Справа № 128/4592/14-к
ВИРОК
Іменем України
14 травня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
адвокатів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
за ч.1 ст. 286 КК України, -
Згідно висновку судово медичної експертизи № 771 від 20.06.2014 року, внаслідок дорожньо транспортної пригоди водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шилоподібного відростку правої ліктьової кістки без зміщення та забою лівої половини грудної клітини, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 232 а від 23.06.2014 року, з врахуванням типу дорожнього покриття (на обох вулицях асфальтобетонне покриття), відсутністю попереджувальних дорожніх знаків та знаків приорітету, перехрестя вул. Молодіжна та вул. Гагаріна в с. Бохоники Вінницького району Вінницької області являється рівнозначним. В ситуації, яка склалася в діях водія ОСОБА_7 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України. В ситуації, яка склалася, в діях водія ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 16.12 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди.
ОСОБА_6 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 16.12. ПДР України, де зазначено:
п. 16.12 - на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 16.12 ПДР України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо транспортної пригоди, а саме: спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні та пред`явлений цивільний позов не визнав та пояснив, що 27.04.2014 року він повертався від батьків дружини, які проживають в с. Бохоники в м. Вінницю, разом з дружиною, їхали вони зі швидкістю приблизно 50 км/год. Автомобіль потерпілого побачив за пару метрів перед собою, повернув вліво, але сталося зіткнення. Тоді він висадив дружину на узбіччя, яка була в шоковому стані, у нього також була розбита голова. Він намагався викликати «Швидку», але отримавши стрес, не міг цього зробити. «Швидку допомогу» викликав інший водій свідок ОСОБА_8 . Маючи тілесні ушкодження, він відмовився їхати в лікарню; з автомобіля «Тойота Прадо» теж відмовилися їхати в лікарню. Згодом, на місце пригоди прибули працівники міліції, слідчий. Він керує автомобілем біля 15 років, маючи навики водіння. Часто буваючи в даному населеному пункті, він знав про те, що на даній дорозі перед в`їздом в село був встановлений знак «Головна дорога», і всі мешканці села знають і вважають вулицю ім. Ю. Гагаріна головною дорогою. Однак, на місці пригоди тоді ніяких знаків не було. Він знає про те, що на перехресті без знаків, слід керуватися правилами «правої руки». Погода тоді була доброю, покриття сухим, в очі сонце йому не світило, нічого не заважало керувати автомобілем. Знаючи правила дорожнього руху, вважає, що виконав їх, оскільки був впевнений, що рухається по головній дорозі, знак якої бачив там раніше. Після ДТП такий знак там теж був, але чому він був відсутній в той день, йому невідомо. Під час огляду місця пригоди та складання протоколу зауважень до слідчого у нього не було. Але, пізніше, коли він знайомився з протоколом огляду, на якому був і його власний підпис, то помітив, що він був іншим; пояснити в чому саме суду не зміг. На той час у нього не було захисника, а пізніше вже його адвокат та він робили запити в райавтодор, які дали відповідь про те, що частина дороги до складів підвідомча райавтодору, а після складів - сільській раді. В послідуючому Бохоницькою сільською радою йому була надана відповідь з зазначенням про те, що вулиця Гагаріна в с. Бохоники є головною дорогою. В даній ситуації вважає, що винен ОСОБА_7 тому, що він повинен був, на його думку, зупинитися перед зміною руху, так як зі слів потерпілого він не знав дороги. Вважаючи, що ДТП сталося внаслідок дій ОСОБА_7 , а не його, він не визнає себе винним, а також і не визнає цивільний позов. Відшкодуванням заподіяної шкоди має займатися страхова компанія, якою застрахований його автомобіль. Будучи незгодним з діями слідчого, він оскаржував його дії, заявляв відводи, висловлюючи недовіру. З висновком автотехнічної експертизи він не згоден, але не оскаржував його, також не просив провести відносно нього судово - медичну експертизу на предмет наявності та тяжкості тілесних ушкоджень. На даний час на його утриманні перебуває малолітня дитина, він працює на громадських засадах спецкором редакції газети «За благо України» і по роду роботи часто використовує свій власний автомобіль.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що в квітні 2014 року вона їхала з чоловіком, його дочкою та другом чоловіка на базу відпочинку « ОСОБА_11 », що в с. Бохоники. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля, за дорогою особливо не спостерігала, але знаків не бачила, покриття дороги було асфальтоване. Після зіткнення вже побачила зліва автомобіль «Волгу». Праві двері від неї заклинило, тому вона вийшла через двері водія. ЇЇ чоловік отримав тілесні ушкодження і довго лікувався, ніякого відшкодування від обвинуваченого не було. На місці ДТП права рука чоловіка вже почала напухати; вони викликали «швидку допомогу», яка чомусь не приїхала, і тоді вже працівники міліції відвезли чоловіка в лікарню, де йому і зробили знімок.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що з обвинуваченим не знайомий, 27.04.2014 року він з ОСОБА_7 , його дочкою та ОСОБА_10 їхали на автомобілі потерпілого на базу відпочинку « ОСОБА_11 », що в с. Бохоники. Коли заблукали, то у місцевого жителя запитали дорогу, він показав напрямок і тоді вже сталася ДТП. За дорогою він не спостерігав, сидів позаду переднього пасажира, сам не є водієм і не керує транспортними засобами. Удар стався коли ОСОБА_7 їхав прямо, праворуч ніяких автомобілів не було. Після зіткнення їх автомобіль розвернуло на 90 градусів, він виходив зі своїх дверей. Значні тілесні ушкодження отримав тільки ОСОБА_7 , а ОСОБА_13 незначні.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона являється дочкою потерпілого, їхала разом з батьком та його друзями на відпочинок. Батько їхав повільно, вони ще запитували дорогу у місцевого жителя. Сама за дорогою вона не спостерігала, тому ДТП не бачила.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з дружиною обвинуваченого, в той день він їхав по вул. Гагаріна в с. Бохоники на автомобілі «ГАЗ», його швидкість була приблизно 40 км/год. Було сухо, сонячно, дорога асфальтована. Чи були там дорожні знаки, він не знає. Коли побачив перед собою зіткнення автомобілів, то викликав «Швидку». На його думку, тілесні ушкодження отримали ОСОБА_6 і його дружина ОСОБА_15 . Водій автомобіля «Тойота» стояв біля свого авто. Хто був за кермом, він не знає тому, що чоловік і жінка обоє виходили з дверей водія. Після удару « ОСОБА_16 » проїхала далі метрів 30, а «Тойоту» розвернуло. Поки очікували «Швидку допомогу», ніхто про допомогу не просив.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона є дружиною обвинуваченого та 27.04.2014 року в с. Бохоники вони їхали разом з чоловіком від її батьків додому в м. Вінницю. На дорогу вона не дивилася, дорожніх знаків не бачила. Машина потерпілого виїхала на перехрестя зненацька, і тоді сталося зіткнення. Її забрала «Швидка допомога», так як вона була в шоковому стані. Їхали вони по вул. Гагаріна, а автомобіль «Тойота» виїхав з вулиці праворуч, де розташовані складські приміщення ще колишнього колгоспу. Ця вулиця була заасфальтована. Значних тілесних ушкоджень вона не отримувала.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність його вини в скоєнні даного правопорушення, суд оцінює критично та вважає його одним із способом захисту від пред`явленого обвинувачення та таким, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, з огляду на слідуюче.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , дані ним під час розгляду кримінального провадження про те, що він рухався, на його думку, по головній дорозі, дорожній знак якої бачив там раніше, але він чомусь був відсутній в день скоєння ДТП; його пояснення, дані в послідуючому в суді про те, що дорожній знак «Головна дорога» все-таки був на вулиці Гагаріна, по якій він рухався; його письмові пояснення, зазначені в протоколі огляду місця ДТП від 17.04.2014 року (а.к.п. 145 зворот) про те, що він рухався по головній дорозі тому, що вона є набагато ширшою, по своїй суті є суперечливими і непослідовними з огляду на фактичні обставини справи та Правила Дорожнього Руху України, які водій ОСОБА_6 повинен був достеменно знати та неухильно виконувати, як учасник дорожнього руху. Зокрема, відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що головна дорога це дорога з покриттям відносно грунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23. 1-1. 123. 4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної. Як встановлено протоколом огляду ДТП від 17.04.2014 року, проїзна частина по вул. Гагаріна та вул. Молодіжній в с. Бохоники Вінницького району Вінницької області має асфальтобетонне покриття і будь яких дорожніх знаків, які б вказували на тип перехрестя при під`їзді до нього, немає. Перед перехрестям даних вулиць вбачається лише один дорожній знак, розташований праворуч по напрямку вулиці Гагаріна перед перехрещенням з вулицею Молодіжною, позначений на план схемі до протоколу огляду місця ДТП від 27.04.2014 року під №6 1.11 «Пагорб». Тобто, з врахуванням типу дорожнього покриття (на обох вулицях асфальтобетонне покриття), відсутністю попереджувальних дорожніх знаків та знаків приорітету, перехрестя вулиць Молодіжної та Гагаріна в с. Бохоники Вінницького району Вінницької області являється рівнозначним.
Згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , які він давав в судовому засіданні 08.04.2015 року, він керує автомобілем біля 15-ти років, маючи навики водіння та знає про те, що на перехресті без знаків, слід керуватися правилом «правої руки».
Відповідно до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про порушення обвинуваченим ОСОБА_6 Правил Дорожнього Руху України, зокрема, п. 16.12, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка мала місце 27.04.2014 року близько 17 год. 00 хв. на перехресті вулиць Гагаріна та Молодіжної в с. Бохоники Вінницького району Вінницької області, внаслідок якої водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а відповідно і наявністю в діях водія ОСОБА_6 необережної вини у виді злочинної недбалості.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії невеликої тяжкості, згідно ч.3 ст.25 КК України є необережним, особу винного, те, що він раніше несудимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п. 75), невідшкодування завданої шкоди, думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої він просить покарати ОСОБА_6 суворо.
Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами з застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
З обвинуваченого підлягають до стягнення судові витрати за проведення судових експертиз технічного стану транспортних засобів, автотоварознавчої та автотехнічної експертиз.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2-х років 6-ти місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
Відповідно до п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання чи роботи;
періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз технічного стану транспортних засобів, автотоварознавчої та автотехнічної експерти в сумі 1769 грн. 04 коп.
автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , технічний паспорт на автомобіль серії НОМЕР_5 , страховий поліс № АС/1623586, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у власності останнього;
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар: