Єдиний унікальний номер 340/136/14-к
Номер провадження № 1-кс/340/15/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2014 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , яка проживає АДРЕСА_1 , на постанову слідчого СВ Верховинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000359 від 30.11.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася із скаргою в суд на постанову слідчого від 06 лютого 2014 року про закриття кримінального провадження за її заявою від 29.11.2013 р.

Як вбачається із скарги, 06.02.2014 р. слідчим СВ Верховинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000359 внесеного до ЄРДР від 30.11.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає дане рішення незаконним, оскільки під час проведення досудового розслідування слідчий прийшов до помилкового переконання, що в діях ОСОБА_6 відсутній умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, так як виявлені в неї тілесні ушкодження в області поперекової ділянки у вигляді синців не мають прямого причинного зв`язку у їх спричиненні з діями ОСОБА_7 (замість ОСОБА_8 ) і дії останньої в такому випадку слід кваліфікувати за необережністю, тобто як такі, що були вчинені без прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень та зважаючи на те, що кримінальна відповідальність за необережне спричинення тілесних ушкоджень що передбачено ст. 128 КК України і настає тільки у випадку заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень тяжкого і середнього ступеня важкості, а виявлені у неї тілесні ушкодження відносяться до легких, в даному випадку склад кримінального правопорушення відсутній.

Вважає винесену постанову незаконною, а кримінальне розслідування неповним, необ`єктивним, а тому просить постанову слідчого від 06.02.2014 року про закриття кримінального провадження визнати незаконною, необгрунтованою і скасувати.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_3 підтримала подану скаргу та просила її задовольнити, скасувати постанову слідчого СВ Верховинського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 06.02.2014 р. про закриття кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу заперечили, просять в задоволенні скарги відмовити, а постанову про закриття кримінального провадження залишити в силі.

Суд, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, заслухавши думку скаржниці ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_4 прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови (а.с.3) вбачається, що досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 . ОСОБА_9 в ході сварки на грунті раніше виниклих неприязних відносин із її сусідкою ОСОБА_3 29.11.2013 р. біля 07.00 год. на сходовій клітці другого поверху будинку за місцем їхнього проживання, по АДРЕСА_2 , завдала останній удару руками в область грудей та штовхнула її до дверної коробки в результаті чого потерпілій ОСОБА_3 було спричинено, відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 234 від 30.12.2013 р. тілесні ушкодження у вигляді синців поперекової ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім вказаного, в ОСОБА_3 при зверненні по медичну допомогу, після вказаної події, було діагностовано закриту травму грудної клітки у вигляді забою м`яких тканин, що згідно висновку вказаної судово-медичної експертизи із-за відсутності даних про наявність тілесних ушкоджень в ділянці грудної клітки, при дачі підсумків не враховується.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 пояснила, що в момент виникнення між нею та ОСОБА_6 вище вказаного конфлікту, що стався між ними на грунті раніше виниклих неприязних відносин, остання вдарила її руками в область грудей від чого вона спотикнулась та вдарилась спиною до ручки дверей сусідньої з ОСОБА_6 квартири, а потім та схопивши її руками за одяг в область грудей, знову вдаряла її таким чином в груди, при чому вона не втримавшись на ногах, вдарилась спиною до тієї ж дверної коробки.

Отже, враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що виявлені в ОСОБА_3 тілесні ушкодження в області поперекової ділянки у вигляді синців, не мають прямого причинного зв`язку у їх спричиненні з діями ОСОБА_7 і дії останньої в такому випадку слід кваліфікувати за необережністю, тобто як такі, що були вчинені без прямого умислу та спричинення тілесних ушкоджень, та зважаючи на те, що кримінальна відповідальність за необережне спричинення тілесних ушкоджень, що передбачено ст. 128 КК України настає тільки у випадку заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень тяжкого і середнього ступеня тяжкості, а виявлені в ОСОБА_3 тілесні ушкодження відносяться до легких, в даному випадку склад кримінального правопорушення відсудній, а тому кримінальне провадження закрити у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак із таким висновком слідчого погодитись не можна.

Так, згідно вимог п.1ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне правопорушення закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, та п.2 вище вказаної статті встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті обставини, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З постанови про закриття кримінального провадження від 06.02.2014 року (а.с.3), а також із кримінального провадження оглянутого в судовому засіданні вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не було проведено необхідних слідчих дій на встановлення всіх обставин, як зазначено в скарзі ОСОБА_3 .

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не грунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, так як із висновку експерта № 234 (а.с.25 кримінального провадження) вбачається, що судово-медична експертиза проводилася тільки 30.12.2013 року на підставі постанови слідчого СВ Верховинського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 від 27 грудня 2013 року, хоча сама подія відбувалася 29.11.2013 року, та самі підсумки проведеної експертизи із яких вбачається механізм утворення тілесних ушкоджень у заявниці ОСОБА_3 .

Пояснення осіб: як заявниці,потерпілої, свідків в кримінальному провадженні записувалися різними особами в одному протоколі, що свідчить про необ`єктивне занесення даних в такі протоколи.

А тому суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303,306,307,309 п.2 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000359 від 30 листопада 2013 року - задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 06 лютого 2014 року по кримінальному провадженню № 0000359 від 30 листопада 2013 року, винесену СВ Верховинського РВ УМВС старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховинського
районного суду ОСОБА_1