Справа № 1007/2791/2012
Провадження № 1/ 1007/174/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Швець А.В.

з участю прокурора - Таран Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, 19.11.1983 року народ -

ження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, з базовою

загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого

м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька б. 15-б кв. 49 (Комунарський район міста),

згідно ст. 89 КК не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 здійснив таємне викрадення чужого майна, за наступних обставин.

11.02.2012 року у ОСОБА_1, який з метою придбання продуктів харчування прибув до магазину ТОВ «АТБ», розташованого на першому поверсі багатоквартирного будинку № 90 по вул. Кірова в м. Бровари Київської області, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи протиправний намір, підсудний того ж дня, близько 13 години, з прилавка з алкогольними напоями взяв пляшку коньяку «Hennessy» ємністю 0,35 л., вартістю 289 грн. 16 коп. та, скориставшись тим, що за його діями ніхто з працівників і відвідувачів магазину не спостерігав, сховав її до рукава верхнього одягу. Розрахувавшись на касі лише за буханку хліба, ОСОБА_1 із чужим майном залишив торгівельний заклад, розпорядився ним на власний розсуд, своїми діями завдавши ТОВ «АТБ» матеріальні збитки в розмірі 289 грн. 16 коп.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив, що в пошуках роботи в третій декаді січня 2012 року вони з приятелем ОСОБА_2 прибули з м. Запоріжжя в м. Бровари, протягом двох тижнів винаймали кімнату в квартирі АДРЕСА_1, неофіційно працювали в м. Києві на будівництві. Вранці 11.02.2012 року, дізнавшись, що роботодавець не має наміру проводити з ними розрахунок за два тижні важкої фізичної роботи в умовах сильних морозів, з ОСОБА_2 приїхали в м. Бровари за речами для подальшого від»їзду додому, де він зайшов за хлібом до магазину ТОВ «АТБ», розташованого в тому ж будинку, що й орендоване житло. Перебуваючи в розпачі й бажаючи випити для покращення настрою, однак не маючи коштів на придбання алкогольних напоїв, він дістав з полиці маленьку пляшку найдорожчого коньяку «Hennessy» та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заховав її до рукава куртки, після чого, розрахувавшись на касі лише за хліб, безперешкодно вийшов з магазину. Вживши з приятелем за місцем тимчасового мешкання коньяк, він приблизно через годину того ж дня повернувся до торгівельного закладу для придбання продуктів харчування в дорогу, однак був затриманий охоронниками, які викликали працівників міліції. Про себе підсудний повідомив, що проживає з батьками-пенсіонерами і сім»єю молодшої сестри, намагається вирішити питання про постійне працевлаштування, утримується за рахунок періодичних незначних заробітків, під час таємного викрадення чужого майна усвідомлював неправомірність і кримінальну караність своїх дій, однак легковажно розраховував, що не буде викритий.

Враховуючи те, що підсудним не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що він вірно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши ОСОБА_1 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна, його вина доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_1, який вважається несудимим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога й психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом»якшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить висновку про доцільність виправлення й перевиховання винної особи без ізоляції від суспільства. Оскільки підсудний не працює, не має прибутків і майна, на які може бути звернуто стягнення, суд вважає неможливим застосування до останнього передбаченого санкцією ст. 185 ч. 1 КК України покарання у вигляді штрафу, тому засуджує ОСОБА_1 до громадських робіт.

Цивільний позов у справі не заявлявся, речові докази, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_1 залишити у вигляді підписки про невиїзд з місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська