В И Р О К

Іменем України

справа № 610/1674/15-к

провадження 1-кп/610/209/2015

м. Балаклія 09.06.2015 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі:
обвинуваченого: ОСОБА_2 ,

потерпілого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000654 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Краснодар, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою, за спеціальністю: газоелектрозварювальник 5р., муляр 3р.; офіційно не працевлаштованого; розлученого, має сина 2005р., який проживає окремо з матір`ю; раніше судимого:
13.12.2012р. Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3р. позбавлення волі (звільнений від покарання з випробуванням на 2р. і покладенням обов`язків). За постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 01.08.2014р. направлений для відбування призначеного покарання.

Під вартою з 16.05.2015р.,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

9 травня 2015 року приблизно о 12.00 годині в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи умисел на заволодіння чужим майном, зірвавши запори проник до господарчого приміщення, звідки таємно, повторно викрав належні ОСОБА_3 5-ть дорослих кролів і 1-не кроленя, загальною вагою 25кг, по ціні 47грн./кг живої ваги, всього на 1175 гривень, розпорядившись ними на свій розсуд.
Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, викладених у даному вироку.
Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за викладеним фактом:

за ч. 3 ст. 185 КК України, як

таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

вчинена повторно, поєднана з проникненням у

приміщення.
Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого, при цьому встановлено що він: раніше судимий, з 16.05.2015р. відбуває покарання у вигляді 2р. позбавлення волі; офіційно працевлаштований не був; на обліках у нарколога, психіатра, КВІ не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; розлучений, має сина 2005р., який проживає окремо з матір`ю; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не убачає. Щирого каяття не встановлено. З явкою з повинною він до правоохоронних органів не звертався, підтвердив факт вчинення злочину після його розкриття і розслідування, повернення потерпілому предмету злочину не є його заслугою.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання суд виходить з того, що: злочин є тяжким, вчинений в період відбування покарання, що свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, і необхідність утримання його в умовах ізоляції від суспільства, однак з огляду на позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, пробачив, повернення йому предмету злочину, поведінку в суді, не у максимальному розмірі санкції, але у перевищуючому мінімальний.

Достатніх підстав для застосування правил ст. 69 КК України не убачається.

Т.я. цей новий злочин був вчинений після постановлення попереднього вироку і до повного відбування покарання, то за правилами ч. 1 ст. 71 КК України має місце сукупність вироків.

Тому суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2012р. у вигляді 3 місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання призначити у відповідності з правилами ч. 4 ст. 71 КК України, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням покарання, що призначається обвинуваченому, а також для забезпечення виконання даного вироку, запобіжний захід йому за цим кримінальним провадженням, до набрання вироком законної сили, необхідно застосувати у вигляді тримання під вартою.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

1)
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

2) На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.12.2012р. у вигляді 3 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

3) Застосувати до ОСОБА_2 за цим кримінальним провадженням запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

4) Початок строку відбування даного покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту взяття його під варту 16.05.2015р. в порядку виконання попереднього вироку.

5) Речовий доказ предмет злочину, що переданий на зберігання потерпілому вважати повернутим законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий ОСОБА_1