Справа № 751/891/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/522/2015
Категорія - ч.1 ст. 286 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006813,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має сина ОСОБА_9 , 2006 року народження, не працює, раніше не судився,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України на один місяць арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та 393 грн. 12 коп. процесуальних витрат, за проведення експертиз на користь держави.

Стягнуто з національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь потерпілої ОСОБА_8 8 880 грн. 20 коп. матеріальних витрат, та 2 550 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, 10 грудня 2014 року о 17 год. 40 хв., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху в м. Чернігові по вул. Толстого, з боку вулиці Лісковицької в напрямку проспекту Миру, в порушення п. п. 2.3 „б, 18.1 Правил дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поруч з будинком 48 по вул. Толстого м. Чернігова, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого скоїв на наїзд на пішохода, заподіявши середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, строком понад 21 день.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, міру покарання у виді арешту замінити на мінімальний штраф, передбачений санкцією статті, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки. На думку обвинуваченого, суд порушуючи вимоги ст.ст. 65, 66 КК України та ст. 370 КПК України, не врахував, що він під час досудового слідства передав потерпілій 2 000 грн. на придбання ліків, а в процесі судового слухання справи в рахунок погашення моральної шкоди передав їй ще 3 200 грн. Він страждає на тяжке захворювання і за станом свого здоров`я потребує постійного медикаментозного лікування та дієтичного харчування, а перебування під арештом може негативно вплинути на його стан здоров`я.

Обвинувачений акцентує увагу на тому, що він відразу визнав себе винним, щиро розкаявся, з місця події не зник, викликав швидку допомогу та працівників ДАІ, на утриманні має неповнолітню дитину, опікується своїми батьками похилого віку, що потребують його матеріальної та моральної допомоги. Позбавлення ж права керувати транспортними засобами, негативно вплине на стан його рідних.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який просив про задоволення його апеляційної скарги та про пом`якшення покарання до штрафу в мінімальному розмірі, можливо який він зможе сплатити, потерпілу, яка заперечувала проти апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а призначене покарання справедливим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_8 одержала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, зібраним та дослідженим доказам і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував характер порушення правил безпеки дорожнього руху наїхав на пішохода на пішохідному переході, коли потерпіла майже закінчувала перехід проїжджої частини, особу винного, який фактично винуватості своєї не визнав та заявив, що наїхав на потерпілу, так як раптово вимкнулося освітлення на вулиці, його стан здоровя, сімейне та матеріальне становище, часткове відшкодування потерпілій шкоди, думку потерпілої і призначив покарання в мінімальних межах, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Прохання обвинуваченого про заміну покарання на штраф та про звільнення від додаткового покарання, не може бути задоволене. Офіційно ОСОБА_6 не працює, тільки допускає, що зможе сплатити призначений судом штраф у мінімальних розмірах. З огляду на обставини події кримінального правопорушення та наслідки, що настали від злочину для потерпілої ОСОБА_8 , майбутнє якої змінилося вкрай негативно, перехід до більш м"якого покарання суперечитиме принципам законності, справедливості обгрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12