, що ОСОБА_5 з огляду на дані про його особу, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, поклавши на нього обов`язок з`являтися за першим викликом до суду, а також не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти про зміну свого місця проживання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею в вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення, а саме перебування під вартою з 09.06.2015 року по 27.07.2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 утримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтСУ в Запорізькій області змінити на особисте зобов`язання, яке застосувати до засудженого до набрання вироком законної сили, та покласти на нього обов`язок з`являтися до суду за першим викликом, а також не відлучатися з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти про зміну свого місця проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази оригінал договору №145-000011412 від 26.02.2015 року, DVD R диск з відеозаписом з камер відео-нагляду за 26.02.2015 року у приміщенні ломбарду «Капітал» по вул. Курузова, 3 в м. Запоріжжя, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження за №0000700 залишити в матеріалах кримінального провадження; плазмовий телевізор «Sharp» LC32SH130E, який переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1

27.07.2015