08.06.2015
Справа №642/4647/15-к
Провадження № 1кп/642/431/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про направлення матеріалів кримінального провадження для визначення територіальної підсудності по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя Донецької області, громадянки України, з повною вищою юридичною освітою, раніше не судимої, приватного підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 212 ч.3, 366 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:

02 червня 2015 року до Ленінського районного суду м. Харкова в порядку ст. 283 КПК України від старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 23.11.2012 року, відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 212 ч.3, 366 ч.1 КК України.

У підготовчому засіданні судом обвинуваченою ОСОБА_4 було заявлено клопотання про направлення матеріалів кримінального провадження відносно неї для визначення територіальної підсудності до апеляційного суду м. Харкова, оскільки, на її думку , дане провадження не підсудне Ленінському районному суду м. Харкова., оскільки з обвинувального акту вбачається, що всі інкриміновані з боку обвинувачення ОСОБА_4 діяння вчинені за адресою: АДРЕСА_2 , за якою було розташовано саму банківську установу (АКБ «Європейський») на період її ліквідації (Т.2 а.с. 45-46).

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м.Харкова, оскільки інкриміноване ОСОБА_4 діяння, передбачене ст. 212 ч.3 КК України було вчинене у м. Харкові і є більш тяжким злочином, пославшись також на те, що Подільський районний суд м. Києва висказував сумнів у підсудності даної справи саме цьому суду.

Суд, дослідивши доводи поданого обвинуваченою ОСОБА_4 клопотання про направлення матеріалів провадження для визначення територіальної підсудності, а також обвинувальний акт та додані документи, вважає, що дане кримінальне провадження Ленінському районному суду м. Харкова непідсудне на підставі наступного.

Як зазначено в обвинувальному акті, Левченко у 2009 - 2011, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, діючи в інтересах невстановлених осіб, вчинила умисні злочини у сфері господарської діяльності, у сфері службової та професійної діяльності.

ОСОБА_4 перебувала на посаді ліквідатора АКБ «Європейський» у період часу з 07.12.2009 по 17.01.2011, згідно наказу від 07.12.2009 №728 Національного банку України призначена службовою особою платника податків, зборів та обов`язкових платежів - Акціонерного комерційного банку «Європейський» (далі - АКБ «Європейський») (код за , МФО 380184) на посаду ліквідатора АКБ «Європейський» (місцезнаходження банківської установи на період ліквідаційної процедури м. Київ, вул. Почайнинська, буд.38/44).

АКБ «Європейський» взято на податковий облік до ДШ у Червонозаводському районі м. Харкова. З 15.04.1993 перебуває на обліку в СДПІ з ОВП Міндоходів у м. Харкові.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідатор - це юридична або фізична особа, яка здійснює функції щодо припинення діяльності банку та задоволення вимог кредиторів.

У зв`язку з виконанням обов`язків ліквідатора АКБ «Європейський», ОСОБА_4 з 07.12.2009 по 17.01.2011 була службовою особою платника податків, на яку, відповідно до ст.92 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з дня призначення було покладено повноваження та обов`язки здійснення організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарський функцій щодо організації, забезпечення ведення фінансово-господарської діяльності.

Перебуваючи на своєму робочому місці 04.03.2010 за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд.38/44, ОСОБА_4 вчинила злочини у сфері службової діяльності.

Так, ОСОБА_4 умисно, використовуючи службове становище, всупереч інтересам служби та службових обов`язків, діючи в інтересах невстановлених осіб здійснила зняття з балансу АКБ «Європейський», тобто відчуження, майна банку, а саме нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24 при наступних обставинах.

Відповідно до рішення Національного банку України від 19.08.2009 №489, з 21.08.2009 відкликано банківську ліцензію АКБ «Європейський» та ініційовано процедуру ліквідації банку. Черговим ліквідатором АКБ «Європейський» з 07.12.2009 було призначено ОСОБА_4 .

З моменту призначення ліквідатором АКБ «Європейський», а саме 07.12.2009 ОСОБА_4 , відповідно до покладених на неї службових обов`язків щодо виконання адміністративно-розпорядчих функцій банку мала прийняти до свого відання майно банку, вжити заходи щодо забезпечення його збереження.

Відповідно до зведеного акта прийому-передачі від 10.12.2009 року ліквідатором АКБ «Європейський» ОСОБА_5 було передано в повному обсязі все майно (рухоме, нерухоме) банку, в свою чергу, ліквідатором ОСОБА_4 було прийнято до свого відання майно банку в повному обсязі, в тому числі нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24.

Разом з тим, через несплату узгоджених податкових зобов`язань у АКБ «Європейський» з 21.05.2009 виник податковий борг у зв`язку з чим все майно банку, в тому числі нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24 було передано в податкову заставу згідно до акта опису податкового керуючого ОСОБА_6 .

Сума податкового боргу та застави станом на 01.01.2010 складала 26 725 481,35 грн.

ОСОБА_4 як службовій особі АКБ «Європейський» було відомо про існування податкового боргу та про те, що все майно банку перебуває в податковій заставі.

Однак, всупереч своїх службових обов`язків та інтересів служби, діючи в інтересах невстановлених осіб, ОСОБА_4 здійснила відчуження нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24, яке перебувало в податковій заставі.

Так, в АКБ «Європейський» на балансі перебувало нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24, яке було придбано в ТОВ «Євросоюз» відповідно до договорів купівлі-продажу від 29.01.2004 (засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ); від 16.04.2006 (нотаріально засвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 ); від 14.08.2006 (нотаріально засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 ); від 26.05.2006 (нотаріально засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 ) укладених між ТОВ «Євросоюз» та АКБ «Європейський».

Згідно рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2009 у справі №29/338-09 було скасовано та визнано недійсними указані договори купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24, укладені між ТОВ «Євросоюз» та АКБ «Європейський» від 29.01.2004; від 16.04.2006; від 14.08.2006 від 26.05.2006 року через нібито виявлений дефект фундаменту будівлі. Згідно з цим рішенням підприємство ТОВ «Євросоюз» повинно було повернути АКБ «Європейський» суму вартості будівлі 34 180 082,26 грн. в повному обсязі, а АКБ «Європейський» мало повернути нежитлове приміщення ТОВ «Євросоюз».

04.03.2010 рішенням Вищого господарського суду України у справі №29/338-09 було скасовано зазначене рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2009 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу між ТОВ «Євросоюз» та АКБ «Європейський» від 29.01.2004; від 16.04.2006; від 14.08.2006 від 26.05.2006.

Про таке рішення ОСОБА_4 04.03.2010 дізналась під час телефонної розмови від юриста АКБ «Європейський» - ОСОБА_10 , який брав участь у судовому засіданні Вищого господарського суду України.

При цьому, ОСОБА_4 , було достовірно відомо, що рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2009 року у справі №29/338-09 ТОВ «Євросоюз» виконано не було, кошти у сумі вартості будівлі 34 180 082,26 грн. на рахунки АКБ «Європейський» не надходили, а тому не відбулось двосторонньої реституції, тобто повернення сторін до попереднього стану.

Натомість, маючи корисливий мотив, ОСОБА_4 попередньо будучи повідомленою та достовірно усвідомлюючи зміст прийнятого рішення Вищим господарським судом України на користь АКБ «Європейський» щодо повернення вищевказаного майна банку, скориставшись своїм службовим становищем, всупереч інтересів служби прийняла рішення про незаконне відчуження нежитлового приміщення в інтересах невстановлених осіб.

З цією метою 04.03.2010 дала письмове розпорядження головному бухгалтеру АКБ «Європейський» ОСОБА_11 здійснити зняття з балансу банку нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24, а також вчинити відповідні бухгалтерські проводки, відобразивши в бухгалтерському обліку банку зняття з балансу зазначеного приміщення. При цьому, ОСОБА_4 вмотивовувала свої дії тим, що нібито виконувала рішення Господарського суду Харківської області від 29.07.2009 у справі №29/338-09. ОСОБА_12 не маючи підстав сумніватись в законності наданого розпорядження ліквідатора ОСОБА_4 відобразила зняття з балансу нежитлового приміщення відповідними бухгалтерськими проводками виконуючи надане їй розпорядження.

В подальшому, ОСОБА_4 , як службова особа банку, не здійснювала дій, направлених на повернення з незаконного володіння вказаного нежитлового приміщення у власність АКБ «Європейський», яке перебувало у незаконному володінні ТОВ «Егро» на підставі підроблених документів, а саме: акту прийому-передачі від 14.08.2009 нежитлових приміщень укладеного між АКБ «Європейський» в особі представника ОСОБА_13 , який діяв на підставі довіреності №85 від 20.07.2009 року та ТОВ «Євросоюз» в особі директора ОСОБА_14 ; договору купівлі-продажу від 11.09.2009 нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24 укладеного між ТОВ «Євросоюз» в особі директора ОСОБА_14 та ТОВ «Егро» в особі директора ОСОБА_15 ..

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності - АКБ «Європейський», на яку покладено обов`язок здійснення організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарський функцій щодо організації, забезпечення ведення фінансово-господарської діяльності, обов`язок сплати податків та інших обов`язкових платежів, передбачених ст.92 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.6 ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», зловживаючи службовим становищем в інтересах третіх осіб, діючи всупереч інтересам служби, заподіяла шкоду державним інтересам, здійснивши зняття з балансу майна АКБ «Європейський» нежитлового приміщення за адресою: м. Харків, вул. Червоношкільна набережна, 24, яке знаходилось в податковій заставі.

Умисними діями ОСОБА_4 спричинено шкоду державним інтересам, що виразилось у ненадходженні коштів до державного бюджету, внаслідок непогашення податкових зобов`язань АКБ «Європейський» за рахунок майна, яке перебувало в податковій заставі, на загальну суму 26 725 481,35 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинила тяжкі наслідки державним інтересам.

Крім того, ОСОБА_4 будучи службовою особою платника податків - АКБ «Європейський», на яку було покладено виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарський функцій, вчинила злочин у сфері господарської діяльності.

Так, на ОСОБА_4 були покладені наступні обов`язки.

Відповідно до ст.67 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язана сплачувати податки та збори в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.10.2 ст.10 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ОСОБА_4 несла відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податку та дотримання податкового законодавства у порядку та розмірі, визначеному законом;

Відповідно до п.2, п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІУ (в редакції від 16.07.1999) на ОСОБА_4 покладено обов`язок:

- здійснення організації бухгалтерського обліку, складання звітності про фінансово - господарську діяльність і забезпечення її зберігання у термін, встановлений законом;

- забезпечення подачі до державних податкових органів та інших державних органів, відповідно до Законів, податкових декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів;

- сплата належних сум податків і зборів в установлені законом терміни.

Проте, ОСОБА_4 , незважаючи на покладені на неї обов`язки, діючи умисно, в порушення вказаних вимог законодавства, ухилилась від сплати податків в особливо великих розмірах на суму 15 633 105,00 грн.

Так, виконуючи обов`язки ліквідатора та знаходячись на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд.38/44, ОСОБА_4 29.10.2010 з метою ухилення від сплати податків незаконно здійснила врегулювання сумнівної (безнадійної) кредитної заборгованості ТОВ «Спрінг», ТОВ «Гармонія» шляхом збільшення валових витрат на суму кредитної заборгованості 70 639 700 грн. в декларації з податку на прибуток за III квартал 2010 року АКБ «Європейський».

Зокрема, між АКБ «Європейський» (Банк) та ТОВ «Гармонія» (Позичальник) було укладено кредитний договір від 02.10.2008 № К/45/2601, розмір кредиту становив 40 000 000 грн. Станом на 30.09.2010 кредитна заборгованість ТОВ «Гармонія» складала 100 % від загальної суми виданого кредиту та становила 40 000 000 грн.

Крім того, між АКБ «Європейський» (Банк) та ТОВ «Спрінг» (Позичальник) було укладено договір про факторингове обслуговування від 22.10.2007 № Ф/7/2601 на суму за основним боргом - 38 639 700 грн. Також, станом на 30.09.2010 кредитна заборгованість ТОВ «Спрінг» складала 100 % від загальної суми виданого кредиту та становила 38 639 700 грн.

Відповідно до абзацу «В» пп.12.1.1 п.12.1 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (далі - Закон №334) визначено, що врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості по рядку 05.3 Декларації з податку на прибуток банку для банківської установи можливе лише відносно нарахованих та не отриманих відсотків щодо яких не було сформовано страховий резерв.

Відповідно до п.7.9 ст.7 Закону №334, особливості оподаткування операцій з борговими вимогами та зобов`язаннями полягають в наступному:

- не включаються до валового доходу і не підлягають оподаткуванню кошти або майно, залучені платником податку у зв`язку з поверненням основної суми фінансових кредитів, наданих платником податку іншим особам-дебіторам,

- не включаються до валових витрат кошти або майно, надані платником податку у зв`язку з наданням кредиту іншим особам-дебіторам.

Відповідно до п.п. 11.3.6 п.11.3 ст.11Закону №334, датою збільшення валових доходів кредитора від здійснення кредитно-депозитних операцій є дата нарахування процентів (комісійних) у строки, визначені кредитним (депозитним) договором.

Порядок врахування сум безнадійної заборгованості платником податку на прибуток визначений п.12.3 ст.12 Закону №334:

Згідно підпункту пп. 12.3.1. сума заборгованості відноситься на валові витрати кредитора у разі, якщо строк позовної давності за відповідним договором з дебітором минув до моменту набрання чинності Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». У цьому ж періоді дебітор збільшує свої валові доходи на таку саму суму.

Заборгованість, за якою кредитор не звертається до суду щодо її примусового стягнення до закінчення строків позовної давності, не включається до складу валових витрат кредитора згідно з підпунктом 12.1.1 пункту 12.1 цієї статті та не може бути відшкодованою за рахунок його страхових резервів.

Основна сума боргу, яка не може бути примусово стягнутою з дебітора внаслідок укладення мирової угоди в межах процедури відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, визначеної законом, не включається до складу валових витрат кредитора згідно з підпунктом 12.1.1 пункту 12.1 цієї статті, але може бути відшкодована за рахунок його страхових резервів, створених згідно з цією статтею.

Безнадійна заборгованість позичальника, визнаного банкрутом у встановленому законодавством порядку, відшкодовується за рахунок страхового резерву кредитора після прийняття судом рішення про визнання дебітора банкрутом. Кошти, отримані кредитором внаслідок завершення ліквідаційної процедури та продажу майна позичальника, включаються до складу валових доходів кредитора в податковий період їх надходження, відповідно до пп.12.3.3.

Заборгованість забезпечена заставою, погашається у порядку, передбаченому нормами Закону України «Про заставу» відповідно до пп.12.3.4.

Заставодержатель має право відшкодувати за рахунок страхового резерву частину заборгованості, що залишилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних кредитором від продажу майна дебітора, переданого у заставу, та за умови, що інші юридичні дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника не призвели до повного покриття заборгованості. Продаж майна, переданого у заставу, здійснюється лише через аукціони (публічні торги). У разі відчуження майна, переданого у заставу, іншими способами кредитор покриває збитки за рахунок прибутку, який залишається у його розпорядженні після оподаткування, відповідно до пп.12.3.5.

Отже, відповідно до вказаних вище норм Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», основна сума боргу за кредитним договором, яка складається з суми наданого кредиту, не підлягає відображенню ні у складі валових витрат, ні у складі валових доходів банку.

Таким чином, право на збільшення валових витрат банку існує лише відносно донарахованих процентів за виданими кредитами, за умови сформування до початку процедури ліквідації страхового резерву за виданими кредитами.

Проте, ОСОБА_4 достовірно розуміючи зміст вищезазначених законодавчих норм, маючи злочинний намір ухилитися від сплати податків, надала вказівку головному бухгалтеру ОСОБА_11 відобразити врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості ТОВ «Спрінг», ТОВ «Гармонія» у звітній декларації з податку на прибуток АКБ «Європейський» за III квартал 2010 року шляхом незаконного збільшення валових витрат на суму 70 639 700,00 грн.

ОСОБА_11 будучи головним бухгалтером АКБ «Європейський» і службовою особою відповідальною за ведення податкового обліку, подачу податкової звітності, не усвідомлюючи, що наданий їй ОСОБА_4 протокол засідання Комісії з питань корпоративного та роздрібного бізнесу від 30.09.2010 №1 та вказівка здійснити врегулювання сумнівної (безнадійної) кредитної заборгованості ТОВ «Спрінг», ТОВ «Гармонія» має злочинний характер, не маючи підстав сумніватись у достовірності вказівок та протоколу засідання Комісії з питань корпоративного та роздрібного бізнесу від 30.09.2010 №1, наданих ОСОБА_4 , за вказівкою останньої, використала наданий їй документ при здійсненні врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості та відображенні зазначених дій в податковій декларації з податку на прибуток за період III кварталу 2010 року.

В подальшому, ОСОБА_4 , 29.10.2010 перебуваючи на своєму робочому місці, за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд.38/44, підписала зазначену декларацію, завірила її печаткою АКБ «Європейський» та подала до СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові (нова назва - СДГП у м. Харкові МГУ Міндоходів - ІДО з ОВП), яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30.

В результаті зазначених умисних дій ліквідатор АКБ «Європейський» ОСОБА_4 ухилилась від сплати податку на прибуток підприємств в сумі 15 633 105,00 грн., що призвело до фактичного ненадходження коштів до бюджету в особливо великих розмірах, що в 5000 тисяч і більше разів перевищує установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того, ОСОБА_4 , у період часу з 30.09.2010 по 29.10.2010 будучи службовою платника податків АКБ «Європейський», перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Почайнинська, буд.38/44 вчинила злочин у сфері службової діяльності.

Зокрема, ОСОБА_4 будучи службовою особою - ліквідатором АКБ «Європейський» з метою ухилення від сплати податків в особливо-великих розмірах внесла до офіційного документу - податкової декларації з податку на прибуток за III квартал 2010 року завідомо неправдиві відомості, чим скоїла службове підроблення.

Так, у АКБ «Європейський» станом на 01.10.2010 обліковувалась кредитна заборгованість.

- ТОВ «Спрінг» за договором № Ф/7/2601 від 22.10.2007 року про факторингове обслуговування в сумі- 38 639 700 грн.

- ТОВ «Гармонія» по кредитному договору № К/45/2601 від 02.10.2008

року в сумі 32 000 000 грн.

Так відповідно до протоколу засідання Комісії з питань корпоративного та роздрібного бізнесу від 30.09.2010 №1 за ініціативою ліквідатора АКБ «Європейський» та водночас Голови комісії з питань роздрібного та корпоративного бізнесу, ОСОБА_4 , було прийнято рішення списати з балансу банку безнадійну кредитну заборгованість ТОВ «Спрінг», ТОВ «Гармонія».

Діючи в порушення п.12.3 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», достовірно знаючи, що сума боргу за кредитним договором, яка складається з суми наданого кредиту, не підлягає відображенню ні у складі валових витрат, ні у складі валових доходів банку, ОСОБА_4 скористалась своїм службовим становищем надала вказівку ОСОБА_12 відобразити врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості ТОВ «Спрінг», ТОВ «Гармонія» у звітній декларації з податку на прибуток АКБ «Європейський» за III квартал 2010 року, шляхом незаконного збільшення валових витрат у рядку 05.3 КЗ та додатків до рядків 02.3,05.3 та 22 до декларації з податку на прибуток банку на суму неповернутих ТОВ «Спрінг» та ТОВ «Гармонія» кредитних зобов`язань у сумі 70 639 700,00 грн.

ОСОБА_11 не маючи сумніву в правдивості та законності наданого їй документу та вказівок ОСОБА_4 здійснила врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості та відображенні зазначених дій в податковій декларації з податку на прибуток за період III кварталу 2010 року відобразивши зазначену операцію шляхом збільшення валових витрат АКБ «Європейський» у рядку 05.3 КЗ та додатків до рядків 02.3,05.3 та 22 до декларації з податку на прибуток банку на суму 70 639 700,00 грн.

В подальшому, з метою ухилення від сплати податків, маскуючи злочин, ОСОБА_4 підписала декларацію з податку на прибуток АКБ «Європейський» за III квартал 2010 року та завірила її печаткою банку АКБ «Європейський», доступ до якої мала лише вона. Після чого, ОСОБА_4 подала зазначену декларацію до СДГП по роботі з ВПП у м. Харкові (нова назва - СДПІ у м. Харкові МГУ Міндоходів - ІДО з ОВП) в електронному вигляді, яка знаходилась за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 30. Декларація була отримана СДГП по роботі з ВПП у м. Харкові за вхідним номером № від 09.11.2010, другий примірник вказаного документу з особистим підписом ОСОБА_4 переданий для зберігання в бухгалтерський відділ АКБ «Європейський».

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинила службове підроблення, яке виразилось у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, з метою умисного ухилення від сплати податків на суму 15 633 105,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364 ч.2, 212 ч.3, 366 ч.1 КК України

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом. У межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вірогідно встановлено судом досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснювалось старшими слідчими з ОВС відділів кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань Межрегіонального головного управління Міндоходів Центрального офісу з ОВП , яке територіально розташоване у м. Києві.

19.12.2014 року після завершення досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 був направлений прокурором відділу Генеральної прокуратури України, яка здійснює процесуальне керівництво по цьому провадженню, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 283 КПК України, на розгляд Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою вищевказаного суду від 15 січня 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 був повернутий прокурору, оскільки він не відповідав вимогам ст. 291 КПК України.

03.04.2015 року після завершення досудового розслідування обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 був повторно направлений прокурором відділу Генеральної прокуратури України, яка здійснює процесуальне керівництво по цьому провадженню, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 283 КПК України, на розгляд Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою даного суду від 13 травня 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 знов був повернутий прокурору, оскільки він не відповідав вимогам ст. 291 КПК України.

Після цього 02.06.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 був направлений прокурором відділу Генеральної прокуратури України, яка здійснює процесуальне керівництво по цьому провадженню, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 283 КПК України, на розгляд Ленінського районного суду м. Києва.

Текст усіх трьох обвинувальних актів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 викладений повністю ідентично .

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Дане кримінальне провадження призначено в підготовче судове засідання і судовий розгляд по ньому ще не розпочатий.

Аналізуючи виклад в обвинувальному акті фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні всіх трьох злочинів, скоєних нею на своєму робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином суд вважає, що подане до суду клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження для визначення територіальної підсудності в цій частині заслуговує на увагу, оскільки місцем вчинення всіх правопорушень слід вважати місто Київ, а не місто Харків, що також підтверджується тим, що в підготовчому судовому засіданні Подільського районного суду м. Києва 15 січня та 13 травня 2015 року суд не приймав рішень про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 до відповідного суду для визначення підсудності, встановивши правильним, що вищевказане кримінальне провадження підсудне само цьому суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 та ч.2 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.

Як встановлено судом обвинувачена ОСОБА_4 проживає у м. Києві, потерпілих у даному провадженню не має, лише 2 свідка проживає у м. Харкові, тоді як 8 свідків ( більшість ) мешкають у м. Києві, цивільний відповідач також знаходиться у м. Києві. (Т.1 а.с. 39-39, 30)

Як зазначено у пункті «г» п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Тобто наведеною нормою визначено перелік суб`єктів, які можуть внести подання чи направити клопотання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для вирішення питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого після його розгляду. Такими суб`єктами, як видно зі змісту наведеної норми, є суд апеляційної інстанції, сторони у кримінальному провадженні чи потерпілий.
Суд, з урахуванням доводів поданого обвинуваченою ОСОБА_4 клопотання, а також думки суду, про існування підстав для направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 ч.2, 212 ч.3, 366 ч.1 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вважає необхідним ініціювати перед колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області питання щодо направлення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 23.11.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 212 ч.3, 366 ч.1 КК України в межах юрисдикції різних апеляційних судів на розгляд Подільського районного суду м. Києва .

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 32, 34 КПК України, суд
У х в а л и в:
Ініціювати перед колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області питання щодо направлення подання до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 23.11.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 212 ч.3, 366 ч.1 КК України в межах юрисдикції різних апеляційних судів на розгляд Подільського районного суду м. Києва

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1