Справа № 11
-222/2007 Головуюча
Категорія ч.1 ст. 121 КК
України І інстанції*
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Ржепецького
О.П.

суддів: Куценко
О.В.

Карпія
В.М. за участю:

прокурора Земляного
В.М.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2007
року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, в силу ст. 89
КК України не судимий

засуджений:

за ч.1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на
5 років; за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; за
ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком суду ОСОБА_1
визнаний винним в тому, що 16.10.2006 року в АДРЕСА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, на ґрунті ревнощів кухонним ножем умисно наніс удар в
область грудної клітини ОСОБА_3, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді
колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, проникаюче у ліву плевральну
та черевну порожнину з пошкодженням діафрагми та селезінки, ускладнене
кровотечею в черевну порожнину, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за
ознакою небезпеки для життя.

Крім цього, визнаний винним у тому, що у невстановлений
час, у невстановленому місці, у невстановленої особи ОСОБА_1 незаконно
придбав 50 патронів калібру 5,6 мм, 3 патрони калібру 7,62 мм та 1 патрон
калібру 5,45 мм, які є боєприпасами спортивно-мисливськими калібру 5,6 мм та
військовими автоматними та кулеметними патронами калібру 5,45 мм та 7,62 мм,
виготовлені заводським способом та придатні до стрільби, які він зберігав за
місцем проживання у АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.

Також, у невстановлений час, у невстановленому місці,
невстановленим способом, у невстановленої особи ОСОБА_1 незаконно придбав 6,4 грама наркотичного засобу -
канабісу (маріхуани висушеної), яку незаконно зберігав за місцем свого мешкання
у АДРЕСА_1 для власного вживання без мети збуту.

В апеляції засуджений просить вирок суду першої інстанції
скасувати в частині його засудження за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України з
поверненням справи на додаткове розслідування, посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та однобічність дізнання та судового
слідства.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить вирок
суду першої інстанції змінити, перекваліфікувавши його дії із ч.1 ст. 121 КК
України на ст. 124 КК України і змінити призначену міру покарання, а також
виключити з його обвинувачення ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 309 КК України в зв'язку
з недоведеністю його вини, посилаючись на те, що судом не враховані свідчення ОСОБА_1 відносно його
обвинувачення за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, який у скоєнні цих
злочинів винним себе не визнав та категорично стверджував, що йому нічого не
було відомо про наявність в приміщенні його гаражу патронів, вилучених в період
обшуку, та наркотичних засобів, знайдених у будинку. Захисник вважає, що судом
безпідставно не прийнято до уваги позитивну характеристику ОСОБА_1 за місцем
проживання та його посилання на те, що наркотичні засоби він не вживає, на
обліку у лікаря нарколога не знаходиться. Також зазначає, що ні попереднім
слідством, ні в судовому засіданні не здобуто підтверджуючих доказів вини

3

ОСОБА_1 в скоєні ним
злочинів, передбачених ч.1 ст.
263 та ч.1 ст. 309 КК України, а тому вони повинні бути виключені із
обвинувачення.

В обґрунтування своїх вимог щодо перекваліфікації дій ОСОБА_1 із ч.1 ст. 121
на ст. 124 КК України посилається на те, що ОСОБА_1 наніс потерпілому удар ножем в порядку захисту, оскільки
останній наніс йому удар кулаком в обличчя перший, що підтверджується актом
судово-медичного обстеження від 19.10.2006 р. (а.с. 12).

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на
підтримку апеляцій, думку прокурора, про залишення вироку без зміни, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що
апеляції підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_1
у вчиненні злочинів, за які його засуджено, доведено доказами, дослідженими в
судовому засіданні та викладеними у вироку.

Так засуджений ОСОБА_1
у судовому засіданні підтвердив, що побачивши ОСОБА_3 лежачим у ліжку поруч
зі своєю співмешканкою, в грубій формі став виганяти з дому. ОСОБА_3 вдарив його
рукою в обличчя, а він наніс удар ножем потерпілому в область грудної клітини.

Потерпілий
ОСОБА_3 в судовому
засіданні дав аналогічні покази.

Висновком експерта №273 від 19 жовтня 2006 року
підтверджується, що ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді
колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, проникаюче у ліву плевральну
та черевну порожнину з пошкодженням діафрагми та селезінки, ускладнене
кровотечею в черевну порожнину, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за
ознакою небезпеки для життя.

Даними протоколу обшуку від 20 жовтня 2006 року підтверджується,
що у приміщенні літної кухні виявлено та вилучено речовину рослинного
походження зеленого кольору, а приміщенні гаражу 50 патронів калібру 5,6 мм, 4
патрони калібру 5,45 та гільзи.

Висновком експерта №319 від 25 жовтня 2006 року
підтверджується, що вилучена речовина є наркотичним засобом - канабісом вагою
6,4 гр.

4

Зібраним доказам судом першої інстанції дана належна
юридична оцінка, дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121, ч.1ст.309 та ч.І сі. 263 КК
України

Доводи апелянтів про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1ст.309 та ч.І ст. 263 КК України та неправильну
кваліфікацію скоєного відносно потерпілого ОСОБА_3 є безпідставні, оскільки
спростовуються вищевказаними доказами.

Що стосується покарання, то при його призначенні суд не
обґрунтовано визнав як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину особою,
яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, оскільки такі дані в матеріалах
справи відсутні, а тому колегія суддів вважає за необхідне цю обтяжуючу
покарання обставину з мотивувальної частини вироку виключити.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне визнати як
пом'якшуючі покарання обставини захворювання ОСОБА_1 на тромбофлебіт судин нижніх кінцівок, сприяння розкриттю
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України а також віктимну поведінку
потерпілого ОСОБА_3, який був
ініціатором сварки з засудженим..

За таких обставин колегія суддів вважає, що вказані
пом'якшуючі покарання обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 121 КК України, а тому вважає за можливе з застосуванням ст. 69 КК
України призначити за ч. 1 ст. 121 КК України покарання, нижче від найнижчої*
меж, встановленої в санкції вищевказаного закону

Керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 24 січня 2007 року відносно ОСОБА_1
змінити.

З мотивувальної частини вироку виключити обтяжуючу
покарання обставину вчинення злочину особою, яка перебувала в стані
алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 121 КК України з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у
виді позбавлення волі строком на 3 роки;

5

На підставі ст.
70 КК України
за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст.
121, ч.1 ст.309 та ч.1 ст. 263 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки.

В іншій частині вказаний вирок залишити без зміни.