Справа № 11-127, 2007 року Головуючий в 1-й інстанції
ст.122 ч.1, Доповідач Бойко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Хмельницької області в складі:

головуючого
судді Ковтуна
В.П.

суддів. Бойко
Л.В., Ващенка С. Є,

з участю
прокурора Луня
Р.В.

захисника ОСОБА_1.

представника
потерпілого ОСОБА_2.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями засуджених ОСОБА_3. та ОСОБА_4 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької
області від 11 грудня 2606 року.

Цим вироком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя смт. Ярмолинці,АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, допризовника, не
працюючого, раніше не судимого, засуджено за ч. 1 ст. 122
КК України до 1 року 3 місяців
позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України від
призначеного покарання засудженого звільнено з

випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та
жителя смт. Ярмолинці,АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, одруженого, має на утриманні одну

неповнолітню дитину, військовозобов'язаного, працюючого
станційним електромонтером по радіофікації Ярмолинецького цеху електрозв'язку
№2, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2
ст. 125 КК України до 8
місяців виправних робіт з відрахуванням

п'ятнадцяти відсотків із заробітку в доход держави.

На підставі ст. 75 КК України від
призначеного покарання засудженого звільнено з

випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Стягнуто із
ОСОБА_3. та ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 227 грн. та
моральної шкоди у сумі 1500
грн.

За вироком суду
ОСОБА_3. та ОСОБА_4
засуджено за скоєння злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_3. 23 вересня 2005 року біля 20 год. 00 хв. в смт.
Ярмолинці неподалік бару „Меркурій" вступив у конфлікт з ОСОБА_5, під час
якого наніс останньому удар ногою по голові, заподіявши потерпілому ОСОБА_5. тілесні
ушкодження у вигляді травматичного зламу виличної кістки, що відноситься до
категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження. Пізніше цього ж вечора в
смт. Ярмолинці поблизу свого житлового будинку ОСОБА_3 знову вступив в конфлікт
з ОСОБА_5, під

2

час якого наніс
останньому удар рукою по голові. У цей конфлікт також вступив брат ОСОБА_3.
ОСОБА_4, який наніс ОСОБА_5. кілька ударів руками в голову. В результаті цього
побиття ОСОБА_5. були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців в області
голови та забою головного мозку, які належать ступеня легких, які, спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

В апеляціях
засуджені просять вирок скасувати, а справу провадженням закрити за відсутністю
у їх діях складу злочину, посилаються на однобічність досудового і судового
слідства. Вказують, що в основу обвинувачення та вироку суду покладені лише
показання ОСОБА_5. та близького друга ОСОБА_6.,
які є суперечливими і непослідовними. Наявні у справі докази свідчать про
протиправність дій саме ОСОБА_5. щодо них та їхньої матері.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення засуджених, законного представника, захисника, які
підтримали доводи апеляцій, представника потерпілого про залишення апеляцій
засуджених без задоволення, міркування прокурора про законність та обґрунтованість
вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія
суддів, -

Знаходить:

що апеляції
засуджених не підлягають задоволенню.

Висновки суду
першої інстанції про винуватість ОСОБА_3. та ОСОБА_4 у вчиненні
злочину за вказаних у вироку обставинах відповідають фактичним обставинам
справи та підтверджуються перевіреними в суді і наведеними у вироку доказами.

Підсудний
ОСОБА_3. свою вину не визнав, вказав, що взагалі не наносив ударів ОСОБА_5., а
навпаки ОСОБА_5. в приміщенні бару „Меркурій", в стані алкогольного
сп'яніння кілька разів вдарив його кулаком в голову. Після цього, щоб уникнути
подальшого конфлікту він пішов до себе додому, але ОСОБА_5 його наздогнав і
намагався продовжити бійку. На його крик вийшли з будинку його батьки та
вигнали ОСОБА_5 з подвір'я.

Засуджений
ОСОБА_4. пояснив,
що він взагалі при вищевказаних подіях присутній не був, а прибув в смт.
Ярмолинці лише після завершення конфлікту.

Потерпілий
ОСОБА_5. пояснив суду, що 23 вересня 2005 року біля 20 години в приміщенні бару
„Меркурій" він вирішив поговорити з ОСОБА_3. щоб той не вимагав у його
товариша ОСОБА_7 грошей. Вийшовши з бару, він присів і почав розмову з ОСОБА_3,
але той вдарив його ногою в праву сторону обличчя і швидко пішов додому. Від
цього удару він відчув сильний біль. Коли він йшов до батьків ОСОБА_3 щоб
поскаржитись на поведінку їхнього сина, то ОСОБА_3. наздогнав його уже біля
будинку, де на крик засудженого вийшли його батьки та брат ОСОБА_4. Тоді
ОСОБА_3 ще нанесли йому по черзі декілька ударів кулаками в голову, від яких
він почав втрачати свідомість, однак в бійку втрутився ОСОБА_6. та провів його
додому.

Однак об'єктивно
винність ОСОБА_3. та ОСОБА_4 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6. який
бачив як брати ОСОБА_3 били ОСОБА_5, він втрутився в бійку, забрав його та
відвів додому.

Не вірити
показанням потерпілого підстав немає. Такі показання як і в судовому засіданні
потерпілий давав на протязі усього досудового слідства з перших показань, які
потім лише уточнювались слідчим. Крім того, його показання узгоджуються і
об'єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи та показаннями
свідка ОСОБА_6., який бачив як брати ОСОБА_3 били ОСОБА_5, він втрутився в
бійку забрав його та відвів додому. За поясненнями свідка, потерпілий ОСОБА_5.
в той час був тверезий, спиртне вони не вживали.

Усі обставини
справи досліджені судом всебічно, повно й об'єктивно, зібрані докази судом
належно оцінені в їх сукупності і правильно кваліфіковані дії ОСОБА_3. за ст. 122 ч.1 КК України,
ОСОБА_4 за ст. 125 ч.2 КК України.

2

Таким чином посилання в апеляціях на те, що
засуджені не причетні до вчинення злочинів, спростовуються сукупністю
вищенаведених зібраних по справі і перевірених в суді доказів, достовірність
яких не викликає сумнівів.

Міра покарання засудженим
призначена з дотриманням вимог ст. 65
КК України.

Враховуючи дані
про особистість засуджених та обставини, які пом'якшують покарання, суд у
відповідності з ст. 75 КК
України кожного з них звільнив від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи
викладене та керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляції
засуджених залишити без задоволення, вирок Ярмолинецького районного суду від 11 грудня 2006 року щодо
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - без
зміни.