АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА Іменем
України

13 лютого 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В., суддів: Михайловського
В.І. та Широкопояса Ю.В., з участю: прокурора Руденка В.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора м. Коростеня Сурженко Л.А. на вирок
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26 вересня 2005
року,

встановив:

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого, непрацюючого,
несудимого, -

засуджено: за ч. 1
ст. 185 КК
України на 1 рік
позбавлення волі; за ч. 2
ст. 185 КК
України - на 2 роки позбавлення
волі; за ч. З ст. 185 КК
України - на 3 роки позбавлення
волі.

На підставі ст. 70
КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_1 - 3 роки позбавлення
волі.

Вирішено
стягнути з засудженого на користь ОСОБА_2 35
грн матеріальної шкоди та 1
тис. грн моральної шкоди.

Згідно вироку, у
ніч на 12.12.2004р. на подвір'ї будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1
із салону мікроавтобуса "Пежо-Боксер" НОМЕР_1 таємно викрав майно
ОСОБА_3 на суму 500 грн.

21.01.2005р.
приблизно о 3 год. на подвір'ї
будинку АДРЕСА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, повторно, із салону автомобіля
ГАЗ-3110 НОМЕР_2 таємно
викрав майно ОСОБА_4 на суму 676
грн 50 коп.

14.02.2005р. о 20 год. поблизу будинку АДРЕСА_3, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, повторно, із салону автомобіля ВАЗ-2106 НОМЕР_3 таємно викрав
майно ОСОБА_2 на суму 425
грн.

В
ніч на 15 березня 2005 року ОСОБА_1,
перебуваючи в стані

Справа № 11-144/2007 Головуючий у суді 1-ї інстанції Скобельський С.І.

Категорія ст. 185 ч.З КК України Суддя-доповідач Широкопояс Ю.В.

алкогольного
сп'яніння, повторно,
відкривши двері ключем, проник у квартиру
АДРЕСА_4, звідки таємно викрав майно
ОСОБА_5 на суму 890 грн.

В апеляції прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, просить змінити вирок, виключивши кваліфікацію
та засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України. Посилається на те, що
відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 25.12.1992р. "Про судову практику в справах про
корисливі злочини проти приватної власності", кваліфікація дій засудженого
за ч. 1 ст. 185 КК України є зайвою.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора в підтримання апеляції,
перевіривши справу в межах апеляції, апеляційний суд визнає апеляцію необгрунтованою
з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його
засуджено, не оспорюються в апеляції і підтверджені розглянутими в судовому
засіданні та викладеними у вироку доказами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КК України, при сукупності злочинів кожен з них
підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої
частини цього Кодексу.

Суд першої інстанції обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні сукупності крадіжок, перша з яких підпадає під ознаки ч. 1 ст. 185 КК України, дві послідуючих - під ознаки ч. 2 ст. 185 КК України (за кваліфікуючою ознакою повторності) та остання - під ознаки ч. З цієї ж статті (за ознакою проникнення
в житло).

Тому суд першої
інстанції правильно окремо кваліфікував дії засудженого
по епізоду крадіжки 12.12.2004р. - за ч. 1 ст. 185 КК України, по епізодах крадіжок 21 січня та 14 лютого 2005 року - за ч. 2 ст. 185 КК України та по епізоду
15.03.2005р. - за ч. З
ст. 185 КК
України.

Роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, на які посилається апелянт, стосуються кваліфікації злочинів за КК України
1960р. та не відповідають вимогам ч. 2 ст. 33
КК України 2001 року.

Покарання Веремку судом першої інстанції призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, відповідно тяжкості
злочину та даним про особу засудженого.

Керуючись ст.
ст. 365,
366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляцію помічника прокурора м. Коростеня Сурженко Л.А.
залишити

без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного
суду Житомирської

області від 26 вересня 2005 року щодо ОСОБА_1, - без

зміни.