районний суд Полтавської області
Справа № 1-82
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ДРОБОТЕНКО Ю. Б.
секретарі ТКАЧ
участю прокурора РЯДНИНА В.В.
відкритому судовому засіданні в смт. Машівка кримінальну справу про
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженки і жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України,
освіта середня, не одруженої, на
утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимої,
передбаченого ст. 190 ч. 2, ст. ст. 27
ч. 4, 366 ч. 1 КК України, -
народження, уродженця с. Григорівна
району Полтавської області, жителя АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого
фермерського господарства
згідно ст.89 КК України не судимий,
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1, ч. 5
ст.ст. 27, 190 ч. 2 КК України, -
ОСОБА_1, достовірно знаючи, що її знайомий ОСОБА_2 працює на посаді
голови фермерського господарства ”ОСОБА_2”, має печатку господарства, володіє
правом підпису документів
господарства та уповноважений
приймати та звільняти найманих працівників, 12.06.2007 року шляхом вмовляння схилила його
до скоєння злочину, а саме - внесення
до її трудової книжки завідомо неправдивих відомостей, а
саме - запису про те, що вона працювала
в ФГ “ОСОБА_2” на посаді бухгалтера в період з 12.06.2006 року по 21.07.2006 року. Фактично ж
ОСОБА_1 жодного дня в фермерському господарстві не працювала,
наказ про призначення її на роботу не
видавався, табелі виходу на роботу не
велись, заробітна плата їй не
виплачувалась і, відповідно, внески до фондів
соціальної спрямованості не сплачувались.
зазначеного запису трудової книжки ОСОБА_1
15.08.2006 року була проставлена на облік, як безробітна, до
Машівського районного центру
зайнятості і їй призначено допомогу по
безробіттю, яку вона отримала в загальній сумі
Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе у скоєному
злочині визнала повністю і пояснила, що починаючи з 2002 року і по даний
ніде не працює. В період
і по вересень 2003
року перебувала на обліку в
Машівському районному центрі зайнятості
як безробітна. Потім
отримувала соціальну допомогу по догляду
за дитиною в управлінні праці та
соціального захисту населення Машівської райдержадміністрації.
2006 року в неї закінчився термін виплати соціальної допомоги
по догляду за дитиною і виникла
необхідність постановки на облік
до Машівського районного
центру зайнятості та отримання
допомоги по безробіттю.
Оскільки вона тривалий час ніде не
працювала і підстав для взяття на облік
та виплати допомоги по безробіттю
з початку перебування на обліку не було, в червні 2006 року вона звернулась до
свого знайомого ОСОБА_2, який є
головою фермерського господарства, з проханням
внести запис до її трудової книжки про те, ніби-то вона працювала в його
господарстві. ОСОБА_2 погодився виконати
її прохання. 12.06.2006 року в її присутності ОСОБА_2 вніс
запис за № 15 до її трудової книжки про прийняття її, ОСОБА_1, на посаду
бухгалтера на підставі наказу № 9 від 12.06.2006 року і
запис за № 16 від про звільнення з посади за ст. 36
п. 1 КЗпП України за згодою сторін з посиланням на наказ № 11 від 21.07.2006 року. Вказані записи в трудовій книжці засвідчено
печаткою фермерського господарства
“ОСОБА_2” та підписом
Насправді
жодного дня в фермерському господарстві
вона не працювала, заробітну
плату не отримувала, табелі виходу на роботу відносно неї
В подальшому на підставі
вказаного запису в трудовій книжці
15.08.2006 року її поставлено на
облік до Машівського районного центру зайнятості як безробітну і призначено
допомогу по безробіттю. За період з серпня 2006 року по
червень 2007 року вона отримала допомогу в сумі
судовому засіданні підсудній ОСОБА_2 винним себе у
скоєному злочині визнав повністю і пояснив суду, що починаючи з 1993
року і по даний час він є одноосібним засновником і головою
фермерського господарства “ОСОБА_2”.
Згідно Статуту господарство є самостійною
юридичною особою, має свій баланс, зберігає кошти на розрахунковому рахунку і інших рахунках в
банках, проводить всі касові і
розрахункові операції. Фермерське
господарство має назву, печатку та
штамп. За період роботи
господарства він був і є єдиним працівником, наймані працівники ним на роботу не
приймались, заробітна плата їм не виплачувалась і внески до фондів соціальної спрямованості за використання найманої праці не сплачувались. В червні
2006 року до нього звернулась знайома
ОСОБА_1 і попросила внести неправдивий запис до її трудової книжки про те, що вона ніби-то працювала в
року він в присутності ОСОБА_1 вніс
запис за № 15 до її трудової книжки про прийняття її на
посаду бухгалтера на
підставі наказу № 9 від 12.06.2006 року і запис за № 16 від
про звільнення з посади за ст.
36 п. 1 КЗпП України за
згодою сторін з посиланням на наказ № 11
від 21.07.2006 року. Вказані
записи в трудовій книжці ОСОБА_1 засвідчено
печаткою фермерського господарства
та його підписом. Насправді ОСОБА_1 жодного дня в фермерському господарстві не працювала, заробітну
плату не отримувала, табелі виходу на роботу відносно неї також не велись. Крім того, вказані
в трудовій книжці накази № 9 від 12.06.2006 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу та № 11 від 21.07.2006 року
про звільнення її з роботи ним не
повного визнання обвинуваченими своєї
вини, їх вина підтверджується іншими матеріалами кримінальної справи, які суд у
відповідності до ст. 299 КПК України визнав досліджувати не доцільним.
Своїми умисними діями , які виразилися
в службовому підробленні тобто складанні і видачі службовою
особою завідомо неправдивого офіційного документа, ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 366 КК України, а своїми умисними діями , які
виразилися у наданні засобів та
знарядь злочину для
вчинення шахрайства тобто заволодіння чужим майном шляхом обману,
вчинене за попередньою змовою групою
осіб, він скоїв злочин,
передбачений ч.5 ст.27, ч.2 ст.190 КК України.
умисними діями , які виразилися в
схилянні до скоєння службового підроблення,-
тобто складання і видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного
документа, ОСОБА_1 скоїла
злочин, передбачений ч. 4
ст.27, ч.1 ст.366 КК України, а своїми умисними діями, які виразилися у
вчиненні шахрайства, - тобто
заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вона скоїла злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вперше
вчинили злочин середньої тяжкості, вину свою визнали повністю і щиро розкаялись
в скоєному, злочин скоїли внаслідок тяжкого збігу матеріальних обставин,
матеріальні збитки відшкодували у повному
обсязі, і внаслідок зміни обстановки вони перестали бути суспільно небезпечним,
а тому, керуючись ст. 48 КК України, ст.7, 282 КПК України, суд -
Кримінальну справу про
звинувачення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 27,
ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 190
КК України та ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 2 ст. 190
ч. 1 ст. 366 КК України провадженням
Міру запобіжного заходу до
вступу ухвали в законну силу залишити попередню -підписку про невиїзд.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду
Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: ( підпис)

Копія вірна: Голова Машівського районного суду Ю.Б.ДРОБОТЕНКО