УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_1 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 01 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від

17 грудня 2014 року,

встановила:

Вироком Сватівського районного суду Луганської області від

01 вересня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Лозно-Олександрівки Білокуракинського району Луганської області, проживаючого АДРЕСА_1, раніше судимого за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 27 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді арешту на строк 4 місяці,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 115 КК - на строк 13 років, за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК - на строк 14 років, за ч. 2 ст. 185 КК - на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк

14 років.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня

2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилаючись на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок суворості, просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити йому інший строк відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала з огляду на таке.

10 лютого 2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_1 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз'яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.

Після виправлення недоліків, засуджений ОСОБА_1 повторно звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою.

Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений знову вимог ст. 427 КПК не дотримав, вказані в ухвалі від 10 лютого 2015 року недоліки не усунув.

Слід зазначити, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (чим обґрунтовується касаційна скарга засудженого) відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають перегляду в касаційному порядку, оскільки самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК.

Відповідно до ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте наведених положень процесуального закону, засуджений при повторному зверненні до суду касаційної інстанції знову не дотримався, та не вказав підстав, установлених ч. 1 ст. 438 КПК, за наявності яких можливе скасування ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду кримінального провадження за його апеляційною скаргою з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак усупереч цим вимогам кримінального процесуального закону та п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копії мають бути прошиті, пронумеровані та скріплені гербовою печаткою суду) засуджений ОСОБА_1 до повторно поданої їм касаційної скарги не долучив завірену належним чином копію ухвали апеляційного суду.

Згідно ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.

Проте ОСОБА_1 у скарзі не зазначив, чи бажає він особисто брати участь у касаційному розгляді.

Оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_1 не усунув недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то його скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 01 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4