Дата документу Справа № 327/39/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №327/39/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1071/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора старшого прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_11 на вирок Розівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2015 року, яким

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Азов Розівського району Запорізької області, громадянина України, українця, неодруженого, учня Азовської загальноосвітнюї школи І-Ш ступенів Розівської районної ради Запорізької області, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21 серпня 2014 року Розівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

засуджено за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Розівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2014 року та остаточно призначено до відбування покарання у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Початок строку відбування ОСОБА_7 відраховувати з моменту його затримання після набрання вироком суду законної сили.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_13 , вирок у відношенні якого в апеляційному порядку не оскаржується.

Згідно з вироком, неповнолітній ОСОБА_14 , будучи судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив аналогічний злочин.

Так, 11 листопада 2014 року приблизно о 01 годині 00 хв. ОСОБА_13 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , який діяв повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до складського приміщення ОСОБА_15 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_13 підійшов до металевих воріт вказаного сховища та однією рукою відтягнув стулку воріт, а іншою через утворений отвір відкрив два металевих запираючих засуви, в результаті чого стулка воріт відчинилася. Після цього, ОСОБА_13 та неповнолітній ОСОБА_16 проникли всередину складського приміщення, звідки вчинили крадіжку 16 мішків масою нетто 50+-1 кг мінерального добрива амонію нітрат GRADE8 з найменуванням «OSTCHEM» вартістю 275 гривень за один мішок мінеральних добрив на загальну суму 4400 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_17 та неповнолітній ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_15 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється неповнолітнім, втягнув його в злочинну діяльність, а саме листопада 2014 року у вечірній час ОСОБА_13 запропонував неповнолітньому ОСОБА_18 скоїти крадіжку мінерального добрива амонію нітрат GRADE8 з найменуванням «OSTCHEM» зі складського приміщення ОСОБА_15 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На пропозицію ОСОБА_13 неповнолітній ОСОБА_19 погодився, після чого 11 листопада 2014 року приблизно o 01 год. 00 хв. ОСОБА_13 та неповнолітній ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, вчинили таємне викрадення чужого майна із вищевказаного сховища.

В апеляційній скарзі прокурор Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вважає, що судом неправильно застосовано ст. ст. 69, 71 КК України. Просить вирок суду в частині призначення ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В апеляції законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 не оскаржуючи вирок суду в частині обставин справи та доказаності вини, вважає що суд першої інстанції призначив її сину занадто суворе покарання. Просить вирок суду змінити, з урахуванням пом`якшуючих його провину обставин призначити ОСОБА_7 покарання, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України, тим самим звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

В апеляційній скарзі прокурор Запорізької області також не оскаржуючи фактичні обставин справи, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вважає, що судом неправильно застосовано ст. 71 КК України. Просить вирок суду в частині призначення ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком призначити остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, в т.ч. в судових дебатах, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області, просив її задовольнити, апеляційну скаргу прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області задовольнити частково, апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_8 залишити без задоволення, адвоката ОСОБА_9 , який в судовому засіданн, в т.ч. в судових дебатах, підтримав апеляційну скаргу законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , заперечував проти апляційних скарг прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області та заступника прокурора Запорізької області, законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 , - ОСОБА_8 , в т.ч. в судових дебатах, яка підтримала доводи своєі апеляції та заперечувала проти апляційних скарг прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області та заступника прокурора Запорізької області, обвинуваченого в судових дебатах та в останньому слові, який підтримав апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_8 та заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області та заступника прокурора Запорізької області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора Запорізької області підлягає задоволенню, апеляційна скарга прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до положень ст. 71 КК України та п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили, покарання їй має бути призначене за сукупністю вироків.

Відповідно до цього ж пункту Постанови Пленуму ВСУ при застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, та суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 , був востаннє засуджений 21.08.2014 року Розівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до З років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Таким чином, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому за правилами ст. 71 КК України, воно має бути більшим, ніж невідбута ОСОБА_20 частина покарання за попереднім вироком, тобто більш ніж 3 роки позбавлення волі.

Всупереч наведеним вимогам Кримінального кодексу України та роз`ясненням, наданим Верховним судом України в Постанові Пленуму №7 від 24.10.2003 року, вироком Розівського районного суду Запорізької області ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, що є меншим, ніж невідбута частина покарання останнього за вироком Розівського районного суду Запорізької області від 21.08.2014 року у виді 3 років позбавлення волі.

Водночас, покарання, призначене ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, за новий злочин є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого.

Призначення такого розміру покарання ОСОБА_7 стало наслідком неправильного застосування Розівським районним судом Запорізької області закону України про кримінальну відповідальність, зокрема положень ст. 71 КК України, воно є явно несправедливим, таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Відповідно до п. 21 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 21.11.2012 № 10-1717/0/4- 12, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність може полягати у недотриманні при призначенні покарання правил його призначення за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків.

Таким чином вирок Розівського районного суду області від 18.03.2015 року відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_7 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, у зв`язку із його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, а також неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора прокуратури Запорізької області задовольнити.

Апеляцію прокурора Куйбишевської міжрайонної прокуратури Запорізької області задовольнити частково.

Апеляцію законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 залищити без задоволення.

Вирок Розівського районного суду Запорізької області від 18.03.2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 за ч.3 ст.185, ч. 1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України - скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Розівського районного суду Запорізької області від 21.08.2014 року, яким засуджено до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, остаточно призначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:
Судді: