Справа № 357/6380/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2013 Білоцерківський міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючий - суддя Бобкова Н.
В. ,

при секретарі - Амеліна А. В.,

за участю: прокурора - Шинкарчук
А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білої Церкви
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0002352 від 18.04.2013 р. відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.
Іванівка Білоцерківського району
Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
спеціальною освітою, розлученого,
тимчасово не працюючого, раніше не
судимого, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,-

обвинуваченого в скоєнні злочину,
передбаченого ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 скоїв злісне ухиленні від
сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів),
за наступних обставин.

Згідно рішення Рокитнянського
районного суду Київської обл. №2-252 від
3 квітня 2003 р. ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2
на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку, але не менше 1/3
частини неоподаткованого мінімуму
доходу громадян, починаючи з 03.04.2003 р. і
до повноліття дитини,

Однак ОСОБА_1, усвідомлюючи, що за
злісне ухилення від сплати аліментів
настає кримінальна відповідальність,
належних висновків для себе не зробив,
з грудня 2010 р. маючи тимчасові
заробітки і отримуючи грошові кошти в
середньому 70-100 грн. щомісячно, аліменти
не платив, будь-якої матеріальної
допомоги на утримання доньки не
надавав, в результаті чого допустив
заборгованість по аліментам: у грудні
2010 р. - 287,10 грн., у січні 2011 р. - 293,10 грн., у
лютому 2011 р. - 293,10 грн., у березні 2011 р. -
293,10 грн., у квітні 2011 р. - 299,10 грн., у
травні 2011 р. - 299,10 грн., у червні 2011 р. -
299,10 грн., у липні 2011 р. - 299,10 грн., у
серпні 2011 р. - 299,10 грн., у вересні 2011 р. -
299,10 грн., у жовтні 2011 р. - 306,60 грн.,
листопаді 2011 р. - 306,60 грн., у грудні 2011 р. -
312,60 грн., у січні 2012 р. - 333,60 грн., у лютому
2012 р. - 333,60 грн., у березні 2012 р. - 333,60 грн.,
у квітні 2012 р. - 340,20 грн., у травні 2012 р. -
340,20 грн., у червні 2012 р. - 340,20 грн., у липні
2012 р. - 343,20 грн., у серпні 2012 р. - 343,20 грн., у
вересні 2012 р. - 343,20 грн., у жовтні 2012 р. -
348,30 грн., у листопаді 2012 р. - 348,30 грн., у
грудні 2012 р. - 351,10 грн., у січні 2013 р. - 363
грн., у лютому 2013 р. - 363 грн., у березні 2013
р. - 363 грн., у квітні 2013 р. - 278,30 грн.

Таким чином, заборгованість по сплаті
аліментів ОСОБА_1 за період з грудня 2010
р. станом на 23.04.2013 р. склала 9360,80 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у
скоєнні вказаних дій визнав повністю і
ствердив, що дійсно згідно рішення суду
зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь бувшої дружини ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 у
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку, але не менше 1/3 частини
неоподаткованого мінімуму доходу
громадян, до повноліття дитини,

Дійсно в період часу з грудня 2010 р.
станом на 23.04.2013 р. заборгованість по
аліментам склала 9360,80 грн., яку має на
меті поступово виплачувати. У скоєному
розкоюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не
оспорюючи фактичні обставини справи,
обвинувачений ОСОБА_1 просив суд не
досліджувати докази зібрані під час
досудового розслідування і після
роз'яснення положень ч.3 ст. 349 КПК
України у суду немає сумнівів в
добровільності та істинності його
позиції.

Прокурор не заперечувала проти
задоволення клопотання обвинуваченого
і суд визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_1
у вчиненні інкримінованих йому дій
доведено у повному обсязі і його дії
вірно кваліфіковані за ст. 164 ч.1 КК
України, оскільки він вчинив скоїв
злісне ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів) .

Призначаючи міру покарання
обвинуваченому, суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, особу винного,
обставини справи.

ОСОБА_1 чистосердечно розкаюється у
вчиненому, раніше не судимий, як особа
за місцем проживання характеризується
посередньо, є постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи- наведені
обставини суд розцінює як пом'якшуючі
відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1
обставин по справі суд не вбачає і
рахує доцільним призначити йому
покарання у вигляді обмеження волі та
звільнити від відбування покарання
умовно, з іспитовим терміном.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 - не обирався.

Судові витрати та речові докази у
провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК
України і призначити покарання -
1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного судом покарання, якщо він
протягом іспитового строку 1(один) рік
не вчинить новий злочин та виконає
покладені на нього обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти вказану інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з'являтися на реєстрацію.

Контроль за поведінкою обвинуваченого
ОСОБА_1 покласти на відділ виконання
покарань Білоцерківського МВВС за
місцем проживання засудженого.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд. протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н. В. Бобкова