печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або особисту поруку, -

В С Т А Н О В И В :
23.06.2015 захисник ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або особисту поруку.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2015 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 21.05.2015 продовжено ще на 60 діб. Захисник стверджує, що на теперішній час тримання ОСОБА_5 під вартою в порядку забезпечення заходів кримінального провадження під час досудового розслідування не викликано об`єктивною необхідністю та не відповідає особистості підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, до затримання навчався та займався суспільно корисною працею, має вищу освіту та міцні соціальні зв`язки, за місцем роботи та постійного проживання характеризується позитивно. Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, проте визначені ст. 177 КПК України ризики для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за переконанням захисника, відносно ОСОБА_5 наразі взагалі відсутні, а тим більше їх існування не доведно стороною обвинувачення.

Як зазначено в клопотанні, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистої поруки двох осіб буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Також батько підозрюваного готовий внести заставу у визначеному судом розмірі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 клопотання підтримали.

За клопотанням захисника ОСОБА_4 до матеріалів клопотання долучені документи, які характеризують особу підозрюваного, зокрема: чисельні грамоти та нагороди, подяки, службова характеристика, документи на підтвердження того, що підозрюваний навчається на факультеті правосуддя НЮУ ім. Ярослава Мудрого, долучені фотокартки із життя підозрюваного, пов`язаного з його благочинною діяльністю.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив з врахуванням встановлених даних про його особу, надати можливість закінчити навчання та отримати вищу освіту, оскільки у зв`язку із його тривалим перебування у СІЗО позбавлений можливості ліквідувати академічну заборгованість.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечив, наголосивши на тому, що ризики, які досліджувались судом першої інстанції під час обрання запобіжного заходу, а в подальшому і його продовження, не зменшились та продовжують існувати. Зазначив, що підозрюваний як прямо, так і опосередковано через своїх родичів та колишнього адвоката ОСОБА_6 чинив та продовжує чинити тиск на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Зокрема, у слідства наявна заява матері одного з підозрюваних (зверталась в червні 2015 року) про те, що на неї з боку матері підозрюваного ОСОБА_5 чиниться тиск. При цьому зауважив, що в будь-якому випадку сторона захисту не наводить нових аргументів, які б не були предметом розгляду та оцінки, як судом першої, так і апеляційної інстанцій під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника в обґрунтування доводів та вимог клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000614 за підозрою ОСОБА_5 та інших у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 286, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2015 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який 21.05.2015 продовжено ще на 60 діб.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

З тексту вищевказаних ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості висунутої йому підозри та даних про його особу, в тому числі і тих, на які посилається захисник у внесеному клопотанні.

Разом з тим, серед обставин, на які посилається сторона захисту, є нові, які не досліджувались судом першої інстанції під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, в подальшому його продовження, так і під час перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Так, до матеріалів клопотання долучена відповідь лист за підписом начальника Поштамту-ЦПЗ № 1 ОСОБА_7 від 02.06.2015 № 09-07-936, надана на адвокатський запит від 28.05.2015, з якої вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що рекомендований лист з повідомленням про вручення № 314 надійшов 26.03.2015 до адресного відділення поштового зв`язку Харків, 177 на ім`я ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в цей же день доставлявся листоношею, але не був вручений за відсутністю адресата. 31.03.2015 лист вручений під розпис адресата особисто.

В той же час, як вбачається із тексту повістки про виклик, гр-н ОСОБА_5 повідомлявся про необхідність з`явитися 26 березня 2015 року о 09 год. 30 хв. до ГСУ ГПУ, що в м. Києві по вул. Борисоглібській, 18 для вручення повідомлення про підозру.

Встановлення таких нових обставин справи, на думку сторони захисту, переконливо свідчать про те, що на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були відсутні ризики переховування ОСОБА_5 від слідства, оскільки останній з об`єктивних причин, враховуючи постійне проживання та перебування у м. Харкові, не мав змоги з`явитись до органу досудового розслідування на визначені дату і час, оскільки не був належним чином завчасно повідомленим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення. З цього правила випливають два природних наслідки: - тягар доведення обставин, що свідчать на користь утримання під вартою, завжди несе держава; - будь-які обставини, щодо доведеності яких або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення.

Стаття 5 Конвенції забороняє переміщати тягар доведення необхідності звільнення на особу, щодо якої вирішується питання про позбавлення її свободи. Перекладення тягаря доведення на затриманого в таких питаннях дорівнює перевертанню правила ст. 5 Конвенції, - положення, що вважає затримання винятковим відступом від права на свободу, яке припустимо тільки у вичерпно перелічених і чітко визначених випадках.

Розподіл тягаря доведення надає судді можливість вирішити питання про звільнення обвинуваченої або підозрюваної особи, якщо обвинувачення не надало доказів, достатніх, щоб переконати суддю у необхідності тримання під вартою. Таким чином, якщо обвинувачення не впоралося із тягарем доведення, презумпція на користь звільнення стає достатньою підставою для звільнення, яка не потребує додаткового обґрунтування.

Що стосується ризику впливу підозрюваного на інших підозрюваних як особисто, так і опосередковано через родичів та колишнього адвоката, які, на переконання органу досудового розслідування, існували та продовжують існувати, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки такі твердження прокурора, висловлені ним у судовому засіданні, носять абстрактний характер та не підтверджуються жодними доказами.

При цьому, суд наголошує на принципі індивідуальної відповідальності, відповідно до якого посилання прокурора на вчинення тих чи інших протиправних дій з боку інших осіб (родичів, адвоката) у вигляді впливу на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, не можуть братися судом до уваги як на доказ існування ризику з боку підозрюваного ОСОБА_5 чинити тиск на інших підозрюваних, потерпілих чи інших осіб у даному кримінальному провадженні.

Так само, наявність у підозрюваного великого кола соціальних зв`язків (те, що він є колишнім співробітником правоохоронних органів) не може свідчити про здійснення ним такого впливу, а навпаки позитивно характеризує підозрюваного.

Будь-яких обставин, які б негативно характеризували ОСОБА_5 , слідством не встановлено, повних характеризуючих даних не зібрано, а доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, фактично ґрунтуються на припущеннях. Натомість, у судовому засіданні були встановлені обставини, які з позитивного боку характеризують підозрюваного, та свідчать про його міцні соціальні та сімейні зв`язки, а саме: ОСОБА_5 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_2 ), позитивно характеризується за місцем проживання, навчання (є студентом 5 курсу магістратури факультету правосуддя заочної форми навчання НЮУ ім. Ярослава Мудрого) та місцем останньої роботи (має чисельні грамоти за сумлінне відношення до своїх службових обов`язків, високі показники в оперативно-службовій діяльності), раніше не судимий, займається активної благодійною діяльністю, доказом чого є чисельні подяки дитячих будинків-інтернатів.

Також не може залишитись поза увагою слідчого судді строк, протягом якого підозрюваний ОСОБА_5 тримається під вартою з 28.03.2015 року, при цьому, виходячи з матеріалів кримінального провадження № 000001300, наданих на огляд суду, документів, долучених захисником до клопотання про зміну запобіжного заходу, пояснень прокурора ОСОБА_3 , дають підстави слідчому судді дійти до висновку, що на момент розгляду даного клопотання, ступінь ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зменшилась (можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду), в той час, як стороною обвинувачення не доведено станом на день розгляду даного клопотання можливість впливу підозрюваного на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя, виходячи з матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження № 000001300, приходить до висновку, що характер та об`єм висунутої ОСОБА_5 підозри не зменшився, разом з тим, слідчий суддя вважає жодним чином необґрунтованими та недоведеними доводи прокурора, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не здатне буде забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не позбавлений з триманням під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, так як на сьогоднішній день немає підстав вважати, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатний запобігти наявним ризикам.

З огляду на вищевстановлене, слідчий суддя вбачає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який пропорційний тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду м. Харків;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та будь-якою іншою особою, у кримінальному провадженні, визначеною слідчим, прокурором або судом у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 201, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не позбавлений з триманням під вартою, - задовольнити.

Змінити раніше обраний підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 26 липня 2015 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду м. Харків;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та будь-якою іншою особою, у кримінальному провадженні, визначеною слідчим, прокурором або судом у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом визначити в межах строку досудового розслідування до 26 липня 2015 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в приміщенні суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1