Справа № 573/445/15-к
Номер провадження 1-кп/573/38/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження №1-кп/573/38/15, що зареєстроване в ЄРДР 24 листопада 2014 року за №0000610 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина РФ, уродженця РФ, м. Москва, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого, не інваліда,

за ч. 2 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 листопада 2014 року близько 19 години біля продуктового магазину, що в Білопільському районі, у с. Коршачина, по вул. Молодіжній, 1, на ґрунті неприязних відносин виникла сварка між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої ОСОБА_4 умисно наніс останньому удар в область голови, від чого той упав на землю. Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_4 наніс близько 5 ударів ногами в область голови ОСОБА_7 . У цей час ОСОБА_9 , який знаходився поруч, припинив злочинні дії ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: садна в тім`яно-потиличній ділянці більше зліва, у лобно-тім`яній ділянці справа, по задній поверхні правої вушної раковини, попереду правої вушної раковини, попереду лівої вушної раковини; синці навколо обох очей, на правій щоці, на правій боковій поверхні шиї, на правій вилиці; припухлість м`яких тканин повік обох очей та правої щоки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи у неврологічному відділенні Білопільської ЦРЛ ОСОБА_7 встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці обох повік і обох очей.

Вказані вище ушкодження відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 23 листопада 2014 року він разом з дружиною ОСОБА_10 був у м. Суми, де вживав горілку з приводу народження своєї онуки. Цього ж дня близько 19 години, коли він знаходився на зупинці біля магазину, що в с. Коршачина, по вул. Молодіжній, між ним і ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, під час якої він умисно вдарив останнього в область голови, від чого той упав на землю. Після цього наніс ОСОБА_7 ще близько 5 ударів ногами в область голови. Перестав бити останнього, оскільки його зупинила дружина.

Крім того, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, його вина також повністю доказана показами потерпілого, свідків, які є логічними і послідовними, а також письмовими матеріалами справи в їх сукупності.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_7 показав, що 23 листопада 2014 року близько 19 години він знаходився на зупинці біля магазину, що в с. Коршачина, по вул. Молодіжній. У цей час на зупинку приїхало маршрутне таксі, з якого вийшли ОСОБА_4 і його дружина ОСОБА_10 . Обвинувачений вдарив його рукою по голові, від чого в нього потемніло в очах, він упав на землю, втратив свідомість і більше нічого не пам`ятає. Коли прийшов до тями, то ОСОБА_11 поруч не було, а ОСОБА_9 відтирав його обличчя снігом.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що перед Новим роком, точної дати не пам`ятає, приблизно о 19 годині він прийшов на зупинку, що біля магазину в с. Коршачина, по вул. Молодіжній, щоб передати гроші через водія маршрутного таксі. Доки чекав маршрутку, розмовляв з ОСОБА_7 . Коли маршрутка під`їхала, він пішов до водія, у зв`язку з чим не бачив початку бійки, а коли маршрутка від`їхала, то він побачив, що ОСОБА_7 лежить на землі, його голова розбита, обличчя в крові, а Ніколаєви його б`ють. При цьому він бачив, як обвинувачений наніс потерпілому приблизно 5 ударів. Тоді він відштовхнув ОСОБА_12 , потім ОСОБА_13 і вони пішли додому. Оскільки у ОСОБА_7 обличчя було в крові, він відтирав його снігом, а потім допоміг піднятися потерпілому, запропонував довести його додому, але той не погодився і пішов додому сам.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона є дружиною обвинуваченого. 23 листопада 2014 року приблизно о 19 годині вона з чоловіком приїхала на маршрутному таксі з м. Сум, де вони разом з останнім вживали горілку з приводу народження онуки. Коли вони вийшли з маршрутки на зупинку, що в с. Коршачина, по вул. Молодіжній, ОСОБА_7 почав їх ображати, за що чоловік його вдарив. Після першого удару вони попадали на землю і бійка продовжилася. Всього бійка тривала приблизно хвилин п`ять. При цьому ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 приблизно 5 ударів. Потім вона відтягнула чоловіка і вони пішли додому. При цьому зазначила, що особисто вона потерпілого не била.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- протоколом слідчого експерименту від 22 січня 2015 року з фототаблицею до нього, у відповідності з яким потерпілий ОСОБА_7 розповів і послідовно продемонстрував як обвинувачений ОСОБА_4 наносив йому тілесні ушкодження (а. п. 88-93);

- протоколом слідчого експерименту від 31 січня 2015 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 розповів і послідовно продемонстрував як наносив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження (а. п. 82-87);

- висновком експерта від 23 грудня 2014 року №87, згідно з яким при огляді судмедекспертом 24 листопада 2014 року в ОСОБА_7 виявлені пошкодження: садна в тім`яно-потиличній ділянці більше зліва, у лобно-тім`яній ділянці справа, по задній поверхні правої вушної раковини, попереду правої вушної раковини, попереду лівої вушної раковини; синці навколо обох очей, на правій щоці, на правій боковій поверхні шиї, на правій вилиці; припухлість м`яких тканин повік обох очей та правої щоки. Описані пошкодження утворилися від дії тупих предметів. Це підтверджується характером пошкоджень. Дані пошкодження можуть відповідати терміну, вказаному в постанові, що підтверджується стадією заживлення пошкоджень. Дані пошкодження могли утворитися за обставин, викладених у постанові. Удари потерпілому наносилися як спереду, так і позаду відносно нього. Удари потерпілому могли бути нанесені як однією, так і декількома особами (а. п. 98);

- висновком експерта від 24 лютого 2015 року №19, у відповідності з яким у неврологічному відділенні Білопільської ЦРЛ ОСОБА_7 встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці обох повік, обох очей. Дані пошкодження у ОСОБА_7 відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня. Механізм виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , продемонстрованих останнім під час слідчого експерименту 22 січня 2015 року, відповідає тому механізму, який було виявлено при судово-медичному дослідженні потерпілого. Механізм виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , продемонстрованих підозрюваним ОСОБА_4 під час слідчого експерименту 31 січня 2015 року, може відповідати тому механізму, який було виявлено при судово-медичному дослідженні потерпілого (а. п. 99-100). Даний висновок повністю узгоджується з висновком експерта від 23 грудня 2014 року №87.

У суду немає жодних підстав не довіряти зазначеним вище доказам, оскільки вони не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, є логічними за своєю суттю та об`єктивно узгоджуються між собою, у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, від якого тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник обвинуваченого просив суд врахувати як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. Але суд при призначенні покарання не може визнати зазначену обставину як таку, що його пом`якшує, оскільки поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про те, що останній не розкаявся у вчиненому, хоча і визнав свою вину.

Тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів буде покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання, суд враховує також, що потерпілий ОСОБА_7 просив призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Старшим прокурором прокуратури Білопільського району ОСОБА_3 в інтересах Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації Сумської області до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування 1040 грн. 96 коп., витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений позов визнав повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у зв`язку зі злочинними діями обвинуваченого Фінансовому управлінню Білопільської районної державної адміністрації на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 було витрачено 1040 грн. 96 коп., суд вважає за необхідне даний позов задовольнити у повному обсязі (а. п. 40).

Крім того, потерпілим ОСОБА_7 до обвинуваченого заявлено позов про відшкодування 327 грн. 69 коп. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди.

Вказаний позов в частині майнової шкоди ОСОБА_4 визнав повністю, а в частині моральної шкоди частково (на суму 500 грн.).

Оскільки у зв`язку зі злочинними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 була спричинена майнова шкода на суму 327 грн. 69 коп., що підтверджується накладними від 25, 27 та 28 листопада і 01 грудня 2014 року, позов у зазначеній частині підлягає задоволенню в повному обсязі (а. п. 67, 68, 69, 70).

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному фізичному болі та моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, з приводу яких з 24 листопада по 02 грудня 2014 року перебував на стаціонарному лікуванні. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує також і те, що потерпілий не міг самостійно повноцінно організовувати свій побут і дозвілля, а також змушений був прикладати додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг душевних страждань потерпілого, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Фінансового управління Білопільської районної державної адміністрації Сумської області 1040 грн. 96 коп. та на користь ОСОБА_7 327 грн. 69 коп. на відшкодування майнової шкоди і 3000 грн. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: