В И Р О К

Ім'ям України

30 липня
2008 року Бершадський
районний суд

Вінницької області

В складі головуючого Зайцева М.П.

при секретарі Бурлаці А.І.

з участю
прокурора Губко В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Бершадь кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ставки
Піщанського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, працюючого
директором ПСП «Авангард» с. Ставки Бершадського району, з вищою
освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_1, займаючи посаду директора
приватного сільськогосподарського підприємства
«Авангард» с. Ставки Бершадського району, використовуючи службове
становище, нараховуючи доходи
фізичним особам у вигляді заробітної
плати та інших виплат відповідно
до умов трудового договору, протягом
2001-2008 років умисно не здійснив утримання та сплату податку з
доходів фізичних осіб до державного бюджету,
внаслідок чого державі спричинені
тяжкі наслідки у вигляді завданої шкоди
в розмірі 312765 грн. 96 коп.

В
березні 2008 року підсудний ОСОБА_1, з метою
незаконного отримання фінансової
підтримки підприємствам агропромислового комплексу через механізм здешевлення
кредитів, передбаченого державою, умисно надав
головному управлінню сільського господарства і продовольства Вінницької
ОДА довідку, в якій містилася неправдива
інформація щодо відсутності у ПСП «Авангард» заборгованості перед
бюджетом, внаслідок чого за рахунок коштів державного бюджету ПСП «Авангард» відшкодований розмір
компенсаційної плати за користування
кредитом, який був наданий підприємству
банком АППБ «Аваль» у 2002 році. Внаслідок вищезазначеного державі спричинені тяжкі
наслідки у вигляді завданої шкоди
в розмірі 12085 грн. 97 коп.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1
винним себе у вчиненому
визнав повністю і
пояснив, що він
є директором ПСП
«Авангард» с. Ставки Бершадського району, яке, відповідно до вимог
податкового законодавства, є
платником податку із
доходів фізичних осіб - працівників
підприємства. Протягом 2001-2007
років підприємство не в повному
обсязі виконало свій обов'язок перед
державою щодо сплати до державного
бюджету податку із доходів фізичних
осіб. Вищезазначене було
спричинено браком коштів для
здійснення сільськогосподарської діяльності. В 2002 році підприємство отримало кредит в розмірі 500000 грн. в
Бершадському банку «Аваль». В 2003 році йому стало відомо, що внаслідок здешевлення кредитів державою
передбачений порядок відшкодування компенсації ставки за
кредитами за рахунок коштів державного
бюджету. Але, оскільки
дана компенсація здійснюється
передусім підприємствам, які не мають заборгованості перед державним
бюджетом, то він, з метою отримання
вищезазначеної фінансової підтримки, надав до головного управління сільського
господарства і продовольства
Вінницької ОДА довідку, в якій
містилася неправдива інформація щодо відсутності у ПСП «Авангард» заборгованості перед державним бюджетом, завіривши дану
довідку власним підписом, підробленим
ним підписом головного бухгалтера підприємства
ОСОБА_2 та засвідчивши печаткою ПСП «Авангард». Внаслідок
цього, за рахунок
коштів державного бюджету
компенсована плата за користування
кредитом в розмірі 12085 грн. 97 коп.

Винність підсудного ОСОБА_1
у вчиненні злочину повністю доведена зібраними по справі доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_3, яка пояснила
суду, що з 2004
року вона працює головним бухгалтером
ПСП «Авангард» і є особою, яка
відповідальна за нарахування
доходів фізичним особам
у вигляді заробітної плати та
за сплату до державного
бюджету податку із
доходів фізичних осіб.
В квітні 2008 року Бершадською
МДПІ була проведена комплексна
документальна перевірка з
питань дотримання підприємством
податкового законодавства, в
ході якої встановлено, що підприємство
має заборгованість перед державним бюджетом
по сплаті податку з доходів
фізичних осіб в розмірі
321765 грн. 96 коп. Дана заборгованість виникла
на протязі 2001-2007 років, внаслідок того, що підприємству бракувало
коштів для здійснення сільськогосподарської
діяльності, погашення банківських
кредитів та здійснення виплат
працівникам. Директору підприємства -
ОСОБА_1 був відомий факт заборгованості перед бюджетом, і
директор здійснював заходи
щодо регулювання порядку
сплати податку з доходів фізичних
осіб, шляхом часткової сплати
до державного бюджету податку з доходів фізичних осіб і складення графіку погашення суми заборгованості податку з доходів фізичних
осіб.

Показаннями
свідка ОСОБА_2, оголошеними в судовому засіданні та
визнаними підсудним, згідно яких,
вона з 2000 року по 2004 рік працювала
головним бухгалтером ПСП «Авангард»,
реорганізованого з САВ «Авангард». Їй,
як особі відповідальній за виконання
вимог податкового законодавства, було відомо,
що станом на 2004 рік
підприємство мало заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних
осіб в розмірі біля 210000 грн. В 2002 році
підприємство отримало кредит у розмірі 500000 грн., про те, чи
підприємству компенсована плата за користування кредитом за
рахунок коштів державного бюджету не знає (а.с. 14-15 т.1).

Актом
перевірки Бершадської МДПІ від 21 квітня 2008 року приватного сільськогосподарського
підприємства «Авангард» с. Ставки Бершадського району, згідно якого ПСП
«Авангард» станом на 2008 рік має заборгованість в сумі 312765 грн. 96 коп.
(а.с.5-28 т.1).

Протоколом
виїмки від 12 червня 2008 року, згідно якого у головного управління сільського
господарства та продовольства Вінницької ОДА вилучено пакет документів на
підставі яких була проведена виплата ПСП «Авангард» компенсації ставки
по кредиту в розмірі 12085 грн.
97 коп. (а.с.36 т.2).

Довідкою ПСП «Авангард» № 59
від 12 червня 2003 року, в якій містилася неправдива інформація щодо
відсутності у ПСП «Авангард» заборгованості перед державним бюджетом, станом
на 1 березня 2003 року (а.с.36 т.2).

Копією
квитанції № 286 від 30 травня 2008 року про сплату до державного бюджету податку з доходів фізичних осіб в розмірі 10000 грн.

Дослідивши зібрані по справі
докази і оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що вчинене ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. ст. 366 ч.2, 364 ч.2
КК України, як зловживання
службовим становищем та службове підроблення, що спричинило тяжкі
наслідки.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує
- ступінь тяжкості вчиненого
злочину та особу підсудного, що
він повністю визнав свою вину,
щиро розкаявся в скоєному і
добровільно відшкодував завдані збитки, що в порядку ст. 66 КК України, суд враховує як обставини, які пом'якшують покарання, що раніше не
судимий, що позитивно характеризується
по місцю проживання та місцю роботи,
доглядає матір, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 вчинив
злочин середньої тяжкості, передбачений ст. 366 ч.2 КК України та
тяжкий злочин, передбачений ст.
364 ч.2 КК України, наявність декількох
обставин, які пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з
урахуванням особи винного ОСОБА_1, який
вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у
скоєному і вчинене ним було викликано внаслідок негативного впливу стихійних явищ
на сільськогосподарську діяльність підприємства, директором якого він
являється, що добровільно відшкодував завдані збитки, то суд
вважає за можливе, на підставі ст. 69 КК
України, покарання підсудному ОСОБА_1 призначити більш м”яке, ніж передбачено ст. ст. 364 ч.2, 366 ч.2 КК України
- без призначення додаткового
покарання у виді позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Враховуючи обставини вчинення злочину
та особу підсудного суд вважає, що
виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування покарання, що дає суду
можливість на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання
з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 по ст.364
ч.2 КК України до
трьох років позбавлення волі,
із застосуванням ст. 69 КК
України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю, по ст. 366
ч.2 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 при сукупності злочинів визначити шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим
у виді трьох років позбавлення волі із
застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком один рік шість
місяців.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 діб з моменту його
проголошення.

СУДДЯ: