У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.,

Суддів

Кривенди
О.В., Пошви Б.М.,

за участю прокурора

Парусова А.М.,

розглянувши в судовому засіданні у
м. Києві 13 березня 2008 року справу за касаційним поданням прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 6 вересня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2007 року щодо
ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області від 6 вересня 2007 року, залишеною без
зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2007 року,
скасовано постанови в.о. Ізмаїльського міжрайонного прокурора Одеської області
від 7 серпня 2007 року та 29 серпня 2007 року про порушення кримінальних справ
відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364
КК України, та відмовлено в порушенні відносно неї кримінальної справи.

У касаційному поданні прокурор
зазначає про незаконність судових рішень,
оскільки, на його думку, органами досудового слідства при порушенні
кримінальних справ було дотримано вимоги ст. ст. 94, 98 КПК України, у зв'язку
з чим просить судові рішення скасувати, а справу - направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України; думку прокурора, який
підтримав касаційне подання; перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвала апеляційного суду є рішенням вищого суду щодо законності та
обґрунтованості вироку, ухвали, постанови, що перевіряються в апеляційному
порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що і рішення суду першої
інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою. Крім того, ухвала апеляційного суду
за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 377 КПК України. У ній мають бути
наведені докладні мотиви прийнятого рішення, усі доводи, що містяться в
апеляції, мають бути проаналізовані і жоден із них не повинен залишатися без
відповіді.

Однак, як убачається з матеріалів справи, апеляційний суд при розгляді
апеляції прокурора на постанову суду першої інстанції не дотримався усіх вимог
і положень закону.

Так, не погоджуючись із висновками
місцевого суду, прокурор в апеляції зазначав, що кримінальну справу відносно
ОСОБА_1 було порушено за наявності приводів і достатніх даних, які вказують на
наявність ознак злочинів.

Зокрема, в апеляції йшлося про те,
що на порушення п.п. 22, 29 “Порядку складання, розгляду, затвердження і
основних вимог до виконання кошторису бюджетних організацій”, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228, головний
бухгалтер Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії ОСОБА_1 за 2002 - 2003
роки допускала включення до кошторису суми нарахувань, які не підтверджені
ніякими розрахунками і економічними обґрунтуваннями.

Крім того, зазначалося, що ОСОБА_1 у 2004 - 2006 роках проводила річні та середньомісячні розрахунки
надбавок і доплат працівникам
обсерваторії з порушенням вищевказаного Порядку, що підтверджується
кошторисами асигнувань Дунайської гідрометеорологічної обсерваторії.

Прокурор також вказував на те, що приводом для порушення кримінальної
справи було повідомлення Об'єднаного Ізмаїльського Контрольно-ревізійного
відділу за 2002-2006 роки, згідно з яким із-за допущених порушень державному
бюджету була заподіяна шкода в сумі 360 500 гривень.

Прокурор посилався й на те, що на порушення п.42 Порядку, ОСОБА_1 не
повідомляла відповідні органи про завищення асигнувань на виплату премій, що
дозволяло нараховувати щомісячно премії у завищеному розмірі.

На підтвердження своїх доводів прокурор зазначав, що в матеріалах
кримінальної справи є всі розрахунки заподіяної шкоди, а висновки суду першої
інстанції повністю суперечать матеріалам дослідчої перевірки.

Проте, як видно з ухвали апеляційного суду, відповіді на доводи апеляції у
ній не дані.

Апеляційний суд належним чином не з'ясував, чи були дотримані судом першої
інстанції вимоги ст. 236-8 КПК України, зокрема, чи перевірив суд наявність
приводів і підстав для порушення кримінальної справи, законність джерел
отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення
справи, чи не розглянув та чи не вирішив місцевий суд тих питань, які мали б
бути вирішені при розгляді справи по суті.

За таких обставин ухвалу
апеляційного суду не можна вважати
обґрунтованою та законною, а тому вона підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно
усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданої на
постанову місцевого суду апеляції та постановити рішення з дотриманням усіх вимог
закону.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити частково.

Скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2007
року, якою залишено без зміни постанову Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 6 вересня 2007 року про скасування постанов в.о. Ізмаїльського
міжрайонного прокурора Одеської області від 7 серпня 2007 року та 29 серпня
2007 року про порушення кримінальних справ відносно ОСОБА_1 за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, та відмову в
порушенні відносно неї кримінальної справи, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

судді:

Пивовар
В.Ф. Кривенда О.В. Пошва Б.М.