Справа № 1-24/2008 р.
В И Р О К

і м е н
е м У
к р а
ї н и

3 квітня 2008
року Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої:
судді Ромазан Л.С.,

при
секретарі Кузій Н.С., Страхоцькій М.В.,

за участю
прокурора Габрука О.В.,

захисника
ОСОБА_1.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з середньою
освітою, непрацюючого, несудимого,

за ч.1
ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний
ОСОБА_2 наприкінці вересня 2007 року
біля 2 год., будучи у стані алкогольного сп”яніння, проходячи поблизу
газетного кіоску “Торгпреса”, що по вул.Грушевського в смт.Микулинці Теребовлянського
району Тернопільської області, побачив потерпілого ОСОБА_3 , на якого вирішив
вчинити напад з метою заволодіння його майном.

Реалізуючи
свій злочинний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_3., ОСОБА_2.
підійшов до нього і, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та
здоров”я особи, раптово наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого відкрито
викрав у нього мобільний телефон марки “Nokia-1112” вартістю 237.50 грн., чохол
до телефону вартістю 25 грн. та sim-картку оператора мобільного зв”язку
компанії “Київстар GSM” вартістю 20 грн., а всього майна потерпілого на
загальну суму 282.50 грн.

Під час
вчинення нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_3. підсудним
ОСОБА_2. останньому було спричинено тілесне ушкодження у вигляді рубця лівої
бровної ділянки, яке згідно з висновком судово-медичного експерта № 301 від 19.12.2007 року, кваліфікується як
легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров”я.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2.
повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК
України, і показав, що в кінці вересня 2007 року біля 2 год. він, будучи у
стані алкогольного сп”яніння, повертався із диско-бару “Ольвія”, що в
смт.Микулинці Теребовлянського району. Неподалік від газетного кіоску
“Торгпреса” побачив потерпілого ОСОБА_3., який, на його думку, також перебував
у стані алкогольного сп”яніння. В цей час у нього виник намір заволодіти його
майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров”я особи.
Далі, він підійшов до потерпілого та раптово наніс йому один удар кулаком в
ліву частину обличчя, від якого останній впав на землю. Коли ОСОБА_3. лежав на
землі, він підійшов до нього та із куртки витягнув його мобільний телефон, який
знаходився у чохлі, після чого залишив місце вчинення злочину. Викраденим
майном він користувався особисто, а після порушення щодо нього кримінальної
справи добровільно видав його працівникам міліції. У вчиненому щиро
розкаюється, погоджується з усіма
доказами, зібраними органом досудового слідства і які доводять його вину у
вчиненні вказаного злочину, відмовившись від їх дослідження під час судового
розгляду.

За таких
обставин, відповідно до ч.3 ст.299 КПК України, суд вважає визнати недоцільним
дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного
позову, які ніким не оспорюються.

Таким
чином, суд приходить до переконання про
доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні злочину, та кваліфікує його дії за
ознаками ч.1 ст.187 КК України як напад
з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для
життя чи здоров”я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2. суд,
відповідно до вимог ст.50, 65 КК України, враховує характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

До обставин,
що пом'якшують покарання, суд відносить те, що підсудний щиро розкаявся у
вчиненому, повністю визнав свою вину,
сприяв органам слідства та суду у розкритті злочину.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд відносить те, що
підсудний вчинив злочин, будучи у стані алкогольного сп”яніння.

Аналізуючи
в сукупності наведені обставини, враховуючи особу підсудного, який не судимий,
позитивно характеризується за місцем свого проживання, думку потерпілого,
котрий не має до нього претензій матеріального та морального характеру, просить
не позбавляти його волі, суд приходить до переконання, що у ОСОБА_2. є
можливість виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі,
призначеного йому судом в межах санкції статті обвинувачення. За таких обставин підсудний підлягає звільненню від відбування покарання
з випробуванням.

Керуючись
ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У
Д И В:

ОСОБА_2визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначити
йому покарання:

за ч.1
ст.187 КК України 3 (три) роки
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2. від
відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк
тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість)
місяців.

Покласти
на ОСОБА_2 обов”язки, передбачені п.2,3 ч.1 ст.76 КК України, а саме не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_2. до вступу вироку в законну силу залишити попередній
- підписку про невиїзд.

Стягнути із засудженого ОСОБА_2. в
користь НДЕКЦ УМВСУ в Тернопільській області
1338 грн. 64 коп.
за проведення товарзнавчої експертизи, отримувач коштів НДКЕЦ при УМВСУ в Тернопільській області, код
24524727, банк одержувача: УДК в Тернопільській області, МФО 838012, р/р
0215 (за товарознавчу експертизу № 13/119 від 24.12.2007 року).

Речовий
доказ у справі: мобільний телефон марки “Nokia-1112”, який зберігається у
кімнаті речових доказів Теребовлянського РВ Управління МВС України в
Тернопільській області, повернути потерпілому ОСОБА_3 .

На вирок
може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом
п”ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча: