БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-273/11

«07» червня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючого: судді - Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Краснощокій Н.А.,

за участю прокурора Кравчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, яка народилася 28 серпня 1978 року в м. Херсон, росіянки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, корп.. 1, кВ. 20, в силу ст. 89 КК України раніше не засудженої,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилася та мешкає в м. Херсон, вул.. Академіка Тарле, 4, корп.. 1, кВ. 20, росіянки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_5, розлученої, маючої на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючої, раніше не засудженої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

підсудна ОСОБА_1 вчинила таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою з підсудною ОСОБА_2, за наступних обставин.

Так, 21 січня 2011 року, близько 18 год., ОСОБА_1, перебуваючи в торговій залі магазину «Мегамаркет», що по вул.. Київській, 316, м. Бровари, Київської області, і в звязку зі скрутним матеріальним становищем запропонувала ОСОБА_2 вчинити таємне викрадення промислових та продовольчих товарів, на що остання погодилася, і реалізуючи злочинний умисел до кінця, за попередньою змовою з підсудною ОСОБА_2 таємно викрали з торгових вітрин магазину: мишку оптичну вартістю 259,55 грн., джемпер, вартістю 43,40 грн., светр, вартістю 222, 10 грн., джинси, вартістю 167,95 грн., гольф, вартістю 48,75 грн., кофту з ременем, вартістю 260 грн., колготи жіночі, вартістю 52,40 грн., колготи жіночі, вартістю 52,38 грн., косметичну олію, вартістю 33,80 грн., подушечку масажну, вартістю 23,10 грн., капці, вартістю 56,55 грн., крем-гель, вартістю 46,85 грн., тампони гігієнічні, вартістю 19,25 грн., станок для гоління, вартістю 63,85 грн., пачку кави, вартістю 6,45 грн., 400 г грудинки, вартістю 41,95 грн., жилет, вартістю 53,15 грн., панчохи, вартістю 44,35 грн., пульт дистанційного керування, вартістю 35,40 грн., кавоварку, вартістю 78,05 грн., а всього на загальну суму в 1609,88 грн.

Викрадені речі підсудні сховали до своїх жіночих сумок та під верхній одяг, не оплативши вартість таких на касі при виході з торговельного залу.

В такий спосіб підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заподіяли ТОВ «Норман Плюс» матеріальних збитків на загальну суму в 1609,88 грн.

Допитані у судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному висновку, а також в описовій частині вироку визнали повністю, факт та обставини злочину підтвердили, у скоєному щиро розкаялися.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин викрадення підсудними чужого майна за попередньою змовою. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудна ОСОБА_1 суду показала, що в звязку з тяжким матеріальним становищем, неможливістю влаштуватися на роботу, разом з сестрою та її малолітнім сином прибули до м. Бровари, Київської області, де вона влаштувалася офіціантом до одного з ресторанів м. Києва. 21 січня 2011 року, близько 18 год. вона разом з сестрою прибула до магазину «МегаМаркет», що в ТЦ «Термінал», м. Бровари. Перебуваючи в магазині до неї на мобільний зателефонував власник квартири, яку вони знімали разом з сестрою ОСОБА_2, з попередженням проведення оплати за таку. В звязку з цим вона стала нервувати та думати, де взяти гроші. В звязку з цим вона запропонувала своїй сестрі «взяти» деякі речі з магазину, в подальшому продати такі та сплатити вартість квартири, яку знімали, на що остання погодилася. Продукти харчування вони склали до торговельного возика, а промислові товари до своїх сумок та під верхній одяг. Виходячи з магазину на касі такого вони провели оплату за товари, які знаходилися у корзині, а за речі, які викрали, грошей на касі не сплачували. Вийшовши з торговельної зали були затримані працівниками охорони магазину. В скоєному щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати.

Підсудна ОСОБА_2 суду показала, що в звязку з тяжким матеріальним становищем, неможливістю влаштуватися на роботу, разом з малолітнім сином та сестрою прибули до м. Бровари, Київської області, де вона займалася вихованням дитини, а її сестра ОСОБА_1, неофіційно працювала офіціантом в одному з ресторанів м. Києва.

21 січня 2011 року, близько 18 год. вона разом з сестрою зайшла до торговельної зали магазину «МегаМаркет», що в ТЦ «Термінал», м. Бровари, з метою придбати продукти харчування. В цей час на телефон сестри зателефонував власник квартири, яку вони знімали разом з сестрою ОСОБА_2, з попередженням проведення оплати за таку. Оскільки грошей, окрім на продукти харчування, вони не мали, ОСОБА_1 запропонувала вчинити крадіжку речей, які в подальшому б продали та на виручені від цього гроші змогли б повернути власнику квартиру, як квартплату. Разом з сестрою вони викрали светри, джемпера, джинси, косметику та гігієнічні засоби. Частину викрадених речей вона одягла на себе, а частину сховала під верхній одяг. При виході з торговельної зали вони сплатили лише за продукти харчування, а за інші речі ні, в звязку з чим і були затримані в ТЦ «Термінал». У вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати.

Вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України на думку суду, є доведеною. Про обставини скоєння ними цього злочину вони послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дали покази, які узгоджуються між собою і сумнівів, у своїй достовірності, не викликають.

Суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за скоєння ними злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, особу підсудних та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у розкритті такого, відшкодування заподіяних матеріальних збитків, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а ні органом досудового слідства, а ні судом, не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудних, що за місцем проживання вони характеризуються позитивно ( а. с. 35, 53), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не перебувають (а. с. 36, 54), ОСОБА_1 в силу ст. 89 КК України, раніше не засуджена (а.с. 37-38), а ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 55), ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 87), а ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.

За наведених вище обставин суд вважає призначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання, за вчинений ними злочин, більш м»яке, не зазначеної у санкції статті за цей злочин, у виді штрафу, оскільки на даний час підсудні не є особами, небезпечними для суспільства, і тяжких наслідків від їх діянь не наступило, а тому саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення підсудних та попередження вчинення ними нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться на зберіганні ОСОБА_5 повернути ТОВ «Норман Плюс» в його законне володіння та користування.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу, в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженим до набрання вироком законної сили залишити попередньою у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, що проходять по справі та знаходяться на зберіганні ОСОБА_5 повернути ТОВ «Норман Плюс» в його законне володіння та користування.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: суддя О.М. Пошкурлат