Справа №212/5115/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 17.04.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області , українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідом не являється, не судимого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор прокуратури м. Кривого Рогу ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про металобрухт» металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.

Операції з металобрухтом відповідно до Закону України «Про металобрухт» - заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про металобрухт», заготівля металобрухту - діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб`єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Ст. 1 Закону України «Про металобрухт» закріплено, що купівля та/або реалізація металобрухту - діяльність, пов`язана із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов`язань.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

Обвинувачений ОСОБА_3 04.06.2015 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення Закону України «Про металобрухт», не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання та не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, на території, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 здійснював купівлю у фізичних осіб брухту чорного металу за ціною 3 грн. за 1 кг.

04.06.2015 року в 15:50 год. ОСОБА_3 , знаходячись в гаражі на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 прийняв від ОСОБА_5 брухт чорних металів вагою 21 кг, за що останній отримав грошові кошти в розмірі 63 грн.

04.06.2015 в період часу з 16.00 год. по 17:00 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.05.2015 року співробітниками Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_3 діяльності із прийому металобрухту в зазначеному приміщенні, а також виявлено та вилучено лом та відходи чорних металів загальною вагою 530 кг, лом кольорових металів загальною вагою 10 кг, чорнові записи щодо продажу металобрухту, напільні механічні ваги та грошові кошти в розмірі 3172 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , здійснював прийом брухту чорних металів, будучи фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах він здійснював прийом брухту чорних металів, провину визнав у повному обсязі , просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.213 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого мають характер логічних та послідовних, що дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні зазначених вище дій, а його дії кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 213 КК України за ознаками : здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим , відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст.213 КК України у виді обмеження волі , з застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: грошові кошти у сумі 3172 грн , згідно квитанції № 001515 , які знаходяться на зберіганні у ФІНО КГУ ГУМВС України у Дніпропетровській області , 540 кг брухту металів , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ТзОВ « Кривбасвтормет» , згідно акту від 04.06.2015 року звернути у дохід держави; чорнові записи зберігати у матеріалах кримінального провадження. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено, витрати на залучення експерта відсутні

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді одного року обмеження волі з випробуванням на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.

У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Речові докази : грошові кошти у сумі 3172 грн , згідно квитанції № 001515 , які знаходяться на зберіганні у ФІНО КГУ ГУМВС України у Дніпропетровській області , 540 кг брухту металів , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ТзОВ « Кривбасвтормет» , згідно акту від 04.06.2015 року звернути у дохід держави; чорнові записи зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1