В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2015 року місто Запоріжжя
Колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_10 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004510 від 11.10.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, українки, із середньою освітою, заміжню, яка має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.ч. 1, 2 ст.121 КК України,

встановила:

11 жовтня 2014 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , в ході конфлікту, діючи умисно, з використанням револьверу промислового виробництва української фірми «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм заводський номер № НОМЕР_1 , схопила потерпілу за волосся та протягла сходами під`їзду та здійснила один постріл в область лівої ноги останньої, чим спричинила ОСОБА_13 рани в області лівого стегна, обширний крововилив в області лівого стегна, крововиливи та садна в області лівої щоки, в області правої молочної залози, крововиливи в області верхньої губи, в області підборіддя, садна в області чола, які згідно висновків судово-медичних експертиз №5338 та №5339д, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім того, ОСОБА_10 , 11 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині, знаходячись в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_3 , в ході конфлікту з ОСОБА_12 здійснила два постріли з револьверу промислового виробництва української фірми «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм заводський номер № НОМЕР_1 в напрямку ОСОБА_14 , влучивши один раз, чим спричинила останньому одиночне проникаюче сліпе вогнепальне кульове поранення грудної клітини з ушкодженнями шкіри та підшкірної клітчатки, м`яза, кісної частини ребра, пристенечної пліври, біля сердечної сорочки, задньої стінки лівого шлунку серця, міжшлункової перегородки, що обумовило крововтрату, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть останнього.

Крім того, 11 жовтня 2014 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , в ході продовжуваного конфлікту з ОСОБА_12 , здійснила три постріли з револьверу промислового виробництва української фірми «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм заводський номер № НОМЕР_1 в напрямку ОСОБА_8 , два з яких влучили в область грудної клітини та в область паху ОСОБА_8 , чим спричинила останньому проникаюче поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця та розвитком тампонади серця, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, а також рану спинки статевого члена, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, винною в обвинуваченні визнала себе повністю, розкаялася. Щодо обставин кримінального правопорушення відносно ОСОБА_12 , пояснила, що після виниклого попередньо конфлікту з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , вона 11.10.2014 року у вечірній час прийшла зі своїм чоловіком ОСОБА_15 до будинку останніх з метою з`ясування стосунків. Перебуваючи в під`їзді, на площадці перед квартирою потерпілих, після того як двері відчинила ОСОБА_16 , після словесної з нею перепалки, схватила останню за волосся та потягнула вниз по сходинках. З метою припинення лайки зі сторони потерпілої, вона правою рукою дістала з попередньо відкритої сумочки, яка висіла на поясі через плече, пістолет «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» та вистрілила в ліву ногу потерпілій. Продовжуючи свої дії, за волосся витягнула потерпілу з під`їзду на вулицю.

Окрім повного визнання вини по епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , вина обвинуваченої підтверджується і показаннями потерпілої ОСОБА_9 (на момент вчинення злочину ОСОБА_17 ), яка зазначила, що повернувшись з вулиці, перебуваючи у кімнаті своєї квартири, почула з вулиці через балкон голос ОСОБА_15 , який кликав її чоловіка, на що попросила чоловіка ОСОБА_8 сказати ОСОБА_15 , щоб останній ішов звідси. Чоловік, який на кухні розпивав з сусідом з верхнього поверху ОСОБА_14 спиртовмісну настоянку, зазначив, що вона власник квартири, то нехай сама і скаже це ОСОБА_15 .

Після дзвінка в двері потерпіла пішла їх відкривати та вийшовши в під`їзд, зачинивши за собою двері, побачила ОСОБА_15 та ОСОБА_10 . В цей час в останньої в руках був предмет, схожий на пістолет; потерпіла відчула, що все обличчя пече, зігнулася і в цей момент ОСОБА_10 схватила її за волосся та потягнула вниз по сходах. Перебуваючи в такому стані, в під`їзді вона чула декілька хлопків, схожих на постріли, та ще близько чотирьох хлопків, коли її ОСОБА_10 витягнула на вулицю перед під`їздом. Про те, що в неї вистрілили з пістолета, потерпіла зрозуміла лише згодом, коли піднялася в квартиру, по слідах крові на брюках. В момент пострілу нічого не відчула.

Згідно висновків судово-медичних експертиз №5338 та №5339д (а.с.106-109), рани в області лівого стегна, обширний крововилив в області лівого стегна, крововиливи та садна в області лівої щоки, в області правої молочної залози, крововиливи в області верхньої губи, в області підборіддя, садна в області чола у ОСОБА_16 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Даючи юридичну оцінку, встановленим обставинам, суд доходить висновку, що ОСОБА_10 своїми умисними діями завдала легкого тілесного ушкодження ОСОБА_16 і її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 за вказаним епізодом, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, оскільки перебування обвинуваченої в стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в обвинувальному акті, не підтверджено в ході судового розгляду, освідування обвинуваченої на стан алкогольного сп`яніння на досудовому розслідуванні не проводилося.

Крім того, органом досудового розслідування по епізоду заподіяння смерті ОСОБА_14 , ОСОБА_10 первісно було висунуто обвинувачення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а по епізоду заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб.

Під час судового розгляду, після з`ясування обставин кримінального правопорушення та допиту експертів, прокурором змінено обвинувачення в частині кваліфікації дій ОСОБА_10 за епізодами відносно ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Дії обвинуваченої по епізоду відносно ОСОБА_14 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_8 - за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Судовий розгляд, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.3 цієї статті, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Даючи юридичну оцінку встановленим обставинам, суд доходить висновку, що з огляду на спрямованість умислу обвинуваченої, нею були вчинені два необережних злочини, - вбивство, вчинене через необережність відносно ОСОБА_14 та необережне тяжке тілесне ушкодження відносно ОСОБА_8 і дії обвинуваченої по епізоду відносно ОСОБА_14 слід перекваліфікувати з ч.2 ст.121 КК України на ст.119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність та по епізоду відносно ОСОБА_8 з ч.1 ст.121 КК України - на ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження, з наступних підстав.

Обставини вбивства чи завдання ОСОБА_14 тілесних ушкоджень обвинувачена заперечила. Не погоджуючись із кваліфікацією її дій по епізоду відносно ОСОБА_8 , обвинувачена визнала, що в напрямку ОСОБА_8 здійснила три постріли, проте лише з метою самозахисту. Незважаючи на обставини, розкаялася у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , вибачилася перед останнім, добровільно компенсувала завдану шкоду.

Щодо обставин кримінальних правопорушень, відносно потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_8 обвинувачена пояснила, що приблизно в березні-квітні 2014 року придбала пістолет «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» з метою самозахисту, оскільки працює на ринку і могла мати при собі суттєві суми грошей, проживала в неспокійному районі, і, від зупинки громадського транспорту прямувала з роботи пішки через пустир.

При виборі пістолета керувалася лише можливістю налякати потенційного нападника. При купівлі пістолета продавець запевнила її, що пістолет як пугач, що він не може завдати шкоди, навіть куртку не може подряпати. Придбала його лише з цією метою та постійно носила з собою. За весь період володіння, зброєю не користувалась, лише один раз дозволила чоловіку спробувати, при цьому останній здійснив три постріли через вікно квартири.

Напередодні подій, приблизно о 14 год. 30 хв., повертаючись з роботи, на зупинці громадського транспорту по проспекту Леніна біля будинку 156 у м. Запоріжжі вона зустріла приятеля свого чоловіка ОСОБА_8 та його співмешканку ОСОБА_13 .

ОСОБА_8 підійшов до неї та почав розпитувати про її чоловіка, на що обвинувачена дала зрозуміти, що їм немає про що говорити та намагалася йти далі, проте ОСОБА_8 її зупинив, зав`язалася словесна перепалка, зокрема, і через зловживання алкогольними напоями та втягування в це її чоловіка. З обох сторін використовувалися нецензурні слова, згодом приєдналася ОСОБА_13 з образами в її сторону.

Після цього вона розповіла все чоловікові, на що останній пообіцяв поговорити, а вона заперечила, бо знає, що всі розмови зведуться лише до розпивання алкогольних напоїв.

Чоловік настояв на своєму і 11.10.2014 року, близько 20-00 год. пішов до ОСОБА_8 , вона в цей час ішла слідом, взявши при цьому з собою свою жіночу сумку, в якій і зберігався пістолет. По прибуттю, чоловік попросив її відійти, поки він буде кликати ОСОБА_8 , оскільки останній міг не захотіти її бачити. Чоловік покликав ОСОБА_8 через балкон, а коли останній довго не виходив, вони через незачинені двері зайшли в під`їзд та піднялися до квартири потерпілих, що знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 та подзвонили в двері. Квартиру відчинила ОСОБА_13 та вийшла в під`їзд, зачинивши за собою двері і відразу почала лаятися. Після цього обвинувачена схопила останню за руку та потягнула на себе, на сходах потерпіла не втримала рівноваги нагнулася і обвинувачена в цей момент схватила її за волосся та продовжила витягувати на вулицю. ОСОБА_13 в цей момент продовжувала лаятися, на що обвинувачена повідомила, що якщо остання не замовчить, то вона їй щось зробить. В подальшому, продовжуючи утримувати ОСОБА_13 за волосся лівою рукою, правою дістала з сумки пістолет та здійснила один постріл в напрямку лівої ноги потерпілої. Спочатку не зрозуміла, що попала, оскільки поведінка потерпілої на те не вказувала, не було ні крові, ні інших слідів.

Після пострілу пістолет відразу поклала до сумки. За весь вечір пістолет, аж до приїзду працівників міліції, ніхто сторонній в руки не брав.

Поки вони з ОСОБА_12 боролися в під`їзді, з квартири вибігли двоє чоловіків, позаду був ОСОБА_8 , іншого не знала. В цей же час її чоловік, який знаходився біля квартири, застосував по останнім сльозогінний газ, розпиливши його з балона, що приніс з собою. ОСОБА_8 з незнайомцем повернулися назад. Подальше пам`ятає з того місця, як уже була на вулиці. Так, між нею та входом в під`їзд зігнувшись, на колінах стояла потерпіла, чоловік ОСОБА_15 був поряд, відносно неї ліворуч, обличчям до під`їзду. В цей же час з під`їзду вийшов ОСОБА_8 з дубинкою в правій руці та рухався в їх з чоловіком сторону.

Обвинувачена наказала йому зупинитися і лише потім здійснила три неприцільні постріли в його сторону, ОСОБА_8 впустив дубинку та наблизився до своєї дружини. В цей час, ОСОБА_15 підняв дубинку та вони попрямували через двори додому. ОСОБА_8 навздогін ще вимагав повернути биту, на що ОСОБА_15 відповів, що забере її до завтра, а завтра вони розберуться.

По дорозі додому зупинилися біля кіоску, ОСОБА_15 взяв пиво, тут же були затримані працівниками міліції та доставлені до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Зазначила, що після подій була повністю спокійна, оскільки не було крові, ніхто з потерпілих не просив допомоги чи інше.

Винність ОСОБА_10 у заподіянні ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_14 суд вважає доведеною і кваліфікує її дії за ст.119 КК України, як вбивство через необережність.

З огляду на правову позицію, що висловлена в п.26 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» згідно якої, у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст.119 чи ст.128 КК України.

Наслідки, що настали у вигляді смерті ОСОБА_14 перебувають у прямому причинному зв`язку з діями обвинуваченої, яка 11 жовтня 2014 року, приблизно о 20-00 год. перебуваючи на першому поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , під час бійки з ОСОБА_9 , не прицільно здійснила два постріли в напрямку раніше незнайомого їй чоловіка із власного пістолету «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм, який є спортивною тренувальною зброєю, не відноситься до категорії вогнепальної, перебуває у вільному продажу, не заборонений для носіння поза межами спортивних майданчиків та за звичайних умов, чи навиках прицільної стрільби не міг би спричинити тяжких наслідків що настали.

Незважаючи на невизнання вини, але підтвердження обвинуваченою фактів, що зброю під час пригоди, що мала місце, при собі мала лише вона, нікому її не передавала, застосовувала, демонструючи її з метою налякати потерпілих, здійснювала постріли в під`їзді будинку та безпосередньо перед ним, обставини кримінального правопорушення відносно ОСОБА_14 підтверджуються і наступним.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показання якого в цілому не суперечать показанням його дружини - потерпілої ОСОБА_16 , який вказав, що після словесної перепалки з обвинуваченою на зупинці громадського транспорту, перебуваючи в себе вдома на кухні, розпиваючи настоянку глоду із своїм сусідом ОСОБА_14 , почув голос ОСОБА_15 через балкон. Жестом вказав йому підніматися. Коли в двері подзвонили, та посперечавшись із дружиною, вказав їй самій прийняти рішення по ОСОБА_15 .

Після того як дружина вийшла на коридор, почув як зі звуком закрилися вхідні двері, згодом шум та крики із коридору. На що ОСОБА_14 , який був ближче до виходу з кухні і ближче до вхідних дверей, пішов в під`їзд, а він побіг в кімнату за битою, яка знаходилася біля телевізора. В цей же час, чув декілька хлопків схожих на постріли. Вибігаючи в під`їзд, отримав від ОСОБА_15 який стояв на коридорі біля вхідних дверей порцію сльозогінного газу, після чого був змушений повернутися у квартиру. Де в цей момент був ОСОБА_14 не пам`ятає. ОСОБА_10 з його дружиною були внизу сходинкового маршу при виході з під`їзду.

У зв`язку з неможливістю відтворити по технічним причинам звукозапис судового засідання з показаннями ОСОБА_8 та у зв`язку з розбіжностями в його показаннях даних у суді та під час досудового розслідування, зокрема під час проведення слідчого експерименту, потерпілий був допитаний повторно.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , які в цілому відповідають показанням його дружини ОСОБА_10 , щодо обставин, які передували конфлікту у під`їзді будинку, де проживає сім`я ОСОБА_18 . Зазначив, що тривалий час знайомий із ОСОБА_19 та його дружиною ОСОБА_20 , знав і ОСОБА_21 , періодично з якими зустрічався і разом з ними розпивав спиртні напої. Свідок підтвердив обставини придбання пістолету його дружиною та те, що пістолет, як правило, завжди був при ній. До подій 11.10.2014 року вона його не застосовувала, з нього не стріляла. Один раз він з власного інтересу зробив три постріли не виходячи з власної квартири, - через вікно, оскільки читав в інтернеті та знав, що дана зброя не може завдати людині шкоди, дальність польоту кулі невелика.

Після того, як в під`їзд вийшла ОСОБА_20 вона зразу вдалася до крику та пішла на ОСОБА_10 , він не вмішувався, оскільки прийшов поспілкуватися з ОСОБА_22 . Між його дружиною та ОСОБА_20 зав`язалася штовханина і вони змістилися по сходах вниз у напрямку до виходу з під`їзду. В цей же час, з квартири вибіг ОСОБА_14 за ним ОСОБА_8 з битою. Він намагався не пустити їх вниз, а в подальшому застосував по них сльозогінний газ, розпиливши його з балону, що мав при собі, і сам же від газу і постраждав, поки витирав очі бачив що ОСОБА_14 після розпилення піднявся вверх по сходах, а ОСОБА_8 побіг в квартиру.

За час подій ОСОБА_23 на вулицю не виходив, куди він дівся після розпилення газу не пам`ятає. Свідок чув постріли, бачив як його дружина стріляла, пістолет весь час перебував у неї, він його до рук не брав, в інших учасників вогнепальної зброї в руках не було.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , яка зазначила що є сусідкою сім`ї ОСОБА_18 , в той вечір чула, як з коридору доносився галас, крики та звуки, схожі на розривання петард, яких було декілька.

Інші сусіди, які були допитані в якості свідків, а саме: ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 чогось особливого не пригадали, очевидцями події не були.

Обставини підтверджується і протоколом слідчого експерименту (а.с.76-80), під час якого, потерпілий ОСОБА_8 відтворив обстановку, яка супроводжувала події 11.10.2014 року, тут же пояснював, що чув два постріли, що донеслися з коридору в який вискочив ОСОБА_14 .

Протоколом слідчого експерименту (а.с.83-87), під час якого, потерпіла ОСОБА_16 відтворила обстановку, що відбувалася в під`їзді, зокрема, вказала, що вийшовши після дзвінка в двері у під`їзд, бачила ОСОБА_15 біля дверей, який у подальшому розпилював сльозогінний газ, та бачила ОСОБА_10 перед собою в напрямку до виходу з під`їзду в якої був предмет, схожий на пістолет. Потерпіла чула звуки схожі на постріли в під`їзді та на вулиці перед ним. Коли все закінчилося та вона повернулася до квартири, побачила ноги ОСОБА_14 які виглядали з ванної кімнати, підійшовши до нього, бачила, що він був без свідомості, хрипів. Потерпіла відразу викликала швидку, яка приїхала доволі швидко, в межах 5-ти хвилин, виклик здійснено о 20-57 год. Швидка забрала ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , який також був без свідомості у квартирі.

Протоколом огляду трупа (а.с.66-75), висновком експерта №3820 від 12.11.2014 року (а.с.92-97) та показаннями експерта ОСОБА_28 , який здійснював огляд трупа та проводив експертизу. Згідно висновку експертизи, смерть ОСОБА_14 , який в момент смерті знаходився в стані алкогольного сп`яніння, наступила 11.10.2014 року о 21-58 год. від одиночного проникаючого сліпого вогнепального кульового поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що викликало крововтрату, яка в даному випадку і стала безпосередньою причиною смерті. З серця було вилучено травмуючий предмет металевий, сірого кольору, сферичної форми, розмірами 0,5х0,3 см.

Протоколом огляду місця події (а.с.55-65), яким зафіксовані сліди речовини бурого кольору на сходах між квартирою ОСОБА_18 та виходом з під`їзду та на площадці перед квартирою АДРЕСА_4 . При цьому загальний порядок в квартирі не порушений, слідів боротьби в ній не виявлено.

Висновком експерта №492-ЗТ від 22.12.2014 року (а.с.119-122), згідно якого, куля, що вилучена з тіла трупа ОСОБА_14 під час його огляду 12.10.2014 року, є кулею калібру 4 мм та могла бути кулею частиною патрону ОСОБА_29 , могла бути стріляна зі зброї під патрон Флобера. Куля через свої незначні розміри та незначну площу контакту не придатна для ідентифікації зброї, з якої могла бути стріляна.

Револьвер, що вилучений у ОСОБА_10 12.10.2014 року, відноситься до револьверів для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень і майданчиків (тирів і стрільбищ), пістолет промислового виробництва української фірми «ZBROIA», моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм, заводський номер НОМЕР_1 та вогнепальною зброєю не є, придатний для стрільби, будь-яких змін у його конструкції не виявлено.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_30 повідомив, що зброя сертифікована як тренувальна та не віднесена до вогнепальної зброї, оскільки при викиданні снаряду з каналу ствола не використовується порох, в даному випадку лише капсульний заряд. Дану зброю може придбати кожен бажаючий, заборон на її носіння законодавцем не встановлено. Звичайно, при влучанні в життєвозначущі органи можуть наставати тяжкі наслідки, оскільки кулька розвиває середню швидкість в 74 м/с на відстані одного метра від дульного зрізу пістолета.

Суд приймає до уваги і те, що на дослідження експерту надійшов вилучений у ОСОБА_10 дев`ятизарядний пістолет з 9-ма стріляними гільзами. Обвинувачена у судовому засіданні повідомляла про те, що її чоловік раніше здійснював три постріли, один вона в напрямку ОСОБА_13 і три в напрямку ОСОБА_9 , що відповідає показанням свідків, які чули ще пару пострілів саме в під`їзді будинку в час, коли там знаходився ОСОБА_14 .

Дослідивши докази та встановивши обставини кримінального правопорушення з урахування спрямованості умислу обвинуваченої, відомостей про її особу, підходу до вибору нею пістолету, що в подальшому став знаряддям злочину та відсутності неприязних відносин чи конфлікту з померлим ОСОБА_14 , оскільки обвинувачена не була з ним знайома, не спілкувалася, бачила його вперше, суд доходить до висновку про відсутність умислу на завдання потерпілому будь-яких тілесних ушкоджень чи смерті.

На ґрунті неприязних стосунків із ОСОБА_13 , обвинувачена вчинила з нею бійку, під час якої виконала два неприцільних постріли в напрямку ОСОБА_14 , який вибіг у під`їзд на крики та шум.

Відсутність навиків у користуванні зброєю, а відповідно випадковим попаданням в область серця ОСОБА_14 було завдано ушкодження, внаслідок якого настала його смерть.

Обвинувачена маючи при собі, та хаотично використовуючи тренувальну зброю, безумовно передбачала, що внаслідок її дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки, але легковажно розраховувала на їх відвернення. Стріляла не прицільно, не для того, щоб поранити чи зупинити потерпілого, а щоб самим пострілом налякати останнього, обвинувачена не вжила і заходів, щоб не влучити в життєвоважливі органи, оскільки направляла пістолет не в кінцівки, а конкретно в сторону тулубу.

Обвинувачена усвідомлювала що використовувала хоча й зброю, проте таку, що не могла завдати смертельних ушкоджень чи інших тяжких наслідків. Відповідне усвідомлення настало під дією переконань продавця зброї, чоловіка, створеною рекламою такого виду зброї та позицією законодавця при якій зброя перебуває у вільному обороті, хоча й призначена для використання поза межами спеціальних майданчиків, проте, необмежено її носіння, переміщення до місць здійснення тренувальної стрільби та інше.

Психічне ставлення обвинуваченої до вчиненого, характерне для необережної форми вини злочинної самовпевненості. Обвинувачена через свою необережність позбавила потерпілого життя, чим вчинила злочин, передбачений ст.119 КК України, і судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_10 , за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено.

Винність ОСОБА_10 у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 суд вважає доведеною і кваліфікує її дії за ст.128 КК України, як завдання необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Наслідки у виді тяжкого тілесного ушкодження завданого ОСОБА_8 перебувають у прямому причинному зв`язку з діями обвинуваченої, яка 11 жовтня 2014 року, приблизно о 20-00 год. перебуваючи перед під`їздом № 1 будинку АДРЕСА_3 , побачивши ОСОБА_8 , який вийшов на вулицю із битою, не прицільно здійснила три постріли в його напрямку із власного пістолету «ZBROIA» моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм. При цьому дві кулі влучили в ОСОБА_8 .

В судовому засіданні ОСОБА_10 , не заперечуючи обставин, пояснила, що дійсно тричі вистрілила в напрямку ОСОБА_8 , коли той вийшов з під`їзду на вулицю. ОСОБА_8 тримав в руці биту та рухався в її напрямку, відповідно таку ситуацію обвинувачена сприйняла загрозливою, попередила потерпілого про застосування зброї, після чого здійснила три постріли. Далі, ОСОБА_8 впустив биту та нагнувся над дружиною, яка стояла на колінах.

Обвинувачена впевнена, що перебувала в стані необхідної оборони, оскільки реально оцінювала небезпеку.

Обставини події підтверджені потерпілим ОСОБА_8 , який зазначив, що після того, як він вийшов на вулицю, побачив ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , яка відносно його знаходилася ззаду та дещо ліворуч від ОСОБА_15 . Між ними на асфальті лежала скрутившись його дружина, волосся якої було викладене вперед так, як ніби її тягнули. Бачив в направленій на нього правій руці ОСОБА_10 пістолет, чув як вона казала не підходити. В подальшому пролунали декілька пострілів. Про те, що кулі втрапили в нього не почув. Після пострілів підбіг до дружини намагаючись її підняти, попередньо положивши биту поперед себе на асфальт.

Через те, що биту схопив ОСОБА_15 вступив з ним в суперечку. Після того, як ОСОБА_31 пішли він підняв дружину та відвів додому, подальші події не пам`ятає. Прийшов до тями в лікарні після надання медичної допомоги.

До ОСОБА_10 претензій не має, оскільки вважає винним у ситуації, яка сталася, її чоловіка, який постійно її накручує, і, в даному випадку саме він спровокував таку ситуацію, і осторонився від неї. Завдану шкоду вважає компенсованою в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_15 повторив показання дружини ОСОБА_10 , лише додав, що після того як ОСОБА_8 , після пострілів, впустив на асфальт биту він її підняв, а коли останній вимагав її повернути, зазначив, що поверне її завтра через сусіда, розуміючи, що не правильно було б віддавати зброю в той час своєму супротивнику.

Відповідно до висновків експерта №4692 від 04.11.2014 року та №5334д (а.с.98-105), ОСОБА_8 були завдані тілесні ушкодження у виді проникаючого поранення грудної клітини зліва з ушкодженням серця та розвитком тампонади серця, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент спричинення, а також рану спинки статевого члена.

Суд не розділяє доводів сторони захисту про перебування обвинуваченої в стадії необхідної оборони, оскільки обставини справи вказують на протилежне. ОСОБА_8 вийшовши на вулицю по ходу руху спочатку прямував до своєї дружини, яка лежала на асфальті між ним та обвинуваченою, в цей час в руках мав биту, проте учасники кримінального провадження чи свідки не зазначали, що він погрожував чи намагався завдати тілесних ушкоджень обвинуваченій ОСОБА_10 . При цьому, остання частково знаходилася за спиною свого чоловіка відповідно не піддавалася безпосередній небезпеці. До всього потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, а обвинувачена з чоловіком в цей час не були обмежені простором і могли просто піти з місця пригоди.

Як і у випадку із ОСОБА_14 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченої та її представлення про тренувальний пістолет, який виступив знаряддям злочину, його технічні характеристики, суд доходить висновку про відсутність умислу обвинуваченої на завдання потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена передбачала, що внаслідок її дій можуть настати суспільно-небезпечні наслідки, але легковажно розраховувала на їх відвернення. Про те, що стрільба здійснювалася хаотично свідчить і якість стрільби, так на ряду з прямим попаданням в серце, обвинувачена допускається і взагалі промаху.

Обвинувачена усвідомлювала, що використовувала хоча і зброю, проте, таку, що не могла завдати тяжких чи смертельних ушкоджень, але легковажно ставилася до їх відвернення.

Відповідне усвідомлення в порівняні з обставинами кримінального правопорушення вчиненого відносно ОСОБА_14 було підсилене і тим, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_14 жодним чином не виказали, що їм завдано болю, не кричали, не кликали на допомогу. Навіть сам ОСОБА_8 до останнього впевнений, що постріли не спричинили йому шкоди, він самостійно підняв дружину та відвів її додому. Про те, що в нього є ще поранення серця взагалі було встановлено лише 14.10.2014 року, як наслідок прооперовано.

З відповіді головного лікаря КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя» (а.с.194) вбачається, що ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння (етанол крові 11.10.2014 року 2,17 проміле), при ревізії каналу рани (грудної клітини та статевого члена) чужорідних тіл не виявлено.

Психічне ставлення обвинуваченої до вчиненого, характерне для необережної форми вини злочинної самовпевненості. Обвинувачена через свою необережність завдала тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , чим вчинила злочин, передбачений ст.128 КК України, судовим розглядом встановлено винність ОСОБА_10 у вказаному злочині, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування потерпілому завданої здоров`ю шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За встановлених обставин, відповідно до ст.69-1 КК України строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При визначенні виду й міри покарання судом враховується вчинення обвинуваченою, раніше не судимою в тому числі злочину, що ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості. Судом враховано також дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, приймає участь в благоустрої території, скарг від сусідів за час проживання не надходило, обвинувачена хоч не офіційно проте працює та є фактичним годувальником в сім`ї, має на утриманні та виховує неповнолітню дитину, на обліках у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, має хронічне захворювання органів слуху. При цьому враховано і думку потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які просили суворо не карати обвинувачену.

Таким чином, із огляду на зазначене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання й наявності підстав для звільнення її від відбування покарання з випробуванням й покладенням на неї обов`язків відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

В обвинувальному акті зазначено про розмір витрат на залучення експерта для проведення експертиз під час досудового розслідування, які за переліченим змістом є вартістю проведених по справі під час досудового розслідування експертиз.

Разом з тим, ч.2 ст.124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого, в разі ухвалення обвинувального вироку, на користь держави лише документально підтверджених витрат на залучення експертів, а не вартості проведення експертиз, яку ст.118 КПК України не віднесено до процесуальних витрат.

Оскільки дані про розмір витрат на залучення експертів, та виконану роботу експертів, що не є їх службовим обов`язком, відсутні, питання про процесуальні витрати судом не вирішується.

Цивільний позов ОСОБА_8 слід залишити без задоволення у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України, колегія суддів,
засудила:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочинів передбачених ст.119, ч.1 ст.125, ст.128 КК України та призначити їй покарання:

за ст.119 КК України 5 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.125 КК України 130 годин громадських робіт;

за ст.128 КК України 1 рік 4 місяці обмеження волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_10 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 3 (три) роки, якщо протягом цього іспитового строку засуджена не вчинить нового злочину.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ст.76 Кримінального кодексу України протягом іспитового строку покласти на засуджену такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили змінити на домашній арешт з покладенням на засуджену обов`язку не покидати з 16-00 год. по 07-00 год. наступного дня житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звільнивши останню з-під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_10 у строк відбування покарання час перебування її під вартою з 12 жовтня 2014 року по 17 червня 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без задоволення у зв`язку з повним відшкодуванням обвинуваченою завданої шкоди.

Речові докази - лазерні диски DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів залишити в матеріалах справи.

Пістолет промислового виробництва української фірми «ZBROIA», моделі «SNIPE-3» калібру 4 мм, заводський номер НОМЕР_1 , 9 гільз, 1 фрагмент металу, два поліетиленові файли з біологічними зразками ОСОБА_13 , биту та особисті речі ОСОБА_14 , що зберігаються в Орджонікідзевському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Особисті речі ОСОБА_32 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , що згідно постанови слідчого від 25.12.2014 року зберігаються в Орджонікідзевському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області повернути останнім за належністю.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3