№1кп/311/133/2014
Справа №311/1177/14-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді
Нікандрової С.О.

секретаря судового засідання
Єпішиної М.В.

за участю:

прокурора
Жабаленко Т.В.

захисника
ОСОБА_1

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в м. Василівка
угоду про визнання винуватості,
укладену між старшим прокурором
прокуратури Василівського району
Запорізької області юристом 3 класу
Жабаленко Т.В. та обвинуваченим ОСОБА_2,
по кримінальному провадженні,
зареєстрованому в Єдиному реєстрі
досудових розслідувань за №0002371
від 08.11.2013 року, відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Мелітополь Запорізької області,
українця, громадянина України, освіта
середня, не працює, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою:
АДРЕСА_2, раніше в силу ст.89 КК України
не судимий, -

за обвинуваченням у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального
кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2013 року, приблизно о 20
годині 00 хвилин, ОСОБА_2, діючи з прямим
умислом, з корисливих мотивів, з метою
збуту наркотичних засобів, знаходячись
біля магазину «Продукти», який
розташований поблизу ринка
«Південний» в м. Василівка Запорізької
області, незаконно збув ОСОБА_5 за 60
гривень подрібнену речовину
рослинного походження сіро-зеленого
кольору, поміщену в паперовий згорток,
яка згідно до висновку експерта №1003
від 08.11.2013 являється особливо
небезпечним наркотичним засобом -
каннабісом (марихуаною), маса якої в
перерахунку на суху речовину складає
0,9623 грама.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК
України як незаконний збут наркотичних
засобів, якщо предметом таких дій були
особливо небезпечні наркотичні засоби.

Крім того, продовжуючи свою злочинну
діяльність, 14 листопада 2013 року,
приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_2,
діючи з прямим умислом, з корисливих
мотивів, з метою збуту наркотичних
засобів, знаходячись в автомобілі «ВАЗ
2107» державний номер НОМЕР_1 по вул.
Невського в м. Василівка Запорізької
області, незаконно, повторно збув
ОСОБА_6 за 50 гривень подрібнену
речовину рослинного походження
сіро-зеленого кольору, поміщену в
паперовий згорток, яка згідно до
висновку експерта №1040 від 18.11.2013
являється особливо небезпечним
наркотичним засобом - каннабісом
(марихуаною), маса якої в перерахунку на
суху речовину складає 1,0079 грама.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК
України, що кваліфікується як:
незаконний збут наркотичних засобів,
якщо предметом таких дій були особливо
небезпечні наркотичні засоби, вчинений
повторно.

Крім того, продовжуючи свою злочинну
діяльність, 10 грудня 2013 року, приблизно
о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 діючи з
прямим умислом, з корисливих мотивів, з
метою збуту наркотичних засобів,
знаходячись біля магазину «Форум» по
вул. Театральній в м. Василівка
Запорізької області, незаконно,
повторно збув ОСОБА_5 за 50 гривень
подрібнену речовину рослинного
походження сіро-зеленого кольору,
поміщену в паперовий згорток, яка
згідно до висновку експерта №70 від
24.01.2014 являється особливо небезпечним
наркотичним засобом - каннабісом
(марихуаною), маса якої в перерахунку на
суху речовину складає 1,0509 грама.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК
України, що кваліфікується як:
незаконний збут наркотичних засобів,
якщо предметом таких дій були особливо
небезпечні наркотичні засоби, вчинений
повторно.

На підставі ч.1 ст.473 Кримінального
процесуального кодексу України, під
час підготовчого судового засідання
від прокурора надійшла угода про
визнання винуватості від 11.04.2014 року,
укладена між ст. прокурором
прокуратури Василівського району
Запорізької області юристом 3 класу
Жабаленко Т.В., якому на підставі ст.37
Кримінального процесуального кодексу
України надані повноваження прокурора
у даному кримінальному провадженні та
обвинуваченим ОСОБА_2, зі змісту якої
вбачається, що під час досудового
розслідування обвинувачений повністю
визнав свою вину у вищевказаному
діянні і зобов'язався беззастережно
визнати в судовому засіданні свою
винуватість у вчиненні даного
кримінального правопорушення.

Згідно угоди, сторони погодилися на
призначення покарання ОСОБА_2 за ч.2
ст.307 КК України із застосуванням ст.69
КК України в вигляді 5 років
позбавлення волі без конфіскації
майна. На підставі ст.75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від відбування
основного покарання з випробуванням
строком на 3 роки. На підставі ст.76 КК
України покласти на ОСОБА_2 обов'язки:
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи, навчання, періодично з'являтися
для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.
Угодою встановлено наслідки її
укладення та затвердження, у
відповідності до вимог статті 473 КПК
України, та наслідки її невиконання.

Так, згідно ч.4 ст.469 КПК України угода
про визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам, а
кримінальне правопорушення, яке вчинив
обвинувачений ОСОБА_2 відповідно до
ст.12 КК України відноситься до тяжких
злочинів.

Під час перевірки угоди встановлена її
відповідність вимогам ст.472 КПК
України, можливість виконання
обвинуваченим взятих на себе
зобов'язань. Умови угоди відповідають
інтересам суспільства, не порушують
права, свободи чи інтереси сторін або
інших осіб.

Під час судового засідання
обвинувачений ОСОБА_2 визнав повністю
свою винуватість у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.307 КК України і
пояснив, що розуміє роз'яснені судом
права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК
України.

Судом з'ясовано, що обвинуваченому
ОСОБА_2 зрозумілі наслідки укладення та
затвердження вищевказаної угоди,
передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а
також характер підозри, в якій він
визнав себе винуватим і вид покарання
та інші заходи, які будуть застосовані
до нього у разі затвердженням судом
угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК
України.

Під час судового засідання на підставі
пояснень обвинуваченого ОСОБА_2, суд
переконався, що укладення сторонами
угоди про визнання винуватості є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин ніж ті, що
передбаченні в угоді.

При вирішенні питання про призначення
обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри
покарання суд приймає до уваги
конкретні обставини скоєного, ступінь
тяжкості вчиненого злочину, який
згідно вимог ст.12 КК України
відноситься до категорії тяжких
злочинів, характер і ступінь його
суспільної небезпеки, дані про особу
обвинуваченого ОСОБА_2, який раніше не
судимий, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебуває, за місцем
проживання характеризується
позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, згідно ст.66 КК
України, суд визнає беззастережне
визнання винуватості у вчиненні
кримінального правопорушення,
щиросердечне розкаяння, перебування на
його утриманні матері з неповнолітнім
братом ОСОБА_7, який не має ніяких
доходів та потребує постійного
догляду.

Обставини, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, відсутні.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого
злочину, обставини скоєного, наведені
пом'якшуючі і обтяжуючі обставини,
особу обвинуваченого, а також виходячи
з того, що покарання є не тільки карою
за вчинений злочин, а має на меті
виправлення обвинуваченого, суд
приходить до висновку, про можливість
затвердження угоди про визнання
винуватості 11.04.2014 року і призначення
узгодженого сторонами покарання, а
саме: застосувати до ОСОБА_2 положення
ч.1 ст.69 КК України та призначити йому
основне покарання нижче від найнижчої
межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК
України, у виді п'яти років

позбавлення волі без застосування
додаткового покарання у вигляді
конфіскації майна, з застосуванням ст.
75 КК України з випробуванням, з
іспитовим строком на 3 роки, оскільки
виправлення обвинуваченого ОСОБА_2
можливе без реального відбування
покарання, та є достатнім для
досягнення цілей кримінального
покарання та таким, що відповідає
засадам справедливості.

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що угода про визнання
винуватості укладена між прокурором та
обвинуваченим може бути затверджена
судом.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд
переконався, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
сторонами міру покарання.

Долю речових доказів необхідно
вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100
КПК України.

Оскільки судом вирішене питання про
звільнення ОСОБА_2 від покарання у
вигляді позбавлення волі з
випробуванням, раніше обраний
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою необхідно змінити на
особисте зобов'язання до набрання
вироком законної сили. Одночасно з цим,
для забезпечення виконання засудженим
покладених на нього обов'язків,
зобов`язати його прибувати за кожною
вимогою до суду і не відлучатися з
місця проживання.

На підставі ст.72 Кк України слід
зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування
покарання термін перебування під
вартою з 17.02.2014 року по 11.04.2014 року.

Керуючись ч.1 ст.122, ч.1 ст. 314, ч.4 ст.469,
ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475
КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання
винуватості від 11.04.2014 року, укладену
між старшим прокурором прокуратури
Василівського району Запорізької
області юристом 3 класу Жабаленко Т.В.
та обвинуваченим ОСОБА_2 у
кримінальному провадженні №0002374
від 08.11.2013 року.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК
України і призначити йому покарання з
застосуванням ст.69 КК України у вигляді
5 років позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання з
випробуванням строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на
ОСОБА_2 обов'язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи,
навчання, періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

До набрання вироком законної сили
змінити ОСОБА_2 запобіжний захід з
тримання під вартою на особисте
зобов'язання, звільнивши його з-під
варти в залі суду. Зобов`язати ОСОБА_2
прибувати за кожною вимогою до суду і
не відлучатися з місця проживання.

Зарахувати в строк відбування
покарання термін перебування ОСОБА_2
під вартою з 17.02.2014 року по 11.04.2014 року.

Речові докази: особливо-небезпечний
наркотичний засіб канабіс (маріхуану)
(що зберігається в камері схову
Василівського РВ УМВС України в
Запорізькій області згідно квитанцій
№39,40,41) - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст.394 КПК України, з
врахуванням обмеження права
оскарження даного вироку відповідно
до ч.2 ст.473 КПК України, до
апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Василівського районного суду
С.О.Нікандрова