ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/2387/15-к ( пр. № 1-кп/201/130/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004504, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна вища, не одруженого, раніше не судимого, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2004 року був зобов`язаний виплачувати на користь потерпілої ОСОБА_5 аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею повноліття, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 18 листопада 2004 року. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, в період часу з січня 2010 року до 15 січня 2015 року, аліменти не виплачував, якої-небудь іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, не реагуючи при цьому на попередження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтневого районного управління юстиції в м. Дніпропетровську про необхідність погашення заборгованості по аліментам, чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 42102,67 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом при розгляді кримінального провадження виявлено не було.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном один рік, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: не виїзду за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлення органу кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, та періодичного з`явлення для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1