ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4045/15-к
провадження № 1-кп/753/280/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

представників цивільних відповідачів ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Михайлівка, Білоцерківського району, Київської області, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина ОСОБА_8 2011 р.н., працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 10.10.2014 року, приблизно о 17 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автобусом Богдан-091, д.н.з. НОМЕР_1 , (маршрутне таксі маршруту № 542), знаходячись на зупинці громадського транспорту «Парк Позняки» в м. Києві, допустив порушення вимог п.п.2.3.б., 21.4 Правил дорожнього руху України, а саме:
- п. 2.3.б ПДР України: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та прикріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 21.4 ПДР України: водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортого засобу.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_7 виразились в тому, що він керуючи технічно справним автобусом Богдан-091, д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, проявив власну неуважність, а також розпочав рух до повного зачинення дверей автобуса.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з наставшими наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянню пасажиру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень. Згідно висновків судово-медичних експертиз №2070/Е та №225/Е ОСОБА_10 отримала тілесне ушкодження, а саме закриту травму лівого стегна у вигляді перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.
Локазілація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчить про те, що спричинено воно тупим предметом, могло утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 10.10.2014 року при транспортній травмі, не виключно при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , а саме в наслідок випадіння потерпілої ОСОБА_10 з салону маршрутного таксі, перебуваючи у вертикальному чи близькому до нього положенні тіла зі співударянням лівою нижньою кінцівкою об контактуючу поверхню асфальтове покриття.
Наявність зміщених уламків, що потребувало проведення оперативного втручання з метою їх співставлення, дозволяють стверджувати, що як відновлення атомічної цілісності вказаної кістки так і відновлення функцій лівої нижньої кінцівки, буде спостерігатися в строк понад 21 добу, а саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що 10.10.2014 року приблизно о 17:25 він від`їжджаючи від зупинки «Парк Позняки» у звязку із ненавмисним порушенням ним ПДР України, із салону його автобуса випала потерпіла ОСОБА_10 , в результаті чого отримала тілесні ушкодження. Також обвинувавчений визнав заявлений прокурутатурою Дарницького району м. Києва цивільний позов.

Представник потерпілої у судовому засіданні у повному опсязі підтримав цивільний позов заявлений потерпілою, та просив його задовольнити у повному опсязі.

Представник цивільного відповідача ВАТ НАСК "Оранта" визнала позов частково та просила стягнути обгрунтовану потерпілою матеріальну шкоду, за виключенням витрат на систему для ауто-гемотрансфузії в розмірі 2 389,98 грн., оскільки рахунок для оплати за цю систему був виданий 23.09.2014 року, тобто ще до самої події, та за виключенням благодійного внеску в розмірі 4 979,70 грн. - оскільки немає підстав для відшкодування цієї суми, та, як медицина в Україні є безкоштовною. Також представник ВАТ НАСК "Оранта" визнала цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 % від розміру відшкодування матеріальної шкоди.

Представник ФОП " ОСОБА_9 " цивільного позову в частині відшкодування ФОП " ОСОБА_9 " моральної шкоди не визнала, вважала його необгрунтованим та зазначила, що абсолютно достатнім буде відшкодування матеріальної та моральної шкоди ВАТ НАСК "Оранта"

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненні злочину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до злочинів невиликої тяжкості, необережну форму вини вчиненого діяння, щире каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що те в нього на утриманні є малолітій син ОСОБА_14 2011 р.н., сам ОСОБА_7 раніше не судимий до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, давав правдиві та послідовні покази в судовому засіданні та погодилася на розгляд кримінального провадження в порядку передбаченому ст.349 КПК України, чим значно зекономив процесуальний час суду для розгляду кримінального провадження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем роботи, тому покарання йому слід призначити в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді 1 року обмеження волі та враховуючи помякшуючу обставину та позитивну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_7 на підставі ст.ст.75,76 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання , з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, і саме таке таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Питання заявлених та підтриманих учасниками кримінального провадження цивільних позовів, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.

Цивільний позов прокурора в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та в інтересах Державної установи «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілогої ОСОБА_10 в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з того, що в результаті отримання нею тілесних ушкоджень їй була заподіяна матеріальна шкода, на суму 77 218 гривень 13 копійок, яка потерпілою обгрунтована та підлгає стягненню у повному опсязі.

ФОП « ОСОБА_9 » у НАСК Оранта була застрахована цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до ст. 5 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, завданої життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 вказаного закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Підпунктом 22.3 передбачено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої ст. 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до ст.23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеного у п. 9.3 ст.9 цього Закону.

Відповідно до ст. 23 вказаного вище Закону, під шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода ( в тому числі моральна шкода) пов`язана: з лікуванням потерпілого, з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого.

Тому із ВАТ НАСК "Оранта" слід стягнути 77 218, 13 грн. - матеріальної шкоди та 3 860,91 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої в частині стягнення з ФОП " ОСОБА_9 " моральної шкоди, суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину фізичних і моральних страждань, спричинених потерпілій ОСОБА_10 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілій спричинено фізичний біль, що призвело до розладу здоров`я, порушення нормального перебігу та якості життя, і завдало душевних та моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає частково обґрунтованим розмір моральної шкоди на суму 30 000 гривень.

Процесуальні витрати, відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст. ст.65,66,67,75,76 КК України, ст.ст., 342-380 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги 586 гривень 83 копійки, та 4050 грн. 00 коп. на користь Державної установи «Інститут травматології та ортопедії НАМН України, як витрат на лікування потерпілої.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_10 77 218, 13 грн. матеріальної шкоди та 3 860,91 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ФОП « ОСОБА_15 » на користь ОСОБА_10 30 000 грн. моральної шкоди.

Речовий доказ - автобус "Богдан" д.н.з НОМЕР_1 - залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: