АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-278/2007 рік Головуючий
у 1-й інстанції: Семерей М.Ф.
Категорія: ст.ст. 186 ч.2, Доповідач
апеляційної інстанції: Губа О.О.
1, 153 ч.1 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у
складі:

головуючого: Губи
О.О.

суддів: Гребенюк
В.І., Тимошевського В.П.

за
участю прокурора: Данчука В.М.

захисника: ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну

справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ленінського

районного
суду м. Миколаєва від 5 лютого 2007 року, яким засуджено:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с. Ольгополь Єланецького
району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не
одруженого, працюючого зварювальником "Сільбуду", проживаючого по
АДРЕСА_1, раніше судимого Єланецьким районним судом Миколаївської області:

·
15.04.1992 року по ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3, 81 ч. 2, 17,
215-3 ч. 2 КК України к 2 рокам
позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання
вироку на 2 роки;

·
30.07.1993 року по ст. 140 ч. 2 КК України к 2 рокам
позбавлення волі, ст. 45 КК України умовно з іспитовим строком 2 роки;

·
15.09.1993 року по ст. 81 ч. 3 КК України, 43 КК України к 3 рокам 2
місяцям позбавлення волі;

·
11.03.1999 року Корабельним районним судом м. Миколаєва
по ст.ст. 206 ч. 1, 17, 215-3 ч. 3 КК України

2

6 рокам позбавлення
волі, звільнився 14.12.2004 року за відбуттям строку покарання,

·
за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;

·
за ст. 153 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі;

·
за ст. 152 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді 5 років позбавлення
волі.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним та засуджено за вчинення злочинів за
наступних обставин.

15 лютого 2006 року близько 2 години ночі ОСОБА_2 в стані алкогольного
сп'яніння біля бару "Руслан"
по АДРЕСА_2 із застосуванням фізичного насильства зґвалтував ОСОБА_3 і
задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом. Після чого ОСОБА_2
заволодів майном потерпілої - мобільним телефоном "Сіменс А-70",
сім-карткою та зарядним пристроєм на загальну суму 380 грн.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2, не визнаючи своєї вини
у вчиненні інкримінованих йому злочинах, просить вирок суду скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд. Також просить апеляційну інстанцію прийняти
його справу до свого провадження. Посилається, що у справі відсутні докази його
винуватості, оскільки потерпіла добровільно передала йому мобільний телефон в
той момент, коли вони за взаємною згодою вступили в статеві відносини. На його
думку, висновки суду ґрунтуються на припущеннях та недопустимих доказах,
оскільки вони зібрані з порушенням кримінально-процесуального законодавства,
необ'єктивність та однобічність досудового і судового слідства. Крім того, на
його думку, що суд дав неправильну оцінку поясненням потерпілої ОСОБА_3, яка
давала різні пояснення, а також звела на нього наклеп. Посилається на те, що у
вироку наведені пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 які не
відповідають дійсності. Також на думку апелянта, висновки експертів не
узгоджуються з фактичними обставинами справи. Посилається на те, що суд не
задовольнив його клопотання про притягнення осіб до кримінальної
відповідальності у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 366, 367, 383, 384
КК України. Оспорює початок обчислення строку покарання. Вважає, що суд
необгрунтовано врахував обставини, які обтяжують покарання, - рецидив злочину,
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

3

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженогоОСОБА_2,
який підтримав апеляцію і просив скасувати вирок та прийняти справу до
провадження апеляційною інстанцією, захисника ОСОБА_1, підтримавшого апеляцію
засудженого, думку прокурора про законність та обгрунтованність вироку,
перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за який
його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі та
перевірених у судовому засіданні у встановленому кримінально-процесуальним
законом порядку.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що
раніше вона із ОСОБА_2 знайома не була і познайомилась з ним тільки 14.02.2006
року близько 20 години. На протязі з 20 години до 1 години ночі 15.02.2006 року
відвідували розважальні установи, де вживали спиртні напої. В барі " Руслан" близько 1 години
40 хвилин ОСОБА_2 став приставати до неї. Вона, намагаючись втекти відОСОБА_2,
вийшла на вулицю. Однак ОСОБА_2 схопив її за одежу і став тягнути в двір.
Вимагав вступити з ним в статеві відносини. При цьому наніс їй удар в область
голови та по спині, в результаті чого вона вдарилася головою об залізні грати
клітки. Після чого неодноразово зґвалтував її та задовольнив статеву пристрасть
неприродним способом, під час чого ОСОБА_2 також висловлював погрози
застосування насильства щодо неї, якщо вона не буде йому підкорятися. На
досудовому слідстві вона впізнала ОСОБА_2 серед 3 пред'явлених їй осіб.

Аналогічні пояснення потерпіла давала і ході очної ставки та в ході
відтворення обстановки та обставин події.

її пояснення узгоджуються з висновками судово-медичної експертизи, які
свідчать, що у ОСОБА_3 мали місце тілесні ушкодження в області спини та
припухлості м'яких тканин голови, які утворилися від дії тупих твердих
предметів, в строк і при обставинах, вказаних потерпілою. В області слизистої
задньо - прохідного отвору виявлени 2 надриву, які утворилися від дії тупих
твердих предметів, не виключено, що при введенні полового члену (а.с. 132).

З огляду на наведене, підстав не довіряти поясненням потерпілої у суду не
було, оскільки раніше вона із ОСОБА_2 знайома не була, познайомилась з ним
тільки 14.02.2006 року близько 20 години. До того ж повідомила про зґвалтування
її ОСОБА_2 сторонніх людей ще до написання заяви в міліцію.

4

Із протоколу пред'явлення для впізнання осіб від 28.02.2006 року
вбачається, що ОСОБА_3 серед З осіб пред'явлених для впізнання впізналаОСОБА_2
за ознаками статури, зросту, усмішкою та іншими прикметами (а.с. 74-75).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на нічному
ринку "Южний" продавцем. 15.02.2006 року близько З години ночі
підійшли незнайомі їй хлопець та дівчина. Вона помітила, що ОСОБА_3 налякана і
хлопець її не відпускає. Вона втрутилася і під приводом відвести ОСОБА_3 в
туалет, допомогла їй втекти. Під час цього та їй, що хлопець висловлював на її
адресу (потерпілої) погрози, зґвалтував її, забрав мобільний телефон. Крім
того, на досудовому слідстві вона впізналаОСОБА_2 серед 3 осіб пред'явлених для
впізнання, що підтверджується даними протоколу пред'явлення осіб для впізнання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що 14.02.2006 року вона зі
своєю знайомою ОСОБА_3 познайомилися з хлопцем на ім'я ОСОБА_2, який
запропонував їм піти в бар відпочити. ОСОБА_3 погодилася, а вона - ні. Після
чого вона поїхала. Наступного дня ОСОБА_3 повідомила їй, що хлопець її
зґвалтував.

Із пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що 15.02.2006 року в бар
"Руслан", де вона
працюють, після 1 години ночі зайшли хлопець з дівчиною. Вони були в
нетверезому стані. Між ними виникла сварка. Хлопець хапав дівчину за куртку,
тягнув до себе, а вона відштовхувала його. Потім хлопець виштовхнув дівчину з
бару і вони пішли в невідомому напрямі.

Підстав не довіряти свідкам ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у суду не
було, оскільки вони давали аналогічні пояснення на досудовому слідстві, їх
пояснення узгоджуються з іншими доказами по справі. Крім того, із ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вони раніше не були знайомі і підстави обмовляти ОСОБА_2 у них
відсутні.

З пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що 15.02.2006 року він на
Центральному ринку в м. Миколаєві придбав у незнайомого йому хлопця мобільний
телефон "Сіменс - А-70" за 115 грн. з зарядним пристроєм. В
подальшому він продав цей телефон і зарядний пристрой незнайомій йому особі.

Сам ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував, що 14.02.2006 року увечері
познайомився з ОСОБА_3, заходив з нею в розважальні установи, де вживали
спиртні напої, вступав з ОСОБА_3 в статеві
відносини. Мобільний телефон
ОСОБА_3 та зарядний

5

пристрій
до нього він наступного дня продав незнайомому хлопцю на Центральному
ринку м. Миколаєва.

Твердження ОСОБА_2 про те, що між ним і ОСОБА_3 були статеві відносини за
взаємною згодою, є необгрунтованими, оскільки спростовуються зазначеними вище
поясненнями потерпілої ОСОБА_3, а також свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та висновками
судово-медичної експертизи.

Доводи засудженого про оспорювання висновків судово-медичної експертизи
щодо тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_3, а також про те, що свідки не
бачили у потерпілої ніяких тілесних ушкоджень, є необгрунтованими, оскільки ті
тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілої, візуально виявити
неможливо, а їх наявність узгоджується з іншими вище зазначеними доказами по
справі.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що засуджений
вчинив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_3 повторно, статеві відносини
із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, а також
задовольнив статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного
насильства та погрози його застосування і правильно кваліфікував його дії за ч.
1 ст. 152, ч.1 ст. 153, ч. 2 186 КК України.

Попереднє
та судове слідство по справі проведено повно і об'єктивно.

Порушень кримінально-процесуального закону, що ставлять під сумнів висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за вказаними статтями
Кримінального кодексу України, не встановлено.

Твердження ОСОБА_2, що він не вчиняв злочинів в стані алкогольного
сп'яніння, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3,
свідка ОСОБА_6

Також необгрунтовані твердження ОСОБА_2 про відсутність такої обставини,
яка обтяжує покарання, рецидив злочину, оскільки він має судимості, які в
установленому законом порядку не погашені і не зняті.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_2, суд відповідно до ст. 65 КК
України врахував як ступінь тяжкості вчинених злочинів, так і дані про його
особу, який вчинив злочини, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рецидив
злочинів. Отже, призначене йому покарання є справедливим.

6

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що вирок щодо
ОСОБА_2 є законний і обґрунтований, тому не вбачає підстав для його скасування,
як про це ставить, як ставить про це в апеляції засуджений.

Що стосується вирішення питання про притягнення деяких осіб до кримінальної
відповідальності у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 366, 367, 384 КК
України, то це вирішується в іншому порядку.

Судом правильно встановлено початок обчислення строку покарання, оскільки з
протоколу затримання за підозрою у вчиненні злочину (а.с. 9) вбачається, що
ОСОБА_2 у відповідності до ст. 115 КПК України затриманий 17.02.2006 року.
Інших даних про затримання ОСОБА_2 в справі відсутні.

Керуючись
ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 5 лютого 2007 року відносно ОСОБА_2 - без
зміни.