Справа № 1-120/07 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2007 року Автозаводський районний
суд М. Кременчука, Полтавської області в складі: головуючого - судді - Кривич Ж.О., при секретарях -
Кондрик Н.Г., Шевчук Д.Б., Кулинич О.В., з участю прокурора -
Рибки Л.Я., захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12,
представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх - Усенко І.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці матеріали кримінальної справи
відносно неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кременчука, українця,
громадянина України, учня 10 кл. ЗОПІ №3,
проживаючого у АДРЕСА_1

3 постановою про закриття
кримінальної справи із застосуванням до н/л

примусових заходів виховного характеру,
-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2004
року близько 19.00
год. в приміщенні комп"ютерного клубу

"Бомонд", що знаходився у
М. Кременчуці, неповнолітній ОСОБА_1 разом з

ОСОБА_2 взяли за руки та ноги малолітнього ОСОБА_3, 1996
р.н., щоб

винести його з приміщення. Хлопчик пручався, намагався вирватися, тому

ОСОБА_1 не
втримав та впустив його.

Внаслідок
падіння та удару головою об підлогу малолітній ОСОБА_3отримав тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток зводу
черепа, забиття головного мозку з
внутрішньо-мозковою гематомою правої лобної долі, гематоми м"яких тканин голови.

Своїми
діями неповнолітній ОСОБА_1
скоїв суспільно-небезпечне діяння,
яке має ознаки злочину,
передбаченого ст. 128 КК України.

В
зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не досяг
віку, з якого можлива кримінальна
відповідальність за такий злочин, органи
досудового слідства 07.12.2006
року прийняли рішення про закриття кримінальної справи та застосування до
неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

В
судовому засіданні по справі встановлено,
що суспільно небезпечне діяння, з
приводу якого проводилось досудове слідство,
мало місце і неповнолітній ОСОБА_1
у ньому винен. Це підтверджується дослідженими в судовому засіданні
доказами, а саме: поясненнями самого ОСОБА_1, який суду пояснив,
що ввечері 4 жовтня 2004 року був у
компяюретному клубі „Бомонд". ОСОБА_2попросив вийти тих, хто не грав. Діти вийшли, а ОСОБА_3,
який живе з ним в одному дворі,
сховався в туалеті, потім за
столиком, а коли ОСОБА_2 знов
запропонував вийти, то висловився на
його адресу нецензурно. Тому, коли
ОСОБА_2 звернувся до присутніх з проханням допомогти йому вивести хлопчика, він взяв ОСОБА_3, який опинився поруч, ззаду за плечі і підняв; ОСОБА_3 дриґав
ногами. ОСОБА_2 підійшов і взяв його за ноги. Після цього ОСОБА_1 продовжував
тримати ОСОБА_3 і разом з ОСОБА_2ом почав рухатися в напрямку виходу, щоб винести з приміщення потерпілого. В той
час, коли вони тримали хлопця над
підлогою, той виривався, тому ОСОБА_1
не втримав його і впустив. Ноги ОСОБА_3 в момент падіння продовжував
тримати ОСОБА_2. Одразу викликали „швидку допомогу", намагалися допомогти ОСОБА_3, повідомили батьків.

Вина ОСОБА_1 підтверджується також показаннями малолітнього

2

потерпілого
ОСОБА_3 , законного представника
потерпілого - ОСОБА_9
, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8 , які були допитані в ході судового
слідства, протоколами відтворення
обстановки та обставин події (т.1, а.с. 48-52, 53-58,
260), висновком
судово-медичної експертизи (т.1, а.с.
205), додатковим висновком експерта
(т.1, а.с. 219), висновком комісійної судово-медичної
експертизи (т.1, а.с. 324).

Проаналізувавши
досліджені докази, суд переконався в
тому, що під час зазначених подій
неповнолітній ОСОБА_1 не
повинен був діяти в такий небезпечний спосіб і піднімати разом з ОСОБА_2ом
над підлогою 8-річного
потерпілого. Він мав врахувати, що
ОСОБА_3 активно протидіє спробам його заспокоїти - пручається, дриґає
ногами.

За таких
обставин суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 діяв із
злочинною недбалістю: хоча не передбачав можливості настання внаслідок своїх
дій зазначеної шкоди для здоров"я потерпілого, але повинен був і міг передбачити це, діючи з більшою обачністю.

Суд
також вважає правильним погодитися з рішенням про закриття справи відносно
неповнолітнього ОСОБА_1
у зв'язку з недосягненням ним віку кримінальної відповідальності.

Вирішуючи
питання про обрання примусового заходу виховного характеру, суд виходить з наступного: неповнолітній ОСОБА_1 виховується у
неповній сім'ї, за місцем навчання
характеризується посередньо. Його мати ОСОБА_10. .
характеризується позитивно, працює
економістом "Заводу Коліс". Мати неповнолітнього просить суд передати
сина їй під нагляд до досягнення ним повноліття; вважає, що здатна впливати на поведінку сина
позитивно. Сім'я має достатній матеріальний рівень; житлом забезпечена.

Заслухавши
прокурора, законного представника
неповнолітнього та його захисника,
враховуючи дані про особу неповнолітнього, суд вважає за можливе застосувати відносно
ОСОБА_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього
під нагляд матері до досягнення ним повноліття.

Керуючись ст. 105 КК України, ст. 447 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу відносно неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення ним суспільно-небезпечного
діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого
ст. 128 КК України, закрити у
зв'язку з недосягненням ним віку кримінальної відповідальності.

Застосувати
відносно неповнолітнього ОСОБА_1
примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків
- матері
ОСОБА_10до досягнення ним повноліття.

На постанову
суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з
моменту її проголошення.