ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1836/14-к

Провадження № 1-кп/486/7/2015

26 травня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Южноукраїнську кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новоолександрівка, Нижньосирогозького району, Херсонської області, українцю, громадянину України, середньої освіти, не працюючого, розлученого, має доньку віком 6 років, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2014 року між ФОП « ОСОБА_6 », основним видом діяльності якого є надання послуг з виготовлення та встановлення нагробних пам`ятників, інших елементів нагробного комплексу та ОСОБА_5 укладено трудовий договір, згідно якого ОСОБА_5 був працевлаштований до ФОП « ОСОБА_6 » виконавцем робіт.
На початку червня 2014 року, ОСОБА_5 перебував на своєму робочому місці, а саме в майстерні ФОП « ОСОБА_6 », що розташована по АДРЕСА_2 . В цей час до майстерні прийшов громадянин ОСОБА_4 , для оформлення замовлення на виготовлення надгробної плити та інших виробів. В приміщенні майстерні ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 щодо вартісті виробів з граніту. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , шляхом обману. Переслідуючи корисливий умисел, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману, скориставшись відсутністю інших працівників в приміщенні майстерні, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про можливість виготовлення надгробної плити та інших предметів, для встановлення на місці захоронення, дешевше, ніж якщо він буде робити замовлення офіційно. Дана пропозиція задовольнила ОСОБА_4 і вони домовились, що ОСОБА_5 власними силами виготовить пам`ятник з чорного граніту, огорожу у вигляді стовпів з шарами, гранітну плитку та вазу з граніту для квітів. За вказані вироби ОСОБА_4 мав заплатити ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7 000 гривень. Розуміючи, що сам дане замовлення він виготовити не зможе і не маючи наміру на виготовлення вказаного замовлення ОСОБА_5 , під різними приводами почав брати у ОСОБА_4 грошові кошти за замовлення. Так в період часу з червня по серпень 2014 року ОСОБА_5 , шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 6 450 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання право на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

В липні 2014 року ОСОБА_5 будучи матеріально відповідальною особою, для приховування свого злочину, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 та створення ілюзії виготовлення замовлення ОСОБА_4 , вирішив використати матеріал для виготовлення пам`ятників, який належить ФОП « ОСОБА_6 » та до яких він мав вільний доступ. Скориставшись ввіреним йому майном ОСОБА_5 з цеху взяв 3,3 квадратні метри гранітної плитки, загальною вартістю 1320 гривень, 5 шарів з чорного граніту загальною вартістю 600 гривень, вазу з чорного граніту вартістю 180 гривень. Зазначені матеріали ОСОБА_5 перевіз до гаражу ОСОБА_4 , намагаючись таким чином відстрочити виявлення його шахрайських дій.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ФОП « ОСОБА_6 » матеріальний збиток на загальну суму 2100 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, тобто привласнення ввіреного майна, вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 як працівник ФОП « ОСОБА_6 », з яким 04.01.2014 року укладено трудовий договір та договір про повну матеріальну відповідальність, згідно якого ОСОБА_5 приймав на себе повну матеріальну відповідальність за всі ввірені йому матеріальні цінності, був зобов`язаний забезпечувати їх збереження, негайно повідомляти про всі випадки розкрадань, нестач та втрат ввірених йому цінностей, бережно відноситись до ввірених йому цінностей, скоїв новий майновий злочин.

Підшукуючи можливі варіанти заробітку ОСОБА_5 , вирішив привласнити та продати електроінструмент, який знаходився в майстерні ФОП « ОСОБА_6 ». ОСОБА_5 , скориставшись можливістю вільного доступу до електроінструменту та відсутністю інших працівників ФОП « ОСОБА_6 »., в період часу з 15 серпня по 4 вересня 2014 року привласнив майно ФОП « ОСОБА_6 », а саме: болгарку «Девольт D 28134», перфоратор «Девольт D 25113», болгарку «Девольт D 28401», перфоратор «Девольт D 25123», болгарку «Метабо WE 14-125», шліфувальну машинку «Макіта 906», болгарку «Девольт D 28139, якій в подальшому продав, а виручені від продажу гроші витратив на власні потреби.

Згідно товарознавчої експертизи по визначенню залишкової вартості майна, від 22.09.2014, вартість болгарки «Девольт D 28134» становить 1295 грн., перфоратора «Девольт D 25113» становить 910 грн., болгарки «Девольт D 28401» становить 2115 грн., перфоратора «Девольт D 25123» становить 3192 грн., болгарки «Метабо WE 14-125» становить 2773 грн., шліфувальної машинки «Макіта 906» 2545 грн., болгарки «Девольт D 28139» становить 1105 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ФОП « ОСОБА_6 » матеріальний збиток на загальну суму 13935 грн.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, тобто привласнення ввіреного майна, вчинене повторно.

Наприкінці серпня 2014 року, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 працює в цеху з виготовлення надгробних пам`ятників, звернувся до обвинуваченого, для оформлення замовлення на виготовлення надгробної плити та встановлення її на місці захоронення. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом обману, оскільки виготовити дане замовлення, без його офіційного оформлення у ФОП « ОСОБА_6 », ОСОБА_5 не міг. Діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного заволодіння майном, шляхом обману, ОСОБА_5 запросив ОСОБА_7 до майстерні ФОП « ОСОБА_6 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись в майстерні ОСОБА_7 вибрав необхідну надгробну плиту, яку ОСОБА_5 мав начебто виготовити та встановити на місці захоронення. Того ж дня, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_7 1200 гривень, надані для виконання замовлення. Між тим, ОСОБА_5 предметів, необхідних для виготовлення та встановлення надгробної плити у розпорядженні не мав та виконувати зобов`язання по передачі вказаних предметів не збирався.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1200 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 30 жовтня 2014 року приблизно о 15 годині, проходячи поряд з будівельним майданчиком, що розташований по АДРЕСА_4 , вирішив зайти на територію вказаного майданчику та до приміщення, яке на той час будувалось для здійснення торгівлі, в якому він на той час підробляв різноробочим.

Зайшовши на територію майданчика та до самого приміщення, де його всі добре знали та він міг вільно перебувати, ОСОБА_5 побачив у спеціальній валізі шуруповерт «DeWALT DC 742», який лежав на підлозі. ОСОБА_5 переконавшись у тому, що його ніхто не помітить, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, взяв валізу в середині якої знаходився шуруповерт марки «DeWALT DC 742», належний ОСОБА_8 , та разом із шуруповертом у валізі покинув приміщення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно висновку експерта №131 від 12.11.2014 року, залишкова вартість з урахуванням фізичного зносу шуруповерту «DeWALT DC 742» станом на 30.10.2014 року за умови, що фізичний стан, який мав виріб 30.10.2014 року, відповідає фізичному стану, який на момент проведення експертизи, становила 1960 гривен.

Таким чином ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1960 гривень.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину в скоєних злочинах визнав повністю, щиросердо кається. Пояснив, що дійсно працюючи в ФОП « ОСОБА_6 » на початку червня 2014 року, до нього звернувся ОСОБА_4 з приводу вартості виробів з граніту. Він повідомив ОСОБА_4 про те, що можна виготовити надгробну плиту та інші предмети для встановлення на місці захоронення дешевше, ніж якщо він буде робити замовлення офіційно. Він не маючи можливості на виготовлення замовлення під різними приводами почав брати у ОСОБА_4 гроші. З червня по серпень 2014 року ОСОБА_9 передав йому 6 450 гривень. В липні 2014 року вирішив використати матеріал для виготовлення пам`ятників, який належить ФОП « ОСОБА_6 » . З цеху взяв гранітну плитку, 5 шарів з чорного граніту та вазу з чорного граніту, які перевіз до гаражу Скорохода, для приховання своїх дій. Проте ніякої гранітної плити він ОСОБА_9 не передавав. З 15 серпня по 4 вересня 2014 року, працюючи в майстерні, привласнив майно ФОП « ОСОБА_6 », а саме: болгарку «Девольт D 28134», перфоратор «Девольт D 25113», болгарку «Девольт D 28401», перфоратор «Девольт D 25123», болгарку «Метабо WE 14-125», шліфувальну машинку «Макіта 906», болгарку «Девольт D 28139, якій в подальшому продав. Наприкінці серпня 2014 року, ОСОБА_7 звернувся до нього, для оформлення замовлення на виготовлення надгробної плити та встановлення її на місці захоронення. Він запросив ОСОБА_7 до майстерні ФОП « ОСОБА_6 », де той вибрав необхідну надгробну плиту, яку він мав начебто виготовити та встановити на місці захоронення. Через деякий час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , він отримав від ОСОБА_7 1200 гривень для виконання замовлення. Але виконувати замовлення він не збирався. 30 жовтня 2014 року приблизно о 15 годині, проходячи поряд з будівельним майданчиком по АДРЕСА_4 , зайшов на територію майданчика та до самого приміщення, де його всі добре знали, побачив у спеціальній валізі шуруповерт «DeWALT DC 742», який лежав на підлозі. Переконавшись у тому, що його ніхто не помітить, взяв валізу з шуруповертом і пішов з майданчика.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, що на початку червня 2014 року, звернувся до обвинуваченого з приводу вартості виробів з граніту. Ревуцький повідомив його про можливість виготовлення надгробної плити та інших предметів дешевше, ніж якщо він буде робити замовлення офіційно. Обвинувачений під різними приводами почав брати у нього гроші. З червня по серпень 2014 року він передав обвинуваченому 6 450 гривень. В липні 2014 року обвинувачений перевіз до його гаражу гранітну плитку, 5 шарів з чорного граніту і вазу з чорного граніту. Заперечує, що обвинувачений перевіз до його гаражу гранітну плиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорюються.
Таким чином в судовому засіданні повністю доведено скоєння обвинуваченим злочинів відповідальність за які передбачено ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 і ч. 3 ст. 191 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує суспільну небезпеку скоєного, першу судимість обвинуваченого, його щиросерде каяття, позитивні характеристики, часткове відшкодування шкоди, наявність малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 і ч. 3 ст. 191 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч. 1 ст. 190 КК України 1 рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 191 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 491 гривню 40 копійок судових витрат.

Речові докази залишити у власності потерпілих.

Вирок набирає чинності протягом 30 днів, копії вироку сторони кримінального провадження можуть отримати негайно після закінчення судового засідання.
На вирок можуть бути подані апеляції в Судову палату по кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області, шляхом подання до Южноукраїнського міського суду протягом 30 днів.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1