Справа № 495/9769/14-к

ВИРОК
15.01.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох малолітніх дітей: 2004 року народження та 2012 року народження, не працює, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
сторони кримінального провадження:
обвинувачений ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 провинну визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого, та допитом потерпілої ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість, та допитом потерпілої ОСОБА_5 . Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 є його колишньою співмешканкою. Напередодні він телефонував потерпілій та в ході розмови йому стало відомо, що вона буде вдома лише 27.07.2014 року. 27.07.2014 року приблизно об 11.00 годині він приїхав до місця проживання потерпілої (будинок АДРЕСА_3 ) переліз через ворота, пройшов до вхідних дверей будинку, які були закриті. Він відчинив двері шляхом нанесення удару рукою. Зайшовши до будинку, він вирішив викрасти ноутбук марки «НР» чорного кольору, модем чорного кольору, телевізор марки «Самсунг», стабілізатор напруги «APC» та фотоапарат марки «Самсунг». Після чого він з викраденим майном поїхав на таксі до ломбарду «Скарбниця». Ноутбук він залишив вдома, грошовими коштами він розпорядився на власний розсуд. На теперішній час потерпіла ОСОБА_5 претензій до нього не має. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений є її колишнім співмешканцем. 26.07.2014 року вона поїхала на море зі своєю подругою з нагоди святкуванням дня народження. В цей же день їй зателефонував обвинувачений, який цікавився, коли вона повернеться додому. Вона не звернула на його слова уваги. 27.07.2014 року приблизно о 10.30 годині зателефонувала мати її подруги ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що за її місцем мешкання ворота у двір відкриті. Після чого вона одразу зателефонувала матері, яка приїхавши, виявила крадіжку майна, зазначеного в обвинувальному акті. На теперішній час вона не має претензій до обвинуваченого, відмовляється від цивільного позову. Просила призначити обвинуваченому сувору міру покарання.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у житло.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, перебуває у цивільному шлюбі та на утриманні має двох малолітніх дітей: 2004 року народження та 2012 року народження, він не працює, на момент вчинення даного кримінального правопорушення в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання, потерпіла ОСОБА_5 до обвинуваченого претензій не має, відмовилась від цивільного позову, а також враховується думка потерпілої щодо призначення йому суворого покарання (а.с. 68-72, 74, 75, 77-81, 83).
Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що потерпіла ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має, в силу ст. 89 КК України значиться таким, що не має судимості, за місцем мешкання характеризується позитивно, перебуває у цивільному шлюбі та на утриманні має двох малолітніх дітей: 2004 року народження та 2012 року народження, суд вважає недоцільним відбування покарання у виді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за провадження трасологічних експертиз 491,4 грн. (а.с. 22, 28).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у сумі 7841,80 грн. залишити без задоволення, у зв`язку із відмовою потерпілої від цивільного позову (а.с. 8).
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обиралась.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за провадження трасологічних експертиз 491,4 грн. (а.с. 22, 28).
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 матеріальної шкоди у сумі 7841,80 грн. залишити без задоволення, у зв`язку із відмовою потерпілої від цивільного позову (а.с. 8).
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ