пр. № 1-кп/759/626/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0006081 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вагай Вагайського району Тюменської області Російської Федерації, українець, громадянин України, освіта неповна середня, одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,

у вчиненні зкримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20.06.2015 року, приблизно о 11 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Епіцентр» розташованого по вул. Берковецька 6-В, в м. Києві, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Епіцентр-К».

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи в торгівельному залі вказаного гіпермаркету, скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгівельних полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр», а саме: «лампи світлодіодні Estares LED MR11 220V 2,5W 4200К», 5 штук, по ціні 58 грн. 25 коп. за 1 штуку, загальною вартістю 291 грн. 25 коп.; «лампи світлодіодні Emilight LED MR16 220V 7W AC220-240V GU5.3 -100K, 6 штук, по ціні 140 грн. 83 коп. за 1 штуку, загальною вартістю 844 грн. 98 коп., а всього майна на суму 1136 грн. 23 коп., які сховав в кишені своїх штанів.

Виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме винести викрадене майно та розпорядитися ним, ОСОБА_4 направився до виходу з торгівельного залу, не розрахувавшись при цьому на касі, однак довести злочин до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету «Епіцентр» разом з наявними при ньому товарами, які він намагався викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні замаху на злочин за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав клопотання із проханням розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч., 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, повернув викрадене, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не засуджений, по місцю проживання характеризується формально, неофіційно працює, має на утриманні неповнолітню дитину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, призначає йому покарання в межах санкції відповідної статті КК України у виді мінімального штрафу.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази по справі: «лампи світлодіодні Estares LED MR11 220V 2,5W 4200К», 5 штук, по ціні 58 грн. 25 коп. за 1 штуку, загальною вартістю 291 грн. 25 коп.; «лампи світлодіодні Emilight LED MR16 220V 7W AC220-240V GU5.3 -100K, 6 штук, по ціні 140 грн. 83 коп. за 1 штуку, загальною вартістю 844 грн. 98 коп., а всього майна на суму 1136 грн. 23 коп. передані на зберігання ТОВ «Епіцентр-К» - вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1