Провадження № 1-кс/750/2151/14
У Х В А Л А

05 листопада 2014 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001678 від 19.04.2014 р. відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка, Вінницької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, зі слів такого, що навчається, зі слів такого, що отримує пенсію та стипендію, зі слів такого, що має на утриманні дідуся 80 років, не одруженого, такого, що зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

05.11.2014 р. слідчий слідчого відділу Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури м. Чернігова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у зв`язку з тим, що 19.04.2014, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись у будинку АДРЕСА_2 ,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, тримав руками за тулуб ОСОБА_8 , в той час, як ОСОБА_7 наніс декілька ударів руками останньому в область голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження, у вигляді черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забито-рваної рани підочної області зліва, забитої рани верхньої губи, синців та забиття м`яких тканин голови, обличчя, вушних раковин, садна обличчя, котрі згідно висновку судово-медичної експертизи КЗ «Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 441 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та відкрито викрали чотири сокири вартістю 329 грн., дві кувалди вартістю 178 грн., акумулятор марки «Орион» № 2260 вартістю 490 грн., електроциркулярку №20112134 вартістю 650 грн., що належить ОСОБА_9 , чим завдали останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1647 грн., а необхідність обрання такого запобіжного заходу, як зазначено у клопотанні слідчого, котре погоджене прокурором, виникла у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 ґрунтовно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тобто є тяжким кримінальним правопорушенням.
На підтвердження наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, існують ґрунтовні підстави вважати, що ОСОБА_6 може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення майнового характеру, оскільки не працює та не має законних джерел до існування, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема й за вчинення насильства в сім`ї. Крім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, невідворотність покарання, а також ОСОБА_6 неодноразово вручались повістки про виклик проте за жодним викликом підозрюваний не з`явився, крім того останній не зареєстрований та не має постійного місця проживання, сталих соціальних зв`язків в м. Чернігові, на утриманні неповнолітніх, непрацездатних та інших осіб не має, тому інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати неможливо.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний заперечував щодо задоволення такого, зазначивши, що він не має намірів переховуватись від слідства, оскільки він сам, знаючи про кваліфікацію злочину та відповідні санкції покарання, добровільно разом із дідусем приїхав до м. Чернігова, 04.11.2014 р. о 10 год. самостійно з`явився до Чернігівської міліції, повідомив чергового, що його викликав слідчий, де його змусили просидіти безрезультатно протягом 6 год., і лише о 16 год. повідомили, що слідчого не буде, йому потрібно прийти до міліції на другий день, що він і зробив. Він зобов`язується з`являтись до слідчого, має можливість на час розслідування винайти житло у м. Чернігові, оскільки отримує пенсію у 1000 грн. та стипендію. Його мати померла, батько з ним не живе, а він доглядає сам дідуся у віці 80 років. Має хворобу, щодо підтвердження якої надав суду медичну документацію.
Захисник також заперечував у задоволенні клопотання, посилаючись на повну відсутність обґрунтування у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме щодо: 1) переховування від слідства; 2) незаконного впливу на потерпілого і свідків. Підозрюваний раніш не судимий, сам добровільно приїхав із іншої місцевості до м. Чернігова, має на утриманні дідуся, має постійне місце проживання, матеріально забезпечений грошовими виплатами у вигляді пенсії та стипендії. Крім того, не вважає достатнім обґрунтування застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід у більш м`якому вигляді.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду», взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.
Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не має судимостей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а притягнення того до адміністративної відповідальності, як зазначено у клопотанні нічим не підтверджене, про це суду також пояснив і сам слідчий, що не може розцінюватись як таке, має постійне місце мешкання, але не в АДРЕСА_3 , відповідно все це свідчить про те, що підозрюваний навпаки має сталі та позитивні зв`язки у суспільстві і все це жодним чином ніякими доказами не спростоване слідчим та прокурором.
Суд вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Так, крім викладеного вище слідчий в судовому засіданні пояснив, що немає жодних доказів і такі не зазначені в його клопотанні, про ймовірність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Незважаючи на посилання слідчого в клопотанні про ігнорування підозрюваним викликів до слідчого, той не надав суду жодного доказу бодай хоч одного такого виклику, здійсненого у відповідності до положень КПК України та нехтування таким з боку підозрюваного. Слідчий не навів жодного обґрунтування щодо свого твердження про ймовірний незаконний вплив з боку підозрюваного на потерпілого та свідків, а в самому клопотанні в порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 184 КПК України не містилось ні викладу обставин цього, ні посилання на матеріали, що підтверджують цю обставину. В судовому засіданні слідчий також пояснив, що докази цього не були ним отримані. Слідчий не навів жодного обґрунтування щодо свого твердження про ймовірне вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, а в самому клопотанні в порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 184 КПК України не містилось ні викладу обставин цього, ні посилання на матеріали, що підтверджують цю обставину, за винятком того, що підозрюваний нібито «не працює та немає законних джерел до існування». Але суду слідчий також пояснив, що докази цього не були ним отримані, наявність або відсутність у підозрюваного якогось майнового статусу зовсім не перевірялась.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України суд не встановив, що клопотання має виклад та обґрунтування і такої обставини, як недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки не були доведені саме такі ризики, відповідно до чого обґрунтування, в частині ймовірного застосування або неможливості застосування таких, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, суду надані не були.
Разом з тим, за приписами ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
З урахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку що, в зв`язку з не доведенням прокурором в даному судовому засідання обставин, передбачених п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, при цьому, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України підозрюваного ОСОБА_10 необхідно зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, міліції та прокуратури.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Зобов`язати ОСОБА_6 , 22.01.1995 р. прибувати за кожною вимогою слідчого чи прокурора до суду, міліції та прокуратури.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1