Справа №1-89/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 травня 2005 року. Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської
області в

складі: головуючого
судді Новак А.В.,

при секретарі Тищенко
О.М.,

з участю
адвоката: ОСОБА_1. та потерпілої ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, що має
середню-спеціальну освіту, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та
проживаючого АДРЕСА_1, раніше
не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК
України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_3 умисне заподіяв легке тілесне ушкодження ОСОБА_2 при слідуючих
обставинах.

14 жовтня 2006 року близько 11 год. 00 хв. підсудний
ОСОБА_3. перебуваючи у під'їзді будинку АДРЕСА_2в ході
сварки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2., яка виникла на грунті особистих
неприязненних відносин, навмисне, з метою спричинення їй тілесних ушкоджень
вдарив її в область нижньої щелепи зліва кулаком своєї правої руки, спричинивши
тим самим потерпілій легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області нижньої
щелепи зліва.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3. не визнав себе винним у обвинуваченні за
ч. 1 ст.125
КК України висунутого йому зі сторони потерпілої ОСОБА_2., та пояснив, що
дійсно він 14.10.2006 року
близько 11 год. 00 хв.
перебував у під'їзді будинку АДРЕСА_2
і розмовляв зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2. В ході розмови між ними
виникла суперечка, однак він будь-якого насильства до ОСОБА_2. не застосовував.
За яких обставин і причини 14.10.2006
року його колишня дружина-потерпіла ОСОБА_2. могла отримати тілесні
ушкодження йому невідомо. Він повністю заперечує свою причетність до заподіяння
будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій, а тому не визнає вимог останньої про
відшкодування судових витрат та моральної шкоди, вважає ці вимоги
безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, вислухавши
покази підсудного, потерпілої, свідків та дослідивши в повному обсязі всі інші
докази по справі в їх сукупності приходить до висновку, що висунуте потерпілою
обвинувачення підсудному ОСОБА_3 у скоєнні злочину, перебаченого ч. 1 ст.125 КК
України знаходить своє підтвердження в судовому засіданні, виходячи із
слідуючого.

Потерпіла
ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила, що після розлучення із підсудним вона
проживає зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_2.

2

14.10.2006
року близько 11 год.
00 хв. їй на домашній телефон батьків зателефонував колишній чоловік ОСОБА_3.
та попросив вийти у під'їзд будинку, де вона проживає для того щоб
поспілкуватись. Вона на це погодилась. В ході розмови між ними виникла сварка і
ОСОБА_3. кулаком своєї правої руки вдарив її в нижню щелепу зліва, після чого
на шум у підїзді вибігла мати і затягнула її у квартиру. В той-же день вона
звернулась з відповідною заявою до чергового Прилуцького МРВ УМВС України у
Чернігівській області, де їй було дане направлення до Прилуцької MP
CME, для проведення судово-медичного дослідження. Таким чином, із-за її побиття
підсудним вона зазнала фізичного болю, моральних страждань, було порушено
звичний спосіб її життя, а тому розмір моральної шкоди заподіяної їй з вини
підсудного вона оцінює в розмірі 3000грн., які і просила стягнути із
підсудного. Крім того просила суд стягнути з підсудного на її користь судові
витрати у розмірі 300 грн., за
надання правової допомоги.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4.
пояснила, що 14.10.2006
року близько 11 год.
00 хв. за адресою її проживання зателефонував колишній чоловік її старшої
дочки, яка проживає разом з нею -
ОСОБА_3. Через декілька хвилин вона разом з дочкою ОСОБА_2. вийшла у підїзд
свого будинку, де чекав ОСОБА_3. Вона його попередила, щоб він при розмові з її
дочкою поводив себе чемно, оскільки декілька раз до цього в них при спілкуванні
виникали сварки. Після цього вона пішла у свою квартиру залишивши наодинці
ОСОБА_3 зі своєю дочкою ОСОБА_2. Через 10-15
хвилин, вона почула звук тупого удару, шум боротьби та крик її дочки, після
чого одразу ж вибігла з квартири. У підїзді вона побачила, що її дочка стоїть
біля стіни з яскраво червоною щокою, а ОСОБА_3. тримає дочку за груди. Вона
підбігла до них і затягла дочку у квартиру, після чого зачинила двері. ОСОБА_3.
перебував у агресивному стані і практично нереагував на її зауваження,
виказуючи погрози на адресу потерпілої.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5. також підтвердила факт подій, що
відбулись 14.10.2006року у під'їзді будинку АДРЕСА_2, зокрема пояснивши що в той день близько 11 год. 00 хв. її
сестра-ОСОБА_2. у під'їзді зазначеного будинку спілкувалась зі своїм колишнім
чоловіком-ОСОБА_3. Через декілька хвили по одинадцятій вона почула звук тупого
удару і крик її старшої сестри, який лунав з під'їзду будинку. Вона разом зі
своєю матірю вибігла з квартири і побачила, що ОСОБА_3. тримає за груди біля
стінки її сестру-ОСОБА_2., у якої була яскраво-червона щока. Сестра була дуже
налякана і намагалась вирватись. її мати-ОСОБА_4. заштовхнула сестру у квартиру, після чого закрила двері.

Відповідно до
Акту судово-медичного обстеження за №880
від 16.10.2006 року та
висновку судово-медичної експертизи за №
239 від 11.04.2007 року у
потерпілої ОСОБА_2. мали місце слідуючі тілесні ушкодження: синець в області
нижньої щелепи зліва, які виникли від дії тупих твердих предметів і по давності
можуть відповідати 14.10.2007
р. і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень

По факту подій 14.10.2006 року Прилуцьким
МРВ УМВС України у Чернігівській області за заявою ОСОБА_2., було проведено
перевірку за результатами якої відмовлено в порушенні кримінальної справи, а
винному ОСОБА_3 винесено офіційне попередження.

Таким чином, суд
вважає таким, що незаслуговують на увагу доводи самого підсудного про те, що
тілесні ушкодження у потерпілої були спричинені іншим способом, оскільки його
покази у судовому засіданні протирічать дійсним обставинам даної справи та
спростовуються іншими доказами, що досліджені в судовому засіданні і
засвідчують саме про умисну форму вини підсудного ОСОБА_3у заподіянні легких тілесних
ушкоджень потерпілій ОСОБА_2., а тому заперечення своєї вини підсудним суд
розцінює як обраний ним один із способів захисту своїх інтересів.

3

Сукупністю
добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність підсудного
ОСОБА_3в пред'явленому обвинуваченні повністю доведеною і його дії необхідно
кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України,
оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Обставин, які пом'якшують вину підсудного суд не вбачає.

Обставин, які обтяжують вину підсудного суд не вбачає.

Крім того, при
обранні міри покарання, суд приймає до уваги суспільну небезпеку вчиненого,
ступінь вини підсудного, який вчинив злочин невеликої тяжкості, його позицію до
вчиненого, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної
відповідальності, не працює і вважає за можливе призначити йому покарання у
виді громадських робіт.

Заявлений
потерпілою цивільний позов про стягнення з підсудного на її користь моральної
шкоди у розмірі 3000грн. підлягає частковому задоволенню відповідно до вимог
ст.1167 ЦК України,
враховуючи при цьому характер та обсяг фізичних і душевних страждань завданих
потерпілій з вини підсудного, а тому суд вважає за необхідне стягнути з
підсудного 1.500 грн. на
користь потерпілої ОСОБА_2. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судові витрати у розмірі 300 грн. підлягають стягненню з підсудного на користь
потерпілої, як такі що понесені нею за надання юридичної допомоги. Речові
докази у справі відсутні.

На підставі
наведеного, керуючися ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.125
КК України і призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин
громадських робіт.

Стягнути з
засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 - ЗОО(триста) грн.
судових витрат та 1500 (одна
тисяча п"ятьсот) грн. на відшкодування моральної шкоди, в задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути
оскаржений в Апеляційний суд Чернігівської області через Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в той самий строк з
моменту вручення йому копії вироку.

Суддя А.Новак