В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2012 Справа №1915/4611/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Базана Л.Т.

при секретарі Сеник В.Г.

з участю прокурора Свергуна В.М.

представника потерпілої ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, непрацюючого, раніше несудимого,

- за ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2011 року о 17 год. 20 хв. підсудний ОСОБА_4 як водій керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 з двома пасажирами без вантажу рухаючись правою смугою руху автодороги в с.Біла Тернопільського району у напрямку м.Тернополя із швидкістю 60 км/год не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та не врахував її, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч.1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка» та виконання його вимог), 2.3 (б) ПДР України, які зобовязували його під час руху своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, ОСОБА_4, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому проїзну частину дороги зліва-направо по ходу руху автомобіля перетинала пішохід ОСОБА_2, в порушення п.18.1 ПДР України не зменшив швидкість свого руху та в подальшому не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу ОСОБА_2, маючи при цьому таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування гальмування і внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України підсудний не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на нерегульований пішохідний перехід допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2, в результаті якого потерпіла отримала наступні тілесні ушкодження: травму правої гомілки у вигляді відкритого перелому тіл велико- і мамалогомілкової кісток у середній третині та рани по попередньо-внутрішній поверхні; травму правого плеча у вигляді закритого перелому тіла правої плечової кістки у верхній третині і рани ділянки плечового суглоба; закритих переломів 3, 4-го правих ребер; закритий перелом лівої сідничної кістки тазу; струс головного мозку, які належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5 ч.1, 2.3 (б), 18.1 ПДР України перебуває у прямому причинному звязку із настанням даної ДТП та спричиненням ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний як підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні показав, що 05 грудня 2011 року близько 17 год. 20 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись з Збаразького району в напрямку м.Тернополя з двома пасажирами. В цей час доби було темно, оскільки це була зимня пора року, атмосферних опадів не було, однак дорога була мокра. Їдучи с.Біла Тернопільського району зі швидкістю 60 км/год., в правій смузі руху, по прямій ділянці дороги, яка була не освітлена, йому назустріч рухались автомобілі двома смугами зі швидкістю приблизно 60 км/год., із увімкнутими фарами, які його не засліплювали, однак впливали на видимість дороги. Продовжуючи рух в напрямку м.Тернополя зі швидкістю 60 км/год та наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений відповідними дорожніми знаками та горизонтальною розміткою «зебра», відчув сильний удар в праву передню частину автомобіля та лобове скло, яке розбилось і посипалось в салон. Момент удару не помітив, оскільки його видимість погіршило світло фар транспортного засобу, який рухався назустріч. Після зіткнення, зупинився за автобусною зупинкою та підійшов до потерпілої, на яку вчинив наїзд. Вона була без свідомості. За декілька хвилин на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали працівники міліції та автомобіль «швидкої допомоги», який забрав потерпілу в лікарню. Вказав про те, що наїзд на потерпілу стався через його недостатню уважність, про що дуже шкодує.

Підсудний ОСОБА_4 визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.286 КК України, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують та розміром цивільного позову, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, зясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_4 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних тяжких злочинів, фактичні обставини справи, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2003 та 2010 років народження, є інвалідом 3 групи загального захворювання та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що помякшують покарання, суд відносить повне визнання підсудним вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Водночас суд враховує і думку потерпілої, яка в судовому засіданні вважала за можливе застосувати відносно підсудного положення ст.75 КК України, а тому приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання ближче до нижчої межі в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, суд, враховуючи фактичні обставини справи та сукупність помякшуючих обставин, вважає, що є всі підстави для звільнення підсудного на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обовязки.

У справі заявлено цивільні позови до ОСОБА_4 а саме: уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину на суму 26 957, 87 грн. та моральної - 32 000 грн., а також цивільний позов прокурора Тернопільського району в інтересах держави в особі управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради про стягнення збитків завданих злочином на суму 4 666, 05 грн., які слід вирішити наступним чином.

Як слідує із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільний позов прокурора Тернопільського району в інтересах держави в особі управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення збитків завданих злочином на суму 4 666, 05 грн. підлягає до задоволення шляхом стягнення вказаної суми із ОСОБА_4 в користь управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради.

Крім цього, суд вважає, що заявлений потерпілою ОСОБА_2 на початку судового слідства та уточнений нею в судовому засіданні цивільний позов на загальну суму 58 957, 87 грн., а саме в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 26 957, 87 грн. та моральної шкоди в сумі 32 000 грн. - підлягає до повного задоволення.

Задовольняючи позов потерпілої ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з того, що заявлені потерпілою вимоги про стягнення матеріальної шкоди є засновані на відповідних матеріальних доказах квитанціях, згідно яких витрати на лікування та придбання продуктів внаслідок посиленого харчування в період лікування становить загалом суму 24 457, 87 грн., які необхідно, як і витрати на правову допомогу внаслідок залучення представника до участі в справі в сумі 2 500 грн., стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілої.

При визначенні суми на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, а також враховує моральні страждання потерпілої, що мали місце внаслідок заподіяних їй тілесних ушкоджень через ДТП, що вказані тілесні ушкодження виникли в результаті прямого причинно-наслідкового зв'язку із діями підсудного, а також перенесений потерпілою фізичний біль та негативні наслідки, що настали у зв'язку із цим у виді тривалого лікування потерпілої, порушенні звичних життєвих звязків, неможливості працювати, створювало нервозність, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя, необхідності в подальшому покращувати стан здоровя.

В решті позовних вимог цивільний позов слід залишити без розгляду згідно поданої потерпілою заяви про це.

По справі проведені експертизи, вартість яких в сумі 1 790, 4 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області: код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463, з відповідними призначеннями платежів.

Речові докази у справі, а саме:

· автомобіль НОМЕР_2, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВДАІ УМВСУ в Тернопільській області необхідно залишити там же;

- одяг та взуття потерпілої ОСОБА_2, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів РВ УМВСУ в Тернопільській області, а також сережку та брелок, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2 слід передати в розпорядження потерпілої ОСОБА_2

Раніше накладений з метою забезпечення цивільного позову арешт на автомобіль НОМЕР_2 слід залишити без змін.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за цим злочином покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 2-4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обовязки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

· періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов прокурора Тернопільського району в інтересах держави в особі управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення збитків завданих злочином на суму 4 666, 05 грн. задовольнити, стягнути вказану суму із ОСОБА_4 в користь управління фінансів та бюджету Тернопільської міської ради (м.Тернопіль, вул.Листопадова, 5, р/р0002 в УДК в Тернопільській області, МФО 838012, код 23588119, одержувач: міський бюджет).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задовольнити стягнути з ОСОБА_4в користь потерпілої ОСОБА_2 26 957, 87 грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної та 32 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області, код 24524727, банк одержувача УДК в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0463 судові витрати по справі за проведені експертизи, а саме:

· 421, 92 за проведення судової автотехнічної експертизи з призначенням платежу «За проведення судової автотехнічної експертизи №5-608/11 від 29 грудня 2011 року»;

· 632, 88 грн. за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи з призначенням платежу «За проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №5-24/12 від 26 січня 2012 року»;

· 735, 6 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи з призначенням платежу «За проведення судової автотехнічної експертизи №5-137/12 від 05 березня 2012 року».

Речові докази у справі, а саме:

· автомобіль НОМЕР_2, який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВДАІ УМВСУ в Тернопільській області залишити там же;

- одяг та взуття потерпілої ОСОБА_2, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів РВ УМВСУ в Тернопільській області, а також сережку та брелок, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2 передати в розпорядження потерпілої ОСОБА_2

Раніше накладений з метою забезпечення цивільного позову арешт на автомобіль НОМЕР_2 залишити без змін.

Обраний раніше ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_5