Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4087/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000730 від 04.09.2014 року) по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 08.08.2014 року близько 12 години 30 хвилин знаходячись на території земельної ділянки яка розташована позаду будинку АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , де на ґрунті довготривалих неприязних відносин, які розвинулись з приводу земельного спору, затіяв сварку з сусідкою ОСОБА_6 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, будучи більш фізично розвинутим та скориставшись беззахисністю ОСОБА_6 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, наблизився до останньої та миттєво розпочав наносити ОСОБА_6 , долонями правої та лівої руки по механізму з верху вниз близько 8 ударів один за одним в ділянку грудей, натомість ОСОБА_6 , з метою захисту свого життя і здоров`я виставила перед собою обидві руки, однак ОСОБА_8 активно продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень, схопив обома руками ОСОБА_6 за кисті рук та приклавши значне фізичне зусилля повалив її на землю обличчям донизу.

В подальшому ОСОБА_8 не припиняючи своїх протиправних дій та знаходячись біля лежачої обличчям до землі ОСОБА_6 , почергово наніс останній близько 8 ударів долонями правої та лівої руки в область плечей та шийного відділу, в наслідок чого ОСОБА_8 реалізував свій злочинний намір направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень.

В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів грудної клітки по передній поверхні в ділянці грудини, правого плеча в верхній третині по внутрішній поверхні, лівого плеча в середній третині та нижній третині по внутрішній поверхні, правої гомілки в середньо-верхній третині по середній поверхні; садна шкірних покровів правого плеча в нижній третині по задній поверхні, які згідно висновку експерта за №341 від 19.09.2014, відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95, кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

Після цього ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, які можуть настати після їх вчинення, знаходячись на городі дворогосподарства АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , підбіг до ОСОБА_5 , яка прийшла на крики про допомогу ОСОБА_6 , миттєво схопив ОСОБА_5 лівою рукою за її ліву руку і силою утримуючи її правою рукою стиснутою в кулак наніс удар в ліву ділянку обличчя ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, обутою правою ногою почергово наніс ОСОБА_5 два удари, з яких перший в область стегна правої ноги, а другий в пахову ділянку зліва, в наслідок чого ОСОБА_5 впала спиною на насип з камінням.

В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів біля вушної ділянки зліва, лівого плеча в нижній третині по внутрішній поверхні, лівого передпліччя в верхній третині по внутрішній поверхні, правого плеча в нижній третині по внутрішній поверхні, в підключичній ділянці справа, пахової ділянки зліва, лівої сідниці в верхньо - зовнішній ділянці, саден шкірних покровів в ділянці правого ліктьового суглобу по розгинальній поверхні, які згідно висновку експерта №342 від 19.09.2014 року та відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину не визнав, пояснив, що 08.08.2014 року близько 12 години він разом зі своїм сином ОСОБА_10 знаходились на межі власної земельної ділянки та земельної ділянки сім`ї ОСОБА_9 . Оновлювали огорожу. До них підійшла ОСОБА_6 та почала погрожувати, з приводу знаходження їх на межі земельної ділянки. Після чого, ОСОБА_6 взявши в руки «кіл» та нанесла йому удар по лівій руці. Він вихопив з її рук «кіл». Тоді вона взявши дерев`яний брусок намагалась ним йому нанести удар. Він його теж вихватив. Потім вона взяла камін і кинула в нього, він ухилився. Тоді вона взяла другий камінь, який він вихватив. Після він схопив її за шию, притиснув її голову до землі та скрутив їй руки. Так він її тримав десь близько хвилини. На це підбігла ОСОБА_5 та почала наносити йому удари по голові гілкою. Він оборонявся. Піднімав свою ногу до рівня поясу, щоб ОСОБА_5 не підійшла до нього. Таким чином, ОСОБА_5 близько двох разів вдарилась об його ногу. ОСОБА_6 повалив на землю, оскільки вона хотіла розірвати йому рот. Конфлікт тривав близько 15-20 хвилин. Зазначає, що умисно тілесні ушкодження потерпілим не спричиняв, він оборонявся, його побили та спричинили тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани голови, подряпин руки, обличчя.

Не дивлячись на те, що обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні злочину, який йому інкриміновано органом досудового слідства, його вина доводиться наступними доказами.

Зокрема, показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні показала на те, що 08.08.2014 року ОСОБА_8 зі своїм сином знаходились на межі земельної ділянки, крутили сітку огорожі. ОСОБА_8 зайшов на її земельну ділянку. Вона зробила йому зауваження та попросила зайти на свою земельну ділянку і там проводити роботи. Між ними почалась сварка. Знаходячись на відстані близько 5 метрів, вона взяла «ляцу» (частина дошки) та кинула її у бік ОСОБА_8 . Останній до неї підійшов та наніс їй близько 7 ударів в область грудей. Вона впала. ОСОБА_8 продовжив наносити їй удари. Тоді прийшла її сестра ОСОБА_11 . Останній ОСОБА_8 також наніс удари по обличчю та нозі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 08.08.2014 року проходила біля будинку ОСОБА_6 , почула крики. Вона зрозуміла, що б`ють її сестру. Зайшовши, побачила лежачу на землі побиту сестру. Схилившись до неї почула крик, обернувшись побачила як ОСОБА_8 наближається до неї. Тоді вона взявши частину дошки, однак не встигнувши перекласти її в іншу руку, ОСОБА_8 наніс їй удар кулаком по обличчю, потім вдарив її ногою під пахву, вона впала на каміння. Після чого син ОСОБА_8 почав його заспокоювати, між ними стала донька ОСОБА_6 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень продовжує лікуватись по сьогоднішній день.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 08.08.2014 року знаходячись вдома на крики вибігла з хати та побачила, що її мама ОСОБА_6 лежить на землі, а біля неї знаходиться ОСОБА_8 . На це прийшла її тітка ОСОБА_5 . На останню ОСОБА_8 накинувся з кулаками та наніс їй удари по обличчю. ОСОБА_5 впала на каміння та пошкодила лікоть. Син ОСОБА_8 знаходився поруч, батька не заспокоював навіть на її прохання.

Свідок ОСОБА_13 08.08.2014 року знаходилась на роботі в амбулаторії. Поступив виклик до Феєр. Приїхавши на місце потерпілим було надано першу медичну допомогу. ОСОБА_6 направлено на рентген грудної клітки. Зі слів потерпілих їм наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 08.08.2014 року близько 12 години йому зателефонувала донька ОСОБА_12 . Остання повідомила про те, що ОСОБА_8 побив її маму та тітку. При розмові з ОСОБА_8 , останній повідомив, що відповідальності за вчинене не боїться, йому міліція нічого не зробить. ОСОБА_6 повідомила, що ОСОБА_8 їй наніс удари по голові та по грудях на ґрунті тривалого земельного спору. Про здійснення ремонтних робіт на межі ОСОБА_8 нікого не попереджав.

Крім цього вина обвинуваченого доводиться наступними доказами:

- заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про прийняття мір до ОСОБА_8 , який їм 08.08.2014 року спричинив тілесні ушкодження (а.п.13,37);

- протоколом огляду місця події від 22.10.2014 року та фототаблицею до нього, якими зафіксовано місце на якому ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_6 та фототаблицею до нього, в якому відображено місце та обставини події за яких їй було спричинено громадянином ОСОБА_8 тілесні ушкодження (а.п.119-127);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.10.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, в якому відображено місце та обставини події за яких їй було спричинено громадянином ОСОБА_8 тілесні ушкодження (а.п.129-137);

- висновком експерта № 341 від 19.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів грудної клітки по передній поверхні в ділянці грудини, правого плеча в верхній третині по внутрішній поверхні, лівого плеча в середній третині та нижній третині по внутрішній поверхні, правої гомілки в середньо-верхній третині по середній поверхні; садна шкірних покровів правого плеча в нижній третині по задній поверхні, які відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95, кваліфікуються, як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, яким могли бути стиснута в кулак рука чи інші подібні предмети, при нанесенні ударів ними, при цьому ОСОБА_6 могла знаходитися в будь-якому положенні, повернутою травмованими ділянками тіла до травму чого предмету. Виникнення виявлених тілесних пошкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту виключено. По давності виникнення вкладаються в строк події 08.08.2014 року (а.п.87-89);

- висновком експерта № 342 від 19.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів біля вушної ділянки зліва, лівого плеча в нижній третині по внутрішній поверхні, лівого передпліччя в верхній третині по внутрішній поверхні, правого плеча в нижній третині по внутрішній поверхні, в підключичній ділянці справа, пахової ділянки зліва, лівої сідниці в верхньо - зовнішній ділянці, саден шкірних покровів в ділянці правого ліктьового суглобу по розгинальній поверхні, які відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікується як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоров`я. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету, яким могли бути стиснута в кулак рука чи інші подібні предмети, при нанесенні ударів ними (в тому числі і по обличчю), при цьому ОСОБА_5 могла знаходитися в будь-якому положенні, повернутою травмованими ділянками тіла до травму чого предмету. Виникнення виявлених тілесних пошкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту виключено, тільки тілесне пошкодження у вигляді «садна шкірних покровів в ділянці ліктьового суглобу по розгинальній поверхні» могло виникнути від удару в підлегле покриття при падінні. По давності виникнення вкладаються в строк події 08.08.2014 року (а.п.55-57).

Витяг з кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2015 року, який на думку захисту є доказом необхідної оборони обвинуваченого, на переконання суду таку обставину не підтверджує, оскільки є реакцією (дією) органу досудового розслідування на подання заяви в порядку ст. 214 КПК України.

Також твердження сторони захисту про те, що суд з порушенням права на захист обвинувачення продовжував судовий розгляд та допитав потерпілих, у зв`язку з чим показання таких осіб не можуть вважатись належними й допустимими доказами є безпідставним. По перше - захисник згідно поданої заяви не заперечував в разі згоди обвинуваченого на продовження судового розгляду у його відсутності (а.с. 127). Обвинувачений не заперечував судовому засіданні про продовження розгляду кримінального провадження у відсутності захисника. По друге відповідно до ч. 1 ст. 324 КПК України суд відкладає розгляд кримінального провадження в разі неявки захисника, де участь захисника є обов`язковою. Судом не були встановлені обставин, визначені ст. 52 КПК України, де участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою.

Показання свідка ОСОБА_10 про те, що саме його батько ОСОБА_8 захищався від дій потерпілих, і потерпілим умисно тілесні ушкодження не спричиняв спростовуються встановленими та дослідженими в судовому засіданнями доказами. Крім цього, такі твердження свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 жодними доказами не підтверджені. Також ці особи у своїх показаннях в судовому засіданні не зазначили які дії потерпілі вчиняли по відношенню до обвинуваченого, внаслідок яких останньому необхідно було вчиняти дії по необхідній обороні.

Так, відповідно до положень ст. 36 КК України право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, зокрема, оборона може здійснюватися від суспільно небезпечного діяння, ознаки якого передбачені Кримінальним кодексом, і це посягання має бути реальним, а не уявним.

Разом з тим ч. 1 ст. 36 КК не обмежує коло суспільне небезпечних посягань лише злочинами. Ними можуть бути суспільне небезпечні посягання особи, яка не досягла віку, з якого можлива кримінальна відповідальність. Подібні посягання лише за об`єктивними своїми ознаками повинні відповідати суспільній небезпечності злочину. Такий висновок можна зробити виходячи із п. 10 постанови ПВСУ від 26 квітня 2002 р, № 1.

Істотною характеристикою суспільне небезпечного посягання є його наявність, протягом якої у особи існує право на необхідну оборону. Наявність суспільне небезпечного посягання має початковий і кінцевий моменти.

Пленум Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26 квітня 2002 р. зазначив, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільне небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 цілеспрямовано, умисно, під час словесної перепалки з ОСОБА_6 , у відповідь на дії останньої, яка кинула в його сторону частину дерев`яної дошки, підійшов до неї та завдав їй удари, внаслідок яких потерпіла отримала тілесні ушкодження. В подальшому без створення реальної загрози заподіяння йому шкоди діями потерпілої ОСОБА_5 наніс останній удари, внаслідок яких вона також отримала тілесні ушкодження.

На переконання суду дії обвинуваченого були спрямовані на умисне спричинення потерпілим легких тілесних ушкоджень, а дії останніх не створювали йому реальної загрози заподіяння шкоди.

Таким чином, твердження обвинуваченого про те, що він потерпілим умисно легкі тілесні ушкоджень не спричиняв, оскільки він захищався від дій потерпілий спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами та дослідженими належними й допустимими доказами.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_8 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, обвинувачений винний у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільного небезпечності скоєного злочину, дані про стан здоров`я, на «Д» обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває посередню характеристику, є пенсіонером по обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п. 105, 107,108).

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, який вперше притягується до відповідальності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у виді штрафу, і таке покарання на думку суду буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При покладенні на обвинуваченого процесуальних витрат потерпілої ОСОБА_5 суд виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу.

Витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження (ч. 2 ст. 120 КПК).

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 124 КПК).

Суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані (ч. 1 ст. 125 КПК).

Потерпілою ОСОБА_5 здійснено процесуальні витрати на правову допомогу адвокату ОСОБА_4 в розмірі 4050 грн., що підтверджується Договором №ГСР-1 про надання правової допомоги від 18 серпня 2014 року, актом № ГСР-1 здачі-приймання наданих послуг від 12 травня 2015 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 056 від 12 травня 2015 року.

При цьому суд враховує, що особа, яка таку допомогу надала, є адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Таким чином, понесені потерпілою витрати на правову допомогу, з урахуванням часу витраченого адвокатом для надання такої допомоги, часу витраченого для прийняття участі у судових засідань, доведеністю визначеного грошового розміру процесуальних витрат, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази не визнавались.

Враховуючи, що обвинуваченому призначається покарання не пов`язане з позбавленням волі, запобіжні заходи щодо нього судом не застосовуються.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Стягнути ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в сумі 4050 гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1