Справа
№1-48 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 р. Маловисківський районний суд
Кіровоградської області

в складі: головуючого-судді РУДЕНКА І.Ф.

При секретарі КАСЬЯН З.А.

З участю прокурора БЛАЖКА А.П.

Та адвоката ОСОБА_2

Та експерта ОСОБА_3.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні? залі суду в місті Мала Виска справу про
обвинувачення ОСОБА_1, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1року в селі АДРЕСА_1Оргїївського
району Молдови, мешка­нки села АДРЕСА_2Маловисківського
району Кіровоградської області, громадянки України,
молдованки, з базовою середньою освітою, пенсіонерки, неодруженої, не судимої, за
частиною 1 статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_1 10 жовтня 2006 року близько 14-20 в селі Мануйлівці Маловисківського району
Кіровоградської області спричинила потерпілій ОСОБА_4умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження
за таких обставин.

Підсудна і потерпіла проживають по-сусідськи і тривалий час між
ними існують неприязні стосунки, вони часто сварились
між собою.

10 жовтня 2006 року близько 14-20 на грунті цих неприязних стосунків між

ними знову
виникла сварка, яка переросла в бійку.

Під час бійки
підсудна звалила потерпілу на землю і, сівши їй на живіт, стала наносити їй по тілу удари кулаками- била в область обличчя та в
область ребер та в інші частини тіла.

Внаслідок
завданих ударів ОСОБА_4. були спричинені переломи 8, 9 і 10 ребер зліва по передній підпаховій лінії, що спричинило тривалий розлад
її здоров"я-понад 21 день і завдало моральної шкоди.

Свої
винуватості підсудна не визнала. Вона пояснила, що дійсно 10 жовтня 2006 року
після обіду на городі потерпіла стала лаятись і ображати її- підсудну, і між ними виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час
бійки вони вчипились одна одніцяа коси, били і штовхали
одна другу, падали на землю. Але вважає, що не могла спричинити потерпілій
перелом ребер.

Суд приходить
до висновку, що зібраними-по справі і перевіреними в суді доказами
винуватість підсудної в умисному спричиненні потерпілій Підопригорі середньої тяжкості тілесних ушкоджень доведена, виходячи
з наступного. ' ;. З показань потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що
бійку розпочала підсудна ОСОБА_1, яка вдарила її палкою, потім звалила на
землю, сіла їй на живіт і стала бити кулаками в груди та в область
голови.

Внаслідок
отриманих ударів вона втратила свідомість, а коли опритомніла-r
то підсудної вже не було.

Про те, що
сталось, вона повідомила сільського голову і звернулась до лікарні, де в неї
було виявлено переломи ребер та інші тілесні ушкодження.

За висновком
судово-медичної експертизи а.с.26 на тілі ОСОБА_4 виявлено синці обличчя, лівої кисті, правого та лівого стегон садка
обличчя, ,переломи 8,9,10 ребер зліва по передній підпаховій
лінії.

Ці тілесні
ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів, в тому числі від
ударів руками та ногами, можуть відповідати вказаному терміну

2

-10 жовтня 2006 року і відносяться
до категорії середніх, що спричинили тривалий розлад
здоров"я більше 21 дня.

Цей висновок
судово-медичний експерт підтвердив і в судовому засіданні. В той же час він виключає ймовірність спричинення
перелому ребер внаслідок падіння на землю під час боротьби та від того, якби
підсудна тільки сиділа на потерпілій і не наносила б їй
локальних ударів в область ребер.

Таким чином,
пояснення потерпілої щодо обставин, за яких їй було спричинено переломи ребер
об'єктивно підтверджуються і висновком судово-медичної експертизи, тому суд і
вважає доведеним той факт, що середньої тяжкості
тілесні ушкодження потерпілій були спричинені внаслідок умисних дій підсудної, що були спрямовані на їх спричинення, тому суд
кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КК України.

З урахуванням
суспільно/небезпеки скоєного злочину та особистості підсудної, але вперше притягується до кримінальної відповідальності, за
місцем проживання характеризується
позитивно, суд вважає, що ії виправлення можливе без ізоляції від
суспільства.

Тому
призначаючи їй мінімальне покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за можливе з застосуванням статті 75 КК України
звільнити її від , відбування цього покарання з
випробуванням і у відповідності до статті 76 КК України покласти на неї обов'язок попросити пробачення в потерпілої.

Вирішуючи
питання поданих потерпілою цивільних позовів, суд вважає, що через відсутність будь-яких доказів розміру понесених потерпілою витрат
на лікування, побоїв в цій частині не підлягає
задоволенню, а позов в частині відшкодування моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню, виходячи з засад розумності і справедливості та з урахуванням майнового становища підсудної.

Керуючись cт.cт.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1
статті 122 КК України і призначити їй покара­ння - 1 рік
позбавлення волі.

З
застосуванням статті 75 КК України від відбування цього покарання засуджену звільнити з випробуванням з іспитовим строком
-2 роки.

На підставі cm. 76 КК України покласти на засуджену
обов'язок публічно попросити пробачення в потерпілої.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4. у відшкодування моральної шкоди
1000 одну тисячу грн.

В задоволенні позову в частині
стягнення витрат на лікування ОСОБА_4. відмовити.

До
набрання вироком чинності запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 не змінювати- залишити підписку про невиїзд і початок
іспитового терміну рахувати від дня проголошення вироку.

На вирок може бути подана апеляція
протягом 15-ти діб від дня,

наступного
після його проголошення.