Кримінальне провадження № 1-кп/331/663/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 року
місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя
у складі:

Головуючого судді
Татарінова В.І.

при секретарі
Андрієнко С.О.

за участю прокурора
Сухового В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Запоріжжі
кримінальне провадження за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Енергодар, Запорізької області,
українця, громадянина України, освіта
повна середня, неодружений,
незареєстрований, РНОКПП: НОМЕР_1,
мешкає за адресою: АДРЕСА_1. раніше
засудженого:

1. 20.01.2005 року Енергодарським м/с
Запорізької області за ст.186 ч. 1, ст.185 ч.
2, ст.186 ч. 2, ст.186 ч. 3, ст.15 ч.2 ст.185 ч. 3, ст.185
ч. 3, ст.186 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України
до 5 років п/в, покарання відбував у
Кременчуцькій ВК 207 Полтавської обл.,
умовно-достроково звільнений 24.05.2007
року, не відбутий термін покарання 2
роки, 4 місяці, 11 днів ;

2. 19.12.2007 року Енергодарським м/с
Запорізької області за ст. 185 ч. 2, ст. 186
ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70, ст. 71, ст. 81 КК України
до 4 років 6 місяців п/в, покарання
відбував у Софіївській ВК № 55
Запорізької обл., 17.04.2012 року звільнений
по відбуттю строку покарання;

3. 15.07.2013 року Хортицьким р/с м. Запоріжжя
за ст.186 ч.2 КК України до 4 років п/в з
випробувальним строком 3 роки;

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
122, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи раніше судимим за
скоєння корисливого кримінального
правопорушення, судимість за яке не
знята і не погашена у встановленому
законом порядку, на шлях виправлення та
перевиховання не став, належних
висновків для себе не зробив, та знову
скоїв корисливе кримінальне
правопорушення, за таких обставин:

21 вересня 2013 року, приблизно в 12.50 годин,
ОСОБА_1, маючи умисел на заподіяння
тілесних ушкоджень, знаходячись біля
магазину продукти, який розташований
за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горького,
69, умисно наніс потерпілому ОСОБА_2 один
удар правою ногою по правій нозі
ОСОБА_2, спричинивши йому закритий
перелом зовнішньої кісточки правої
гомілки із задовільним станом
кісткових відламків, який згідно
висновку судово-медичної експертизи №
4279 кваліфікується, як тілесні
ушкодження середнього ступеня
тяжкості, не небезпечні для життя, але
які спричинили за собою тривалий
розлад здоров'я, більше 21 дня.

Крім того, 21 вересня 2013 року, приблизно
о 13.00 годин, ОСОБА_1 знаходився в
магазині «Продукти», розташованому за
адресою: м. Запоріжжя вул. Горького 69,
куди зайшов для того, щоб купити
спиртні напої. В цей час у ОСОБА_1
раптово на побутовому підґрунті виник
конфлікт з раніше йому не знайомим
ОСОБА_2, під час якого ОСОБА_1
запропонував ОСОБА_2 піти на вулицю, щоб
з'ясувати відносини. ОСОБА_2 погодився
та вони разом вийшли із магазину.

Знаходячись біля магазину, ОСОБА_1 під
час сварки з ОСОБА_2, несподівано наніс
останньому один удар ногою по нозі, від
чого потерпілий впав та отримав
фізичну біль. Після чого у ОСОБА_1
раптово виник умисел на відкрите
викрадення чужого майна, внаслідок
чого він підійшов до потерпілого
ОСОБА_2 та діючи повторно, із корисливих
мотивів, відкрито викрав з карману
сорочки ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 820
гривень, чим завдав останньому
матеріальних збитків на вказану суму.

Після чого ОСОБА_1, утримуючи при собі
грошові кошти потерпілого, зник з місця
вчинення кримінального
правопорушення.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України
постановив не досліджувати докази
відносно фактичних обставин справи,
оскільки вони ніким не оскаржуються,
при цьому допитати обвинуваченого, і
вивчити матеріали кримінального
провадження в частині які
характеризують особу обвинуваченого.

Будучи допитаним, у ході судового
розгляду, обвинувачений
ОСОБА_1повністю визнав свою вину і
пояснив, що вчинив злочин за
вищевказаними обставинами.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.
2 ст. 186 КК України, як відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
вчинене повторно, за ч. 1 ст. 122 КК
України, як умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121 КК України, але
таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

При призначенні виду та розміру
покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд
враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого правопорушення, його
наслідки, дані про особу
обвинуваченого, відношення самого
обвинуваченого до вчиненого,
пом'якшуючі та обтяжуючі покарання,
обставини.

Обвинувачений ОСОБА_1 має судимість,
яка не знята та не погашена у
встановленому законом порядку, вчинив
тяжкий злочин в період іспитового
строку, офіційно не працевлаштований.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд визнає, що
він вину в інкримінованому йому
кримінальному правопорушенні визнав
повністю, щиро розкаявся у вчиненому,
своїми правдивими показаннями сприяв
становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи особу обвинуваченого
ОСОБА_1, відношення самого
обвинуваченого до вчиненого, суд
приходить до висновку, що виправлення
та перевиховання обвинуваченого
можливе лише в умовах ізоляції його від
суспільства і за цих обставин вважає за
необхідне призначити йому покарання в
межах санкції статті, за якою
кваліфікується його діяння у вигляді
позбавлення волі, із застосуванням
положень ст. 71 КК України, вважаючи, що
таке покарання буде необхідним та
достатнім для його виправлення та
запобігання вчиненню ним нових
кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування
потерпілим ОСОБА_2 був заявлений
цивільний позов про стягнення з
обвинуваченого ОСОБА_1 матеріальної
шкоди в сумі 545 гривень, який підлягає
задоволенню в повному обсязі у зв'язку
з тим, що завдана шкода на вказану суму
обвинуваченим повністю визнана.

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного,
керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст.
186 КК України і призначити йому
покарання

- за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років
позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4
років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим покаранням призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, до покарання,
призначеного за даним вироком частково
приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Хортицького районного суду
м. Запоріжжя від 15.07.2013 року і визначити
остаточне покарання у вигляді 4 років 1
місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований
відносно засудженого ОСОБА_1 до
набрання вироком законної сили у
вигляді тримання під вартою - залишити
без змін.

Строк відбуття покарання засудженому
ОСОБА_1 обчислювати з 23 вересня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в сумі 545 гривень.

Речові докази: грошові кошти у сумі 275
гривень передані потерпілому ОСОБА_2 на
відповідальне зберігання - залишити за
належністю.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя:
В.І. Татарінов