Справа № 750/241/15-к
Провадження № 1-кп/750/76/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представників потерпілого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0002416 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, українця, громадянство України, освіта середня спеціальна, неодружений, працює страховим агентом за трудовим договором у СК Глобус, не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , 02.04.2013 року, приблизно о 16.30, знаходячись поблизу будинку №42 по вул.П`ятницькій у м.Чернігові, у ході конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс не менше двох ударів руками в область обличчя, не менше одного удару в область правої верхньої кінцівки та не менше одного удару в область лівої верхньої кінцівки ОСОБА_6 , чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичної фрактури коронкової частини 34 зуба, травматичного періодонтиту 35, 47 зубів, синців та забиття м`яких тканин обличчя, обох верхніх кінцівок, які в подальшому потягли за собою виникнення наслідків у формі помірного лікворно-гіпертензивного, вираженого вегето-судинного та астено-невротичного синдромів, які зумовили стійку втрату працездатності менш як на одну третину, і, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №181 від 09.09.2014 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні по ч.1 ст.122 КК України не визнав та показав, що знає ОСОБА_6 як сусіда, квартира якого має спільну стіну з його квартирою. 02.04.2013 року, приблизно о 16.00, він проходив по вул.П`ятницькій у районі медучилища та зустрів ОСОБА_6 , який сказав образливі слова на адресу його брата. Він зробив ОСОБА_6 зауваження з цього приводу, а також з приводу шумів з їх квартири у нічний час. ОСОБА_6 відповів, що навпаки це вони влаштовують ці шуми, і у цей час дістав газовий балон та забризкав йому очі. Після цього він не міг нічого бачити, але почув, що ОСОБА_6 віддаляється від нього. Він звернувся за допомогою до двох жінок, які постояли поряд з ним, поки до нього не повернулась можливість бачити. Потім він зателефонував своєму брату ОСОБА_11 , який прибіг приблизно через десять хвилин. Він, брат та дві жінки зайшли до медучилища, де вахтер йому дала води, якою він умився. Потім жінки пішли, а брат допоміг йому дійти додому, звідки брат викликав швидку та міліцію. Швидка його відвезла до обласної лікарні, де його оглянули та написали висновок, на підставі якого він написав заяву у міліцію, за якою є кримінальне провадження, яке зараз розслідується. Він тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносив і газовий балончик не застосовував. Коли ОСОБА_6 пирснув газовим балончиком йому в обличчя, то у нього не було часу завдати ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Під час конфлікту близьких ОСОБА_6 не було. Коли він прийшов до міліції, це було приблизно о 22.00, то ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були там. Звідки у потерпілого тілесні ушкодження пояснити не може.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що з сім`єю ОСОБА_10 у нього склались неприязні відносини, оскільки у квартирі ОСОБА_10 постійно було шумно. 02.04.2013 року він за приміщенням обласної юстиції зустрівся зі своєю дівчиною ОСОБА_14 , з якою хотів проконсультуватись з приводу спадщини. Через дорогу, між приміщенням ЦНТІ та дитсадком, його чекали матір ОСОБА_12 та сестра ОСОБА_13 . Коли вони поговорили, то ОСОБА_14 почала йти на роботу в обласну юстицію, а він, приблизно о 16.20-16.30, вийшов за хвіртку та повернув направо у бік медучилища, де зустрів ОСОБА_10 , який почав його ображати та чотири-п`ять разів пирснув газовим балоном в очі. Потім ОСОБА_10 лівою рукою схватив його за кишеню куртки на грудях, притягнув до себе, а правою рукою почав наносити йому удари кулаком в обличчя та у тім`я. Йому було нанесено більше семи ударів по голові та обличчю. Потім він вирвався, а ОСОБА_10 продовжив хаотично наносити йому удари по обличчю та голові, при цьому удари попадали по зубах, носу, в око та у тім`я. Також ОСОБА_10 наносив йому удари в область рук, якими він захищав обличчя. Його рідні почали кричати, що зараз викличуть міліцію. ОСОБА_14 почула крики рідних і також почала кричати. Після цього ОСОБА_10 побіг у бік медучилища. Матір, сестра та ОСОБА_14 підійшли до нього, а потім ОСОБА_14 пішла на роботу. Тоді був вітер, і газ з балону попав на ОСОБА_10 . Він промив очі і вони пішли до міськвідділу міліції. Вони прийшли у міліцію приблизно о 17.40-18.15, де у них прийняли пояснення. Потім, у період з 19.00 до 21.00, до міліції прийшов ОСОБА_10 з братом. З міліції його відвезли до лікарні, де його оглянули, про що є документи. Його матір, сестра та ОСОБА_14 були близько, а інших свідків не було.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , яка з обвинуваченим в ніяких відносинах не перебуває, а з потерпілим перебуває у близьких відносинах, показала, що напередодні вона домовилась зустрітись з ОСОБА_6 біля воріт, які виходять від облради та медучилища, з метою з`ясування питань з приводу смерті його батька. 02.04.2013 року вони зустрілись о 16.20, порозмовляли до п`яти хвилин, а потім він з матір`ю та сестрою, які чекали його через дорогу між приміщенням ЦНТІ та дитсадком, планували йти до нотаріуса. Вона пішла у бік облради, і відійшовши від хвіртки кілька метрів, почула, як ОСОБА_12 кричала: Що ти робиш?. Вона повернулась і побачила, як якийсь чоловік пирскає ОСОБА_6 в обличчя балончиком. Потім ОСОБА_6 закрив обличчя руками, а цей чоловік почав його бити. Чоловік бив ОСОБА_6 рукою, а саме кулаком та долонею, по голові, в обличчя та збоку голови, руках та тулубу, при цьому ударів було багато, але скільки точно не знає. ОСОБА_6 намагався руками якось себе захистити. ОСОБА_10 також кричав на ОСОБА_6 , що вб`є, якщо він не перестане писати. Вона та рідні кричали про виклик міліції і ОСОБА_10 побіг. Потім до ОСОБА_6 підійшла матір, сестра та вона, після чого вона пішла на роботу, а вони до міліції. Вона їздила до міліції, де давала пояснення та дізналась, що саме ОСОБА_10 побив ОСОБА_6 . Впевнена, що ОСОБА_10 пирснув балоном та бив ОСОБА_6 , який ОСОБА_10 не ображав, не бив та газом на нього не пирскав. Інших людей, крім тих, про яких вказала, на місці не бачила.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , який є братом обвинуваченого, показав, що 02.04.2013 року він перебував дома. Йому зателефонував брат та сказав, що на нього напав сусід ОСОБА_6 і пирснув балончиком в обличчя, і що зараз він перебуває біля гуртожитку медучилища. Він побіг до брата, а по дорозі бачив ОСОБА_6 , який стояв один з тильної сторони бувшого обкому партії. Він підійшов до брата, якому дві жінки допомагали піднятись, а вахтер принесла брату води промити очі. Потім вони прийшли додому, звідки він викликав міліцію та швидку, яка повезла брата до лікарні. Родичів ОСОБА_6 та ОСОБА_14 поряд тоді не було, а були дві жінки. Ввечері, приблизно о 20.00, вони пішли писати заяву до міліції, де були ОСОБА_6 , його матір та сестра. З моменту переїзду ОСОБА_6 до їх будинку у них склались неприязні відносини з приводу стуків у стіни їх квартири. Брат йому розповів, що коли він йшов, то зустрів ОСОБА_6 , який дістав балон та пирснув брату в обличчя. Він не бачив, щоб брат бив ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю потерпілого, показала, що 02.04.2013 року, приблизно о 16.30, вона, донька та син повинні були зустрітись біля медучилища на вул.П`ятницькій. Вона та донька чекали сина між ЦНТІ та дитсадком, а син зустрічався зі знайомою ОСОБА_14 . Коли вони порозмовляли, то син вийшов з хвіртки та почав йти направо у бік медучилища, а ОСОБА_14 поверталась до обласного відділу юстиції. На зустріч сину йшов молодий чоловік, як потім у міліції з`ясувалось ОСОБА_10 , який два-три рази пирснув на сина газовим балоном, кричав на сина, якщо не перестане писати на його сім`ю, то приб`є, після чого лівою рукою схопив сина за куртку, а правою, кулаком і долонею, бив по голові, а коли його руки звільнились, то бив двома руками. Удари наносив біля ока, у ніс, щелепу та тім`я. По голові наніс чотири-п`ять ударів, наніс удари по тулубу, грудну клітину, а також в область верхніх кінцівок, бо син захищався. Коли вони підбігли до сина, то до них підійшла і ОСОБА_14 , але вони сказали їй йти на роботу. ОСОБА_10 втік у бік медучилища. Вони зупинили сину кров, яка йшла із носу, та пішли до міліції, куди прийшли ближче до 17.00. З міліції сина забрала швидка медична допомога. Кров також у сина йшла із рота. Травм у сина до 02.04.2013 року не було. Від яких-небудь інших осіб, крім ОСОБА_10 , син тілесних ушкоджень не отримував. Будь-яких інших свідків цієї події не було.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , який є батьком обвинуваченого, показав, що погані відносини з ОСОБА_6 почались, коли ОСОБА_6 почав вести себе не достойно, ображав дітей нецензурною лайкою, телефонував їм на домашній телефон, обписувати їх поштову скриньку. Напередодні 02.04.2013 року ОСОБА_6 біля аптеки його образив. Про події 02.04.2013 року йому відомо зі слів сина, а саме те, що ОСОБА_6 балончиком пообпікав очі його сину. Вважає, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 міг спричинити своєю рукою.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показав, що під час події з сином ОСОБА_15 його там не було і він нічого не бачив, але ОСОБА_15 йому розповідав, що ОСОБА_6 балончиком випалив сину очі. Там були ОСОБА_17 , які постійно ходять разом.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , яка є сестрою потерпілого, показала, що вона домовилась зустрітись з братом ОСОБА_6 та матір`ю після її навчання. Між ЦНТІ та дитсадком по вул.П`ятницькій, о 16.15-16.20, вона зустрілась з матір`ю, і вони бачили, як брат зустрівся з ОСОБА_14 проконсультуватись у своїх справах. Вони стояли за обласною юстицією, ближче до воріт медучилища. Коли вони порозмовляли, то брат вийшов з воріт та повернув направо. Йому на зустріч йшов ОСОБА_10 , який почав пирскати брату балончиком в очі та почав наносити йому удари кулаками по голові та тілу, ногами по ногах. ОСОБА_10 наніс більше п`яти ударів, а коли він наносив брату удари, то кричав, що вб`є брата, якщо він не перестане на нього писати і якщо вони не переїдуть. Вона та матір почали кричати, що викличуть міліцію. Нікого у цей момент не було, а були тільки вона, матір, брат та ОСОБА_14 . Куди пішов ОСОБА_10 не бачила. Брат нікого не чіпав, і до цього брату ніхто тілесних ушкоджень не наносив. Вони до міліції не додзвонились та пішли до міліції по вул.П`ятницькій. По дорозі брату було погано, і вони заходили до аптеки. Коли прийшли до міліції, то написали заяву, а потім викликали швидку. Синці у брата були на обличчі та по всьому тілу, але де саме, із-за давності подій, не пам`ятає. Матір та ОСОБА_14 бачили ці події.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення(або таке, що готується), від 02.04.2013 року, ОСОБА_6 просив вжити заходів до невідомого чоловіка, який 02.04.2013 року, приблизно о 16.30-17.00, біля медучилища по вул.П`ятницькій наніс йому тілесні ушкодження та пирснув газовим балончиком в очі, а також зазначив, що чоловік схожий на старшого сина сусіда, і що очевидцями вчинення кримінального правопорушення були матір та сестра.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №316 від 14.06.2013 року, оголошеного у судовому засіданні, вбачається, що зі слів ОСОБА_6 нападник бризнув невідомою рідиною з балончика в обличчя, причиняв ушкодження руками в ділянку голови, обличчя та верхніх кінцівок, а у супровідному листі КШМД м.Чернігова зазначено, що зі слів ОСОБА_6 був побитий сусідом о 16.30, удари наносились по голові і декілька разів(чотири) бризнули з газового балончика. У потерпілого ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичної фрактури коронкової частини 34 зуба, синців та забиття м`яких тканин обличчя, обох верхніх кінцівок, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб і могли утворитися 02.04.2013 року. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, травматична фрактура коронкової частини 34 зуба, синець та забиття м`яких тканин обличчя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці та забиття м`яких тканин обох верхніх кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , могли утворитися за обставин, викладених в описовій частині даної постанови. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 4( чотирьох) травмуючих дій. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту, в тому числі і при наданні тілу прискорення, виключається.

З дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичної експертизи №572 від 14.06.2013 року вбачається, що у ОСОБА_6 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичної фрактури коронкової частини 34 зуба, синців та забиття м`яких тканин обличчя, обох верхніх кінцівок, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб і могли утворитися 02.04.2013 року. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, травматична фрактура коронкової частини 34 зуба, синець та забиття м`яких тканин обличчя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці та забиття м`яких тканин обох верхніх кінцівок, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу, як мінімум 4(чотирьох) травмуючих дій. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , утворення їх комплексу в результаті падіння на землю з наступним ударом головою об неї, як без попереднього надання тілу прискорення, так і з наданням тілу прискорення, виключається.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №34 від 14.03.2014 року вбачається, що згідно наданих на комісійну судово-медичну експертизу висновку № 316 та медичної документації, у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травматичної фрактури коронкової частини 34 зуба, травматичного періодонтиту 35,47 зубів, синців та забиття м`яких тканин обличчя, обох верхніх кінцівок, котрі виникли від дії тупих предметів і могли утворитися 02.04.2013 року.

Згідно висновку №316 експерт на момент проведення первинної експертизи кваліфікував виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження з локалізацією у ділянці голови, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що відповідало стану здоров`я на момент проведення експертизи. В подальшому закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку потягли за собою виникнення наслідків у формі помірного лікворно- гіпертензивного, вираженого вегето-судинного та астено-невротичного синдромів. На час проведення комісійної судово-медичної експертизи у ОСОБА_6 мають місце наслідки отриманої 02.04.2013 року закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку у формі помірного лікворно-гіпертензивного, вираженого вегето-судинного та антено- невротичного синдромів, а також мали місце травматична фрактура коронкової частини 34 зуба, травматичний періодонтит 35, 47 зубів, синець та забиття м`яких тканин обличчя, які зумовили стійку втрату працездатності 10%, і згідно пункту 2.2.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень(Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року), як ушкодження, що спричинили стійку втрату працездатності менш як на одну третину, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Синці та забиття м`яких тканин обох верхніх кінцівок кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Виходячи з кількості ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , їх характеру та розташування, можна припустити, що він міг піддаватися впливу як мінімум 4-х (чотирьох) травмуючих дій.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , виникли не менш як від чотирьохкратної дії тупих предметів, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками, ногами: не менше 2 (двох) травматичних впливів в ділянку обличчя, не менше 1 (одного) травматичного впливу в ділянку правої верхньої кінцівки, не менше 1 (одного) травматичного впливу в ділянку лівої верхньої кінцівки.

Комісія експертів вважає, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , з локалізацією в ділянці голови та обличчя, могли утворитися не менш як від 2-х кратної дії тупих предметів, як на те вказує при допиті ОСОБА_6 . У наданій на комісійну судово-медичну експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_6 об`єктивних судово-медичних даних за наявність у нього тілесних ушкоджень в ділянці тулубу не виявлено.

Комісія експертів вважає, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , з локалізацією в ділянці голови та обличчя, могли утворитися не менш як від 2-х кратної дії тупих предметів в тому числі і в результаті нанесення ударів кулаками по обличчю, як на те вказують при допиті свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . При проведенні судово-медичної експертизи будь-яких ушкоджень в ділянці тулубу потерпілого не виявлено.

Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , утворення їх при падінні на площину комісія експертів вважає не можливим.

Комісія експертів вважає, що тривале знаходження на стаціонарному лікуванні ОСОБА_6 пов`язано з нанесенням йому 02.04.2013 року тілесних ушкоджень з локалізацією в ділянці голови.

Будь-яких передуючих хвороб у ОСОБА_6 , загострення яких могло вплинути на стан його здоров`я після отримання тілесних ушкоджень, при проведенні експертизи не виявлено.

Комісія експертів вважає, що тривале стаціонарне лікування ОСОБА_6 спричинене власне тілесними ушкодженнями, нанесеними йому 02.04.2013 року, а не загостренням попередніх хвороб (будь-яких передуючих хвороб, загострення яких могло вплинути на стан здоров`я потерпілого, не виявлено).

Станом на час огляду 12.03.2014 року у ОСОБА_6 мають місце наслідки закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, отриманої 02.04.2013 року, у формі помірного лікворно-гіпертензивного, вираженого вегето-судинного та астено-невротичного синдромів. Станом на час огляду 12.03.2014 року згідно інструкції Міністерства фінансів СРСР № 2 від 08.01.1986 року О порядке организации и проведения врачебно-страховой экспертизы ст.За процент втрати загальної працездатності у нього становить 10%(десять). Станом на час огляду 12.03.2014 року згідно ст.1а,б наказу № 238 від 05.08.1998 року Міністерства охорони здоров`я Про встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності, стійка втрата професійної працездатності у нього складає 10% (десять).

З висновку комісійної судово-медичної експертизи №181 від 09.09.2014 року, дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що ним повністю підтверджено висновок комісійної судово-медичної експертизи №34 від 14.03.2014 року.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не наносив, а також доводи його захисника про те, що показання свідків обвинувачення не є беззаперечними доказами обвинувачення і не можуть бути покладенні в основу вироку, про сумнівність наявних у потерпілого тілесних ушкоджень, а взагалі про недоведеність вини обвинуваченого та про необхідність його виправдання, суд приходить до висновку, що такі показання обвинуваченого слід розцінювати, як спробу уникнути покарання за вчинений злочин, і що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі. Показання обвинуваченого суперечать перевіреним у судовому засіданні показанням потерпілого ОСОБА_6 , які є послідовними та логічними щодо обставин, викладених в обвинуваченні. Показання потерпілого ОСОБА_6 повністю узгоджуються з фактичними даними, що містяться у висновках судово-медичних експертиз про отримані ним тілесні ушкодження щодо їх характеру, локалізації та обставин отримання, які є об`єктивними даними, при цьому суд враховує, що будь-яких об`єктивних даних, які б ставили під сумнів отримання потерпілим тілесних ушкоджень, стороною захисту суду не надано. З фактичними даними, що містяться у показаннях потерпілого та висновках судово-медичних експертиз, детально узгоджуються фактичні дані, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

При оцінці показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , враховуючи зміст їх показань, а також фактичні дані, що містяться у інших досліджених у судовому засіданні доказах, суд виходить з наступного. Суд враховує, що вказані свідки перебувають у родинних та близьких відносинах з потерпілим, і зацікавлені у розгляді кримінального провадження на його користь, однак вказані свідки надали послідовні та логічні показання щодо часу, місця та способу вчинення злочину обвинуваченим. Такі їх показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, а також з фактичними даними, що містяться у висновках судово-медичних експертиз щодо характеру, локалізації та обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень, які є об`єктивними даними, і не залежать від волі будь-яких осіб. Саме з врахуванням викладеного, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності цих свідків під час вчинення злочину, що їх показання не є беззаперечними доказами обвинувачення і не можуть бути покладені в основу вироку, а навпаки приходить до висновку, що фактичні дані, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , є належними, допустимими та достовірними доказами, що підтверджують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 . Деякі відмінності у їх показаннях, зокрема щодо кількості нанесених ударів потерпілому, місць куди наносились удари, не є суттєвими, що пояснюється часом, який пройшов від дати вчинення злочину, а також емоційним сприйняттям обставин нанесення тілесних ушкоджень близькій їм людині.

З показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що він підтверджує факт перебування потерпілого і обвинуваченого у дату, час та у місці, що вказані у обвинуваченні, при цьому дій, або потерпілого, або обвинуваченого, не бачив, оскільки перебував дома. Свідок повідомив суду про наслідки отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень у вигляді опіку очей, а також про обставини їх отримання зі слів обвинуваченого. З врахуванням фактичних даних, що містяться у висновках судово-медичних експертиз, показаннях потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яким у сукупності суперечать показання свідка ОСОБА_11 , враховуючи при цьому відносини свідка з обвинуваченим, суд показання свідка ОСОБА_11 не вважає такими, що спростовують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 .

Показання свідка ОСОБА_15 суд оцінює критично, оскільки про обставини, що викладені в обвинувачені, йому відомо зі слів обвинуваченого, показання якого суперечать об`єктивним даним про отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 відповідно до висновків судово-медичних експертиз, а також показанням потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , показання яких навпаки узгоджуються, як між собою, так і фактичними даними у висновках судово-медичних експертиз, а тому не приймає їх як доказ, що спростовує обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_10 , при цьому суд також враховує, що свідок ОСОБА_15 зацікавлений у результаті розгляду кримінального провадження на користь обвинуваченого, з врахуванням їх родинних відносин.

З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що він перебуває з ОСОБА_6 у неприязних відносинах, а про обставини, що викладені в обвинуваченні, нічого суду не повідомив. Разом з тим, свідок повідомив суду, що ОСОБА_17 постійно ходять разом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що фактичні дані, що містяться у показаннях потерпілого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , висновках судово-медичних експертиз, протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення(або таке, що готується), у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, і вказують на винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину за обставин, що викладені в обвинуваченні, та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_10 і доводи його захисника, а тому дії ОСОБА_10 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, обставини, при яких було нанесено тілесні ушкодження потерпілому, дані про відносини обвинуваченого та потерпілого до вчинення злочину, повідомлені, як обвинуваченим, так і потерпілим, відношення обвинуваченого до вчиненого, що шкода завдана злочином обвинуваченим не відшкодована, наслідки вчиненого злочину, в тому числі те, що потерпілий отримав інвалідність, думку потерпілого та його представника щодо призначення обвинуваченому покарання, особу винного - вік, сімейний стан, освіту обвинуваченого, стан його здоров`я, відповідно даних, що повідомлені самим обвинуваченим та маються у матеріалах кримінального провадження, що обвинувачений працює, характер його трудової діяльності, його матеріальний стан, формально позитивну характеристику на обвинуваченого за місцем реєстрації та відсутність будь-яких негативних характеристик на нього за місцем проживання, а також від органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ та організацій, що обвинувачений не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, при відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, перш за все, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання у межах санкції статті, а також його представника щодо призначення покарання у вигляді позбавлення волі, вищевказані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані, що характеризують обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений обвинуваченим злочин.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, інші дані, що характеризують його особу, зокрема те, що він працює, відсутність будь-яких негативних даних на нього, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ст.75 КК України.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, думки потерпілого та його представника щодо призначення покарання, а також даних, що характеризують особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік шість місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 такі обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1