Справа № 742/4006/14 провадження № 11-кп/795/440/2015 Категорія - ст.162 ч.2 КК Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого - суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2015 року, щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого:

- 09.04.2001 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.42, ч.3 ст.42, ст.43 КК України до позбавлення волі 4 роки з конфіскацією майна,

- 29.11.2004 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі 7 років 3 місяці з конфіскацією майна, звільнений 20.05.2010 року умовно-достроково, з не відбутим строком 1 рік 7 місяців 24 дні,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Товкачівка, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.07.1998 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.229-6 КК України до позбавлення волі 2 роки;

- 24.09.1998 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.229-6,ч.3 ст. 42 КК України до позбавлення волі 2 роки 3 місяці;

- 27.09.2000 року Ічнянським районним судом за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 19.09.2002 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.5 ст. 185, ст.70, ст. 96 КК України до позбавлення волі 6 років,

- 31.08.2006 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі 5 років;

- 18.04.2012 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі 2 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2015 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 162 КК України і призначено йому покарання:

- за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України 1 рік позбавлення волі;

- за ст.185 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ст.162 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України і йому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд, ОСОБА_9 умисно з корисливих мотивів 12.06.2014 року, в період часу з 07 до 08 години, точного часу досудовим слідством не встановлено, перебуваючи на території ТОВ Алітоні, яке розташоване за адресою: м. Прилуки, вул. Костянтинівська, 62, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, зі спеціально обладнаного майданчика для велосипедів, таємно, повторно, викрав велосипед марки Аванті Соларіс, який належав працівниці даного товариства ОСОБА_13 , вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи на момент вчинення злочину 2458,50 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши при цьому ОСОБА_13 матеріальних збитків.

13.06.2014 року в період часу з 16:00 по 17:00 год. ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у своїх побутових справах на першому поверсі адміністративної будівлі Центру творчості дітей та юнацтва за адресою АДРЕСА_3 , помітивши у підсобному приміщенні велосипед, що там знаходився, повторно, діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю поблизу власника даного велосипеду та інших осіб, таємно викрав велосипед Ардіс Сантана вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 1246,50 грн., що належав ОСОБА_14 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

14.06.2014 року в нічний час доби ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прямуючи повз житловий багатоповерховий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_4 , зайшов до одного з під`їздів, де помітив два велосипеди, котрі знаходилися на першому поверсі під східцями, після чого маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки Ардіс Сантана вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 928,89 грн., велосипед марки Ардіс АМТ 26 Striker вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 1696,59 грн., на яких перебували передній та задній щитки 24-26 УС-102Р/К. вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 57,35 грн., що належали на праві приватної власності мешканці даного будинку ОСОБА_15 . Після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, завдавши своїми діями матеріальної шкоди власнику майна на загальну суму 2682,83 грн. В подальшому викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

17.06.2014 року близько 11 години ОСОБА_9 , перебуваючи біля фельдшерського пункту (ФП), розташованого за адресою: Прилуцький район с. Товкачівка, вул. Миру, 90, де скориставшись тимчасовою відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, поблизу ФП, таємно, повторно, викрав велосипед марки Аист вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на момент вчинення злочину 682,50 грн., який належав та перебував на балансі Прилуцької районної лікарні, після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши при цьому Прилуцькій районній лікарні матеріальних збитків.

18.06.2014 р. в нічний час доби ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прямуючи повз житловий багатоповерховий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_5 , помітивши відкриті вхідні двері підвального приміщення загального користування №3, з метою знайти місце для нічлігу спустився в середину даного підвального приміщення, де присвітлюючи собі ліхтариком та намагаючись знайти зручне місце, перебуваючи в коридорі підвалу, помітив два велосипеди, після чого маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав один з даних велосипедів, а саме велосипед марки Ардіс модель Сільвер вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи на момент вчинення злочину 2128,00 грн., який належав на праві власності мешканцю даного будинку ОСОБА_16 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, завдавши своїми діями матеріальної шкоди власнику майна. В подальшому викраденим велосипедом розпорядився на свій власний розсуд.

23.06.2014 року в період часу з 11:00 до 12:00 години ОСОБА_9 , прямуючи повз гімназію № 5 імені ОСОБА_17 , яка розташована за адресою АДРЕСА_6 , і працювала згідно денного розкладу, перебуваючи у своїх побутових справах, на другому поверсі, з класної кімнати № 2.2, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав магнітофон марки Field вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 108,00 грн., який перебував на балансі гімназії, та музичний центр марки LG-XA64 вартістю 592,00 грн., який належав ОСОБА_18 . Всього ОСОБА_9 викрав чужого майна на загальну суму 700,00 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

06.07.2014 року в період часу з 16:00 до 19:00 години ОСОБА_9 , проходячи повз двір загального користування багатоповерхового будинку за адресою АДРЕСА_7 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав від поштових скриньок велосипед марки Comаnche моделі Ontario, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 1102,50 грн., який належав ОСОБА_19 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

23.06.2014 року о 09 год. 52 хв. ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля магазину Будматеріали, який розташований за адресою м. Прилуки, вул. Київська, 265, побачив велосипед, який був припаркований біля магазину. Після чого ОСОБА_9 маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, сів на велосипед марки Ардіс, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 731,50 грн., власником якого є ОСОБА_20 , та направився до виїзду на вул. Київську. Але проїхавши декілька метрів від магазину був затриманий працівником магазинку ОСОБА_21 , що не дало ОСОБА_9 змоги довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

08.07.2014 року близько 12 години ОСОБА_22 за попередньою змовою з ОСОБА_10 умисно, незаконно проникли в будинок жителя АДРЕСА_8 ОСОБА_23 , де схопивши за шию дружину власника будівлі ОСОБА_24 , погрожували їй застосуванням насильства, а в подальшому в процесі затримання ОСОБА_10 , останній наніс господарю будинку ОСОБА_23 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лоба, садна перенісся, які згідно з висновком експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Мотивом незаконного проникнення є залякування ОСОБА_23 .

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини, просить вирок суду змінити, призначивши більш м`яке покарання.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме: його щире каяття, він є інвалідом ІІ групи, хворіє на туберкульоз та СНІД, що потерпілий не має до нього претензій.

Обвинувачений ОСОБА_10 , не погоджуючись з вироком суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, призначивши більш м`яке покарання. Вважає, що вирок підлягає зміненню в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Посилається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував пом`якшуючі обставини: явку з повинною, позитивні характеристики, сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій та позову з боку потерпілої сторони, щире каяття та його соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_10 також подав доповнення до своєї апеляційної скарги аналогічні за змістом його апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили задовольнити їх з вказаних в них підстав, міркування прокурора, яка заперечила проти апеляційних скарг обвинувачених, вважає вирок суду обґрунтованим, законним і просила залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчинені кримінальних правопорушень, за які їх засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ніким, в тому числі і самими обвинуваченими, в апеляційних скаргах не оспорюються.

Як вбачається з матеріалів справи, як під час досудового слідства, так і в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції, ОСОБА_9 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив факт крадіжок велосипедів «Авенті Соларіс», «Ардіс Сантана», «Ардіс АМТ 26 Striker», «Аист», «Ардіс медель» Сільвер», велосипед марки «Comanche» моделі Ontario», а також магнітофону марки «Field» та музичного центру марки « LG-XA64».

По епізоду незаконного проникнення до житла ОСОБА_23 за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства та погрозою його застосування, який мав місце 08.07.2014 року, обвинувачені у судовому засіданні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнали сою вину, висловили щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

За встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно, за частиною 2 статті 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, його стан здоров`я, що страждає тяжким захворюванням, позитивну характеристику, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_10 виду та міри покарання, суд виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не працює, позитивну характеристику, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину. За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Всі обставини, на які посилаються обвинувачені ОСОБА_25 та ОСОБА_26 в своїх апеляційних скаргах, судом при визначенні покарання обом обвинуваченим враховані.

Разом з тим вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_22 та ОСОБА_10 підлягає зміні, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.2 ст.416 та ч.2 ст.437 КПК України, роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (із змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, при новому розгляді справи може бути посилено покарання чи застосовано норму закону про більш тяжкий злочин лише у випадку якщо вирок було скасовано за апеляційною чи касаційною скаргою прокурора, потерпілого або його представника через м`якість покарання, або у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжкий злочин.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року ОСОБА_9 був засуджений за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі; за ст.ст. 28 ч.2, 162 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно було призначено покарання ОСОБА_9 у вигляді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_10 цим же вироком був засуджений за ст.ст.28 ч.2, 162 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10 лютого 2015 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасований з процесуальних мотивів та призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому в ухвалі апеляційної інстанції жодного слова про посилення покарання, збільшення об`єму обвинувачення чи застосування закону про більш тяжкий злочин не сказано, хоча кримінальне провадження переглядалось апеляційною інстанцією за апеляційною скаргою прокурора, в тому числі і на неправильне застосування кримінального закону судом першої інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження не повинен був призначати обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання більше, ніж було визначено вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року, а тому вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2015 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає зміні в частині призначеного їм покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 березня 2015 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 змінити.

ОСОБА_9 вважати засудженим за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.2; ст.185 ч.2 КК України до покарання, призначеного судом; за ст.162 ч.2 КК України ОСОБА_9 вважати засудженим до 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_9 вважати засудженим до 3 (трьох) років позбавлення полі.

ОСОБА_10 вважати засудженим за ст.162 ч.2 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

В решті цей же вирок щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без зміни.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4