Номер справи 703/5323/14-к
УХВАЛА

16 квітня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі матеріали кримінального провадження № 0000807 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження на даний час не закінчено, а строк дії обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу закінчується 16 квітня 2015 року, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину, наявні ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним нових злочинів, вважав за необхідне продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого на більш м`який - домашній арешт, відтак просили строк тримання під вартою обвинуваченого не продовжувати, оскільки, на їх думку, ризики, які раніше бралися до уваги судом є надуманими та необґрунтованими, обвинувачений був неофіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину інваліда, що вказує на його стійкі соціальні зв`язки а також те, що він не має наміру ухилятися від суду, та оголошена підозра обвинуваченому свого підтвердження не знайшла.

Заслухавши думку захисника та обвинуваченого, думку прокурора, суд виходить з такого.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра, зокрема їх системність; корисливі мотиви злочинних дій, що ставляться ОСОБА_5 у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій, у тому числі і шляхом підкупу. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , з огляду на його моральні якості (вживання наркотичних засобів), репутацію (відсутність постійного офіційного місця роботи), відтак нестійкі соціальні зв`язки, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Крім того, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та дії що ставляться йому у провину припадають на період визначеного судом іспитового строку, що об`єктивно вказує на існування ризику вчинення ним нових злочинів.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я ОСОБА_5 , наведені вище дані про особу обвинуваченого, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки вказані ризики не втратили свою актуальність, крім того відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, суд також бере до уваги що обвинувачений тримається під вартою протягом тривалого часу, тому продовження строку його тримання під вартою на 60 днів є неспіврозмірним із інтересами забезпечення справедливого, повного та всебічного судового розгляду даної справи в контексті завдань, визначених ст. ст. 2, 177 КПК України, та вважає достатнім продовжити такий строк на тридцять п`ять днів.

Оскільки клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не є таким, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду, суд вважає за необхідне вказане клопотання захисту залишити без задоволення.

Враховуючи обставини даного провадження, та дані про особу обвинуваченого, керуючись правилами ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення у даному випадку застави у розмірі сорока розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки саме такий її розмір здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 201, 205, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який - залишити без задоволення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни, продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, на строк тридцять п`ять днів, тобто по 21 травня 2015 року.

Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків - сорок розмірів мінімальних заробітних плат, тобто в розмірі 48 720 грн, після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України. У разі внесення застави, покласти строком на два місця з дня звільнення з під варти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1