У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 20 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Сквирського районного суду Київської області від
28 вересня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
неодноразово судимого,

останній
раз 29.06.2006р. Сквирським

районним
судом Київської області за

ст.
309 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення

волі,
на підставі ст. 75 КК України звільненого

від
відбування покарання з іспитовим

строком
2 роки, -

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК
України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно визначено 3
роки позбавлення волі.

В
апеляційному порядку справа щодо ОСОБА_1 не розглядалася.

ОСОБА_1, як зазначено у вироку, визнано винним у тому, що він 18 липня 2006 року,
на городі за місцем свого проживання АДРЕСА_1,
повторно, зірвавши, незаконно придбав верхівки коноплі, переніс їх до свого
будинку, де, висушивши та подрібнивши їх незаконно виробив 13,9г каннабісу,
який незаконно зберігав без мети збуту. Зазначений наркотичний засіб 26 липня
2006 року, о 14 годині 15 хвилин було виявлено та вилучено за вищезазначеною
адресою працівниками міліції.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 стверджує, що 29 червня 2006 року його за ч. 1
ст. 309 КК України засуджено не було, тому безпідставно дії кваліфіковано за ч.
2 ст. 309 КК України та призначено покарання за сукупністю вироків, просить, як
убачається зі змісту скарг, перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 309 КК
України та пом'якшити призначене покарання.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який
його засуджено, не оспорюються в касаційній скарзі та підтверджені розглянутими
в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, зокрема показаннями
самого засудженого, який повністю визнав свою вину.

Твердження засудженого про те, що
раніше його не було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України є безпідставними,
оскільки суперечать матеріалам справи.

Згідно копії вироку, 29 червня 2006
року Сквирським районним судом Київської області ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки (а.с. 50). За повідомленням місцевого
суду, копія цього вироку була вручена ОСОБА_1
цього ж дня під розписку.

Тому вироком від 28 вересня 2006
року дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за
ч. 2 ст. 309 КК України, за кваліфікуючою ознакою - повторність.

Покарання йому за зазначеним законом
призначено з додержанням ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину, особи винного та обставин, які пом'якшують
покарання. Підстав для пом'якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Оскільки злочин, за який ОСОБА_1 засуджено вироком від 28 вересня 2006 року, він
вчинив під час іспитового строку, визначеного попереднім вироком, йому
обґрунтовано призначено покарання за правилами ст. 71 КК України.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону України не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

У задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С
у д д і :

Редька
А.І. Лавренюк
М.Ю. Заголдний
В.В.