Справа 1-23/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
травня 2008р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в
складі: головуючої судді Ігнатової Г.В.

при
секретарі Манюк І.Т.

за
участю прокурора Юсипів Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі в місті Підгайці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1- ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уроженця та жителя АДРЕСА_1,гр-н України, українець, з
освітою неповною середньою, одруженого, непрацюючого,
не судимого - за ст.296 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, 19 квітня 2008р.
приблизно 19 годин ЗО хвилин перебуваючи в приміщенні магазину „Продукти", що знаходиться в с
Литвинів Підгаєцького району в
стані алкогольного сп'яніння безпричинно приставав до продавця даного закладу. Виражався в
її адрес нецензурними словами, тим самим принижуючи людську честь і гідність. В зв'язку з тим, що
ОСОБА_2 та відвідувачі магазину
зробили йому зауваження з приводу такої поведінки підсудний через неприязнь із хуліганських спонукань
грубо порушуючи громадянський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою
зухвалістю безпричинно погрожував
продавцю ОСОБА_2. фізичною розправою. Крім того, продовжуючи свої хуліганські дії підсудний в
приміщенні магазину,в залі для відвідувачів перекинув стіл та лавку,при цьому поламав в
них ніжки, розлив по приміщенню воду також розбив пусті пляшки,оббив біля дверей стіну
та зламав ручку вхідних дверей та перешкоджав роботі магазину. Все це тривало на
протязі однієї години.

В судовому засіданні, як і на
досудовому слідстві підсудній вину свою у вчиненні ним злочину визнав
повністю.

Так, підсудній ОСОБА_1 суду
показав, 19 квітня 2008р. приблизно 19години ЗО хвилин перебуваючив вдома він випив
250 грам горілки. Перебуваючи в нетверезому стані прийшов в магазин
„Продукти", що в с Литвинів Підгаєцького району та став приставати до продавця цього закладу ОСОБА_2. Не
заперечує того факту, що виражався в її
адрес нецензурними словами. Фактично причин та підстав для таких дій відносно
ОСОБА_2 не було, але дане вчинив в результаті алкогольного сп'яніння. Визнає
і ті обставини що ним же перекидано столи та лавку, в них же зламні ніжки розбито дві пляшки пусті . Все це тривало на
протязі години і фактично його дії були припиненні працівниками міліції. Визнає, що по його вині відвідувачі
залишили приміщення магазину в той
день і заклад був закритий.

Далі підсудній пояснив, що хуліганські дії вчинив
внаслідок алкогольного сп'яніння. Через те
не усвідомлював цих поступків . В даний час витрати пов'язані з пошкодженням майна ним не відшкодовано. Просить
суворо його не карати

Крім особистого і повного визнання
підсудним своєї вини у вчинені злочину згідно пред'явленого йому
обвинувачення винність підсудного
доведена матеріалами

справи
зібраними досудовим слідством і сам підсудній погодився зі всіма зібраними доказами по справі не заперечуючи їх
достовірність та істинність при цьому відмовились від їх дослідження в судовому засіданні.

Згідно ст.299 КПК України учасники процесу відмовились
від дослідження доказів по справі, суд приходить до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_1 за ч.іст. 296 КК України
кваліфіковано вірно, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства вчинене з особливою
зухвалістю, а тому за даною статтею він
повиний нести кримінальну відповідальність.

При призначенні міри покарання
підсудному ОСОБА_1 суд приймає до уваги суспільну небезпечність скоєного злочину, особу винного, що вперше
притягується до кримінальної відповідаль
ності його визнання вини і розкаяння у вчиненому,
його молодий вік, що сприяв досудовому слідству та суду у встановленні істини по справі.

Разом з тим. суд також враховує і ті
обставини, що підсудний ніде не працює, його
важке матеріальне становище, що збитки не відшкодовано. Заслуговує на увагу суду. те. що за місцем проживання підсудний
характеризується негативно і з врахуванням
цих обставин по справі, суд вважає за можливе призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті за даний
злочин, проте більш суворий вид покарання з числа передбачених, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім
для виправлення особи та попередження
вчинення нею нових злочинів. , а тому вважає за необхідне обрати до ОСОБА_1 обмеження волі.

Враховуючи
наведене, суд приходить до переконання, що в даному конкретному випадку такі обставини дають
підстави, вважати можливим виправлення винного без відбування покарання і застосування
щодо нього звільнення від покарання з випробуванням ст. 75 КК України.

На підставі наведеного
керуючись ст.ст.323,324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.іст.296 КК України і за даною статтею
призначити покарання: у вигляді обмеження волі строком три роки..

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнити від відбування основного покарання з випробуванням визначивши іспитовий строк тривалістю
один рік шість місяців .

Згідно ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 обов'язки:

-не виїзжати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи

-повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання

-періодично з'являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи

Міру запобіжного заходу засудженим
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до
Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд на протязі 15 днів з моменту
його проголошення.

Головуюча: Г.В.Ігнатова