Дата документу Справа № 317/2529/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/2529/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/233/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.125 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

13.09.2002 р. Хортицьким районним судом М.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

06.09.2004 р. Хортицьким районним судом М.Запоріжжя за ч.2, 3 ст.185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі;

03.11.2009 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.2, З ст.185, ч.1ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 22.10.2012 р по відбуттю строку покарання,

засуджено за ст.125 ч.2 КК України до 5 місяців арешту.

Утримується під вартою з 17.11.2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 2433 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

Згідно з вироком суду, 16.03.2014 року приблизно о 20 год. ОСОБА_7 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в дачному будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_9 , 1927 року народження чисельні удари кулаками в область рук, голови, обличчя, тулуба, чим спричинив потерпілій згідно з висновком експерта № 1228 від 16.03.2014 р. тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку, закритий перелом дуги лівої виличної кістки, латеральної стінки лівої верхньощелепної пазухи, синець навколо лівого ока з переходом на ліву щоку, велику рану на межі середньої та нижньої третини правого передпліччя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також синці на тильній поверхні обох кистей рук, в області правого лучезапястного суглобу з переходом на долонну поверхню лівої кісті та 1-й палець лівої кісті, на обох передпліччях, садна на правій гомілці, в проекції проксимальної фаланги 5-го пальця правої кісті, на тильній поверхні лівої кісті, в області проксимальної фаланги 2-го пальця лівої кісті, дистальної фаланги 3-го пальця лівої кісті, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 посилається на суворість призначеного йому покарання і з урахування його щирого каяття та пом`якшуючих його провину обставин просить пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволенні апеляції обвинуваченого і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. 125 ч.2 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статей Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний ним злочин.

При цьому суд у відповідності до ст. 66 КК України врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, матеріальний і сімейний стан, його щире каяття.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним вподальшому нових кримінальних правопорушень.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року відносно нього за ст. 125 ч.2 КК України залишити без змін.

Головуючий:

Судді: