Справа №490/580/15-к 17.02.2015 17.02.2015 17.02.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000401 за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року, якою

задоволено клопотання слідчого Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 та накладено арешт у вигляді заборони розпорядження та заборони використання (шляхом його розміщення на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів) на автомобіль марки «AUDI ALLROAD» номер кузова НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 (на даний час д/н НОМЕР_3 ), 2003 р., що зареєстрований за ОСОБА_8 .

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9

зацікавлених осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11

слідчого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Провадження № 11сс/784/73/15 Слідчий суддя першої інстанції: ОСОБА_12

Категорія: ст.422 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою до моменту закриття кримінального провадження №0000401 призначити найменш обтяжливий спосіб арешту автомобіля марки «AUDI ALLROAD» номер кузова НОМЕР_4 , д/н НОМЕР_3 , 2003 р.в., без заборони використання у вигляді заборони відчуження, а також зазначити про здійснення процесуальних заходів з негайного повернення у присутності власника ОСОБА_6 . ОСОБА_5 даного транспортного засобу за місцем реєстрації власника ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянти стверджують, що слідчий суддя під час розгляду клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «AUDI ALLROAD» допустив неповноту судового розгляду та інші порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджують, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_6 , який у травні 2014 року набув право власності на цей автомобіль, здійснивши всі необхідні дії відповідно до встановленого законом порядку. Транспортний засіб ОСОБА_6 передав у розпорядження та володіння безоплатно ОСОБА_5 за усною домовленістю обох сторін. Слідчий суддя не пересвідчився, за якою особою насправді зареєстровано транспортний засіб, на який накладено арешт, зазначивши в ухвалі, що автомобіль належить ОСОБА_8 . Апелянти вважають, що слідчий суддя, наклавши арешт на вказане майно, порушив вимоги ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_5 не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, що несуть цивільну відповідальність у кримінальному провадженні №0000401. На їх думку, заборона використання з послідуючим вилученням та транспортуванням автомобіля на спеціальний майданчик у м. Миколаєві є надмірно обтяжливим способом арешту майна, що порушує права власника та володільця майна. Апелянти вказують, що слідчий суддя в ухвалі допустився суперечностей, а саме: вказав в описовій частині, що автомобіль належить ОСОБА_10 , а в мотивувальній частині ухвалив накласти арешт на автомобіль, що зареєстрований за ОСОБА_8 . Також, зауважують, що в ухвалі слідчого судді невірно вказано номер кузова автомобіля, а саме НОМЕР_5 , замість НОМЕР_4 . Вважають, що слідчий суддя не врахував, що довіреність на право керування транспортним засобом, яку ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_8 , не створює юридичних наслідків з отримання права власності. В кримінальному провадженні не встановлено процесуальний статус ОСОБА_13 . Відсутні будь-які дані про здійснення слідчим дій для встановлення його місця знаходження. Майно, на яке накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. У травні 2014 року транспортний засіб марки «AUDI ALLROAD» був знятий з реєстраційного обліку, переоформлений на ОСОБА_6 та перевірений на предмет обтяження в єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Крім того, ОСОБА_5 стверджує, що він є єдиним годувальником в родині та потребує використання арештованого автомобіля у зв`язку з необхідністю здійснювати робочі виїзди. Запевняє, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб матиме наслідком обмеження його правомірної підприємницької діяльності.

З наданих матеріалів вбачається, що в квітні 2013 року ОСОБА_10 надав у тимчасове користування ОСОБА_13 автомобіль марки «AUDI ALLROAD», 2003 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , р/н НОМЕР_2 , який він придбав по довіреності 22.03.2013р. в м. Одеса.

Після чого під час телефонної розмови ОСОБА_10 з ОСОБА_13 останній запропонував вказаний автомобіль придбати за 24000 доларів США, що еквівалентно 192000 грн., а грошові кошти віддати потерпілому на протязі 2 місяців. Однак, вказане ОСОБА_13 не зробив та з вересня 2013 року телефонних розмов та зустрічей з ОСОБА_10 став уникати.

В січні 2015 року ОСОБА_10 знайшов вказаний автомобіль на сайті «Auto Ria» в розділі продажу автомобілів. ОСОБА_10 зателефонував за номером телефону вказаному у об`яві та поспілкувався з продавцем, який пояснив, що цей автомобіль, зареєстрований в м. Черкаси, знаходиться в м. Києві на стоянці для продажу. Після чого ОСОБА_10 вирішив звернутись до міліції з заявою про вчинення злочину відносно нього.

21.01.2015р. до ЄРДР було внесено відомості про факт шахрайства у великих розмірах за №0000401 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України.

23.01.2015р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_7 про арешт майна, що належить ОСОБА_10 , з метою припинення подальшої перереєстрації та недопущення додаткових обтяжень автомобіля марки «AUDI ALLROAD», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який став предметом вчинення кримінального правопорушення.

Задовольняючи вказане клопотання, слідчий суддя послався на те, що є достатні дані щодо того, що вказаний автомобіль є предметом, на який був спрямований злочин, на даний час здійснюються заходи, спрямовані на реалізацію вказаного майна, автомобіль підпадає під ознаки ч. 2 ст. 167 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянтів на підтримку апеляційних скарг, представника потерпілого та прокурора, які вважали за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг та додані до них документи , суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

21.01.2015р. до ЄРДР було внесено відомості про факт шахрайства у великих розмірах за №0000401 з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 190 КК України. Згідно фабули з витягу з кримінального провадження №0000401 20.01.2015р. до ЧЧ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_10 про прийняття заходів до ОСОБА_13 , який в квітні 2013 року шахрайським шляхом заволодів його автомобілем марки «AUDI ALLROAD» з д/н НОМЕР_2 , чим спричинив матеріальну шкоду на суму 192000 грн.(а.с. 3).

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вказаний автомобіль марки «AUDI ALLROAD» є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

З цього приводу 23.01.2015р. до суду надійшло клопотання слідчого про арешт вказаного автомобіля. Разом з клопотанням слідчим було надано копію свідоцтва серії НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу «AUDI ALLROAD», р/н НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_8 (а.с. 6).

Будь-яких інших документів, підтверджуючих право власності на зазначений автомобіль суду 1-ої інстанції надано не було. З огляду на зазначене, слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали вказав, що даний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_8 ..

При цьому ОСОБА_10 за довіреністю від ОСОБА_8 , як власника автомобіля, мав право його продати, обміняти, здати в оренду за плату або на інших умовах, що підтверджується наданою слідчим копією нотаріально посвідченій довіреності від 22 .03. 2013р. (а.с. 7).

Таким чином, вказавши в ухвали, що автомобіль «AUDI ALLROAD» належить ОСОБА_10 слідчий суддя ґрунтувався на матеріалах кримінального провадження. Доводи апелянтів про наявність суперечностей в ухвалі слідчого судді в цій частині є безпідставними та не відповідають наданим матеріалам.

Як вбачається з пояснень апелянтів, цей автомобіль в травні 2014 року був проданий ОСОБА_5 .. ОСОБА_13 , який не був його власником. При цьому, як вбачається з наданих апелянтами документів, свідоцтво на право власності на автомобіль було оформлено на ОСОБА_6 . За таких обставин не має підстав вважати обґрунтованими вимоги апелянтів про повернення у користування ОСОБА_5 вилученого у нього автомобіля, який за матеріалами кримінального провадження є предметом шахрайства, обставини якого встановлюються.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Тобто, слідчим суддею не було порушено вимог кримінального процесуального законодавства, оскільки наявність підозрюваного або обвинуваченого в кримінальному провадженні в даному випадку не має значення.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, а саме: розміщення об`яви на сайті «Auto Ria» в розділі продажу автомобілів про продаж вказаного автомобіля, є підстави вважати, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (а.с. 9-10). Таким чином, слідчий суддя вірно визначив спосіб арешту майна.

Інші доводи апелянтів не мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, оскільки не стосуються вирішення питання по суті.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вірно дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль у вигляді заборони розпорядження та заборони використання шляхом його розміщення на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів.

Тому підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2015 року про накладення арешту на автомобіль марки «AUDI ALLROAD» номер кузова НОМЕР_4 , д/н НОМЕР_2 (на даний час д/н НОМЕР_3 ), 2003 р., - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді