Справа № 1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 26
грудня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - Остапука
В.І.,

за
участю секретаря - Раковець
A.M.,

прокурора
- Воробія
О.П.,

захисника - ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, з середньою
освітою, неодруженого, студента Луцького державного технічного
університету, раніше не судимого, -
за ст. 187 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2. 18 серпня 2007 року близько 04.00 год., знаходячись
поблизу АДРЕСА_2, за попередньою змовою
з невстановленими особами, матеріали
відносно яких виділені в окреме провадження,
умисно, із застосуванням
насильства, небезпечного для життя та
здоров'я в момент його заподіяння, що
виразилося в нанесенні удару скляною пляшкою по голові, ударів ногами та руками по голові, тулубу потерпілого ОСОБА_3, відкрито заволоділи грошима потерпілого в
сумі 150 грн., спричинивши тим самим
останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину у вчиненому визнав частково
та показав, що дійсно він 18 серпня 2007
року у вказаний час з хуліганських мотивів разом із візуально знайомими йому
особами пристали до потерпілого ОСОБА_3 і побили, однак він побої останньому не наносив і гроші
не викрадав. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Незважаючи
на часткове визнання своєї вини самим підсудним, його винність у розбої, вчиненому за попередньою змовою групою
осіб, підтверджується зібраними та
дослідженими в судовому засіданні доказами,
а саме:

2

·
показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що 18.08.2007 року в нічний час на
пр.Соборності в м. Луцьку на нього напали невідомі йому особи, вдарили його пляшкою по голові і почали
наносити удари руками та ногами по голові та тулубу. В подальшому заволоділи
грошима в сумі 150 грн., які лежали в
кишені його штанів. Ствердив, що
ОСОБА_2. був присутній серед нападників,
однак не може вказати, що саме
він наніс йому удар пляшкою по голові та удари ногами і руками по голові, тулубу;

·
показаннями свідка ОСОБА_4. про те, що коли 18.08.2007 року він разом з ОСОБА_3.
після 03.00 год. повертались
додому з нічного клубу "Колізей",
то на пр.Соборності в м. Луцьку до них пристали невідомі хлопці та
попросили закурити. Після того, як
ОСОБА_3. пригостив їх цигарками, вони
попросили ще, на що він їм відмовив і
вони пішли далі. Однак ті хлопці їх наздогнали,
вдарили ОСОБА_3 пляшкою по голові,
після чого зав'язалась бійка, в
ході якої він взяв палку і відганяв нею нападників. Потім підбігли два
працівники міліції і всі порозбігались,
лише затримали ОСОБА_2. Він не бачив,
чи наносив підсудний удари потерпілому,
пляшки в його руках також не бачив,
перший раз побачив ОСОБА_2., коли
той вже був затриманий працівниками міліції;

·
показаннями свідка ОСОБА_5. про те,
що коли вона разом зі своїм хлопцем ОСОБА_2. 18 серпня 2007 року біля
04.00 год. повертались додому з нічного клубу "Колізей", то біля кальян-клубу "Шахерезада"
ОСОБА_2. сказав, що піде купити цигарок, і пішов в сторону магазину, біля якого стояла компанія хлопців.
Вона, не дочекавшись ОСОБА_2., пішла додому,
бійки ніякої не бачила;

·
показаннями свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_7 про те, що 18.08.2007 року вони заступили на
чергування по охороні громадського порядку. Біля 04.00 год. їм поступив
виклик, що біля кальян-клубу
"Шахерезада", що по пр.Соборності
м. Луцька, бійка, куди вони відразу направились. Побачивши
їх, хлопці почали розбігатись, але ОСОБА_7.3атримав одного з них. Ним
виявився ОСОБА_2. Чи наносив удари ОСОБА_2. потерпілому ОСОБА_3. сказати не
можуть, оскільки не бачили;

·
висновком судово-медичної експертизи №2051 від 04.09.2007
року, згідно якої у ОСОБА_3 були
виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних ран голови та обличчя, які виникли від травмуючої дії гострих
ріжучих предметів, а також синців та
саден, що виникли від травмуючої дії
тупих твердих предметів. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження
відносяться до легких тілесних ушкоджень,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с. 75-77).

Таким чином, суд приходить до
висновку, що підсудний ОСОБА_2. своїми
умисними діями, спрямованими на напад з
метою заволодіння чужим майном,
поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров'я особи,

з

яка зазнала нападу, вчинений за
попередньою змовою групою осіб, вчинив
злочин, передбачений ст.
187 ч.2 КК України.

Досудовим слідством ОСОБА_2. інкриміновано вчинення розбою за ознакою
заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Дана кваліфікуюча ознака не знайшла свого підтвердження в судовому
засіданні з наступних підстав.

Так, допитаний в
судовому засіданні експерт ОСОБА_8. показав,
що потерпілому ОСОБА_3. були спричинені легкі тілесні ушкодження за
ознакою короткочасного розладу здоров'я. Разом з тим, на підставі висновку хірурга-косметолога про
те, що для усунення ран (рубців) на
обличчі необхідне оперативне втручання,
він зробив висновок, що такі рани
є невиправними. Згідно цього ж висновку спричинені потерпілому тілесні
ушкодження можуть бути розцінені як тяжкі тілесні ушкодження, а можуть і не бути розцінені як такі.
Оскільки будь-які сумніви трактуються в користь підсудного, то суд виключив з обвинувачення останнього
кваліфікуючу ознаку розбою, а саме
заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та
перекваліфікував дії підсудного ОСОБА_2. з ч.4 на ч.2 ст. 187 КК України.

Суд також виключає з обвинувачення підсудного таку обтяжуючу покарання
обставину, як вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння, оскільки дана
обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового слідства.

При обранні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого
підсудним злочину, всі. обставини справи
та дані про особу винного.

Обставин, що пом'якшують чи
обтяжують покарання, суд по справі не
знаходить.

ОСОБА_2. вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину фактично визнав та розкаявся у
вчиненому, позитивно
характеризується, навчається у вищому
учбовому закладі, при затриманні його на
місці злочину викрадені гроші у потерпілого в нього не були вилучені, що дає суду підстави стверджувати, що підсудний їх особисто не викрадав, потерпілий не наполягав на суворому
покаранні, а тому суд вважає за можливе
призначити підсудному покарання із застосуванням ст. .69 КК
України нижче від найнижчої межі,
встановленої ч.2 ст. 187 КК
України, у вигляді позбавлення волі та
звільнити його від відбування покарання з випробуванням. .

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, на підставі
ст. ст. 28, 328 КПК України, ст.
ст. 1167, 1168 ЦК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_3. до
підсудного ОСОБА_2. слід задовольнити в повному об"ємі. Стягнути з
ОСОБА_2. в користь ОСОБА_3 150 грн. матеріальної шкоди та 7000 грн. моральної
шкоди.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

4

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 187 ч.2
КК України, та призначити покарання із
застосуванням ст. 69 КК України у виді
5-ти (п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільнити ОСОБА_2.
від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
навчання;

·
періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_2. змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти із залу суду
негайно.

Зарахувати
ОСОБА_2. в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 28 серпня
по 26 грудня 2007 року.

Стягнути
з ОСОБА_2. в користь ОСОБА_3 150 грн. матеріальної шкоди та 7000 грн. моральної
шкоди, а всього 7150 (сім тисяч сто
п'ятдесят) грн.

Стягнути
з ОСОБА_2. в доход держави судові витрати по справі в сумі 84, 12 грн. за
проведення наркологічної експертизи.

На вирок
суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом
15 діб з моменту його проголошення.