Справа № 357/1642/14-к
1-кп/357/4/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих - ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

законного представника н/л потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_12

представника служби у справах дітей ОСОБА_13

обвинувачених - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

законних представників н/л обвинувачених - ОСОБА_17 , ОСОБА_18

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006860 від 09.11.2013 р. та за №0003324 від 14.07.2014 р. щодо

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Артемівка Новоодеського р-ну Миколаївської обл., українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.2,186 ч.1,121 ч.2 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Біла Церква Київської області, українець, гр. України, не одруженого, студента ТЕК «БНАУ», раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий: АДРЕСА_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України -

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., громадянина України, українця, не одруженого, студента ТЕК «БНАУ» м. Біла Церква, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
09.11.2013 р. приблизно о 17 год., поряд із гаражами неподалік буд. АДРЕСА_4 , ОСОБА_14 та неповнолітні ОСОБА_15 і ОСОБА_16 знаходились у групі знайомих однолітків, близько 15 чоловік, при цьому перебували у стані алкогольного сп`яніння.

У цей час до них підійшов неповнолітній ОСОБА_7 , який привітався із знайомою йому неповнолітньою ОСОБА_22 та почав з нею розмовляти.

Такі дії раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_15 використав у якості приводу для спричинення йому тілесних ушкоджень, і, перебуваючи у громадському місці, в денну пору доби, у присутності значної кількості сторонніх осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар головою в обличчя в область носа.

У той же час ОСОБА_14 , перебуваючи поряд, вирішив приєднатись до хуліганських дій ОСОБА_15 і грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, підійшовши до ОСОБА_7 , обхопив останнього за тулуб та кинув на землю, після чого наніс лежачому ОСОБА_7 руками та ногами не менше ніж 5 ударів по різним частинам тіла.

У результаті спільних протиправних дій ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , згідно з висновком експерта від 23.01.2014 №407/д, заподіяли ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді : струс головного мозку; садна в завушній ділянці зліва; садна і синці голови, обличчя.

Струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, усі інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 09.11.2013 р. приблизно о 18 год. ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поряд із гаражами біля буд. АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна під час спілкування із потерпілим ОСОБА_23 , під вигаданим приводом подивитися, попросив дати належний останньому мобільний телефон. ОСОБА_23 дістав зі своєї кишені належний мобільний телефон марки «Нокія 3720 с» та передав його ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_14 на вимогу ОСОБА_23 повернути телефон, висунув умову придбати декілька банок слабоалкогольного енергетичного напою, що потерпілий і зробив.

Однак і після цього, ОСОБА_14 на вимогу ОСОБА_23 повернути телефон, відмовився це зробити, і відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Нокія 3720 с» вартістю 600 грн., з флеш-картою об`ємом 2 Гб вартістю39 грн. та чохлом до телефону вартістю 50 грн., спричинивши ОСОБА_23 матеріальну шкоду на загальну суму 689 грн.

Приблизно о 18 год. 30 хв. під час з`ясування стосунків з приводу небажання ОСОБА_14 повертати вищезазначений мобільний телефон, між ОСОБА_23 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_14 умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар рукою в область голови ОСОБА_23 . Останній, захищаючись від дій ОСОБА_14 , обхопив його та ОСОБА_15 руками та повалив їх на землю, де знаходячись в положенні лежачи, утримував їх.

Неповнолітній ОСОБА_15 , бажаючи звільнитись від ОСОБА_23 , покликав на допомогу ОСОБА_16 , який підбіг до них та умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс щонайменше три цілеспрямованих удари ногами в область голови ОСОБА_23 .

Внаслідок нанесення ОСОБА_16 ударів область голови, ОСОБА_23 послабив тримання ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Звільнившись від ОСОБА_23 , ОСОБА_14 умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому щонайменше ще 2 удари руками та ногами в область голови.

Після зазначених дій ОСОБА_7 та ОСОБА_23 пішли з місця події, а через незначний час останній знепритомнів та помер.

В результаті умисного нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_16 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_23 було спричинено тілесні ушкодження у виді: внутрішньочерепна травма; крововиливи під м`які мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; в тім`яній області справа небагато численні дрібно осередкові, в тому числі і навколо судинні субарахноїдальні крововиливи без пери фокальної клітинної реакції і поодинокі навколо судинні крововиливи в речовині; в лобній області справа, в речовині небагаточисленні дрібноосередкові, в тому числі і навколосудинні крововиливи без перифокальної клітинної реакції; в області хіазми небагаточисленні дрібноосередкові, в тому числі і навколосудинні крововиливи без перифокальної клітинної реакції; в м`яких тканинах лобної області зліва поширені, а в м`яких тканинах лівої і правої тім`яно-потиличної області великоосередкові крововиливи з поодинокими лейкоцитами по периферії; в м`яких тканинах верхньої губи справа осередкові крововиливи з небагаточисленними лейкоцитами, а в м`яких тканинах нижньої губи зліва з поодинокими по периферії; синці, садна на голові та обличчі; крововиливи на слизові оболонки верхньої та нижньої губ; садна на верхній та нижній губах; садна на кистях та на обох колінних суглобах.

Знайдені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження на голові, заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя, оцінюються в сукупності і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та не можуть бути розмежовані.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_23 , дають змогу вважати, що мало місце не менш ніж одинадцять точок прикладення сили.

Смерть ОСОБА_23 настала від внутрішньочерепної травми з субарахноїдальними крововиливами.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №28-533 від 29.01.2014 р. ушкодження на голові ОСОБА_23 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя, всі інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав і показав суду, що 09.11.2013 р. в денний час відпочивав разом зі своїми знайомими хлопцями та дівчатами, серед яких були ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 біля гаражних приміщень поблизу ЗОШ №5 по вул. Крижанівського в м. Біла Церква.

Всі вживали спиртні напої. Він особисто пив пиво.

Згодом до них приєднались ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_29 , які також відпочивали неподалік та святкували день народження ОСОБА_30 .

Через деякий час ОСОБА_15 привів до компанії свою знайому ОСОБА_22 .

Потім до гаражних приміщень прийшов раніше незнайомий потерпілий ОСОБА_7 , який привітався з ОСОБА_22 і про щось з нею розмовляв.

ОСОБА_15 запитав у ОСОБА_22 , хто це, на що вона відповіла, що знайомий. ОСОБА_15 відвів ОСОБА_7 в сторону, запитав чи добре він знає ОСОБА_22 . ОСОБА_7 відповів, що вони навчаються разом і він її добре знає. Після цього ОСОБА_15 несподівано наніс своєю головою один удар в обличчя ОСОБА_7 . Останній, намагаючись оборонятись, випадково вдарив його(Лівіцького), оскільки він стояв поряд. Обурившись цим, він( ОСОБА_31 ) обхопив ОСОБА_7 за тулуб і вони разом впали на землю, де він кулаками дійсно наніс декілька ударів в область тулуба потерпілого ОСОБА_7 .

На цьому конфлікт вичерпався, вони піднялись та продовжили спілкуватись.

Після цього до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_16 та запитав чи є у нього гроші на пиво. Потерпілий відповів, що грошей немає, але в його друга, який чекає на нього біля сусіднього будинку, з собою є пиво.

ОСОБА_16 сказав йому (Лівіцькому) піти разом з ОСОБА_7 до того хлопця тп принести пиво.

Прийшовши з ОСОБА_32 до сусіднього будинку, побачив незнайомого раніше хлопця (як зараз знає ОСОБА_33 ) та запитав, чи є у нього пиво. ОСОБА_34 дістав з сумки 2 л пляшку пива і віддав йому. Всі втрьох: він ( ОСОБА_31 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_23 прийшли назад до гаражних приміщень, де розпивали вказане пиво.

Будь-яких видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_35 не було, він поводив себе спокійно, був без ознак сп`яніння.

При спілкуванні ОСОБА_23 стало відомо, що у ОСОБА_7 з кимось була сутичка,під час якої тому нанесли пару ударів. Прагнучи заступитись за свого друга ОСОБА_34 погодився на пропозицію ОСОБА_15 побитися «один на один» з ним ( ОСОБА_36 ).

Він та ОСОБА_37 почали боротись, але він( ОСОБА_31 ) виявився слабшим, ОСОБА_23 заламав йому шию та декілька разів ударив його в голову, після чого вони розійшлися.

Він особисто наніс ОСОБА_23 лише 1-2 удари в область голови.

Потім ОСОБА_15 відвів ОСОБА_23 в сторону і запитав, чи є у нього мобільний телефон. ОСОБА_34 відповів що має телефон, який придбав для сестри в подарунок на день народження. ОСОБА_15 попросив показати цей мобільний телефон, ОСОБА_23 дістав телефон і дав ОСОБА_15 в руки.

Останній, роздивившись телефон марки «НОКІА», передав його йому( ОСОБА_38 ) і зазначив, що вони повернуть телефон, коли той принесе декілька банок енергетичного слабоалкогольного напою «Рево».

ОСОБА_23 сказав, що в нього немає коштів, а потім все таки погодився і пішов в супермаркет «Сільпо» разом з ОСОБА_39 та ОСОБА_40 .

У відсутності потерпілого, ОСОБА_15 забрав у нього (Лівіцького) даний мобільний телефон і разом з ОСОБА_16 пішли до матері останнього його збувати.

ОСОБА_23 , який повернувся та приніс декілька банок «Рево», став вимагати віддати мобільний телефон. Він ( ОСОБА_31 ) відповів, що в нього вже немає телефону, що він знаходиться у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , прийде ОСОБА_15 і віддасть телефон.

Після повернення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , останній відізвав його в сторону і потиском руки передав йому кошти в сумі 30 грн., сказавши при цьому, що про телефон він ( ОСОБА_14 ) ніби як нічого не знає. Він погодився з цією пропозицією.

ОСОБА_23 підійшов до ОСОБА_15 і почав запитувати, де його телефон, між ними виник конфлікт. Оскільки він( ОСОБА_31 ) стояв поруч, спиною до них, всі втрьох впали на землю так, що ОСОБА_23 лежав на ньому та ОСОБА_15 , обхопивши обох руками за шию.

Намагаючись звільнитись він затиску, ОСОБА_15 , який був знизу обличчям до землі, покликав на допомогу ОСОБА_16 , який підбіг та на протязі близько 20 сек. ногою наніс не менше 10 ударів у голову ОСОБА_23 . Останній послабив руки і вони звільнились.

ОСОБА_23 став на коліна та намагався підвестися.

В цей час ОСОБА_25 повідомила, що ОСОБА_7 погано, останній знепритомлений сидів неподалік під гаражем, на відстані близько 4 м. Намагаючись привести його до свідомості, він( ОСОБА_31 ) дав йому ляпаса по щоці.

В цей час до них підійшов ОСОБА_23 , забрав ОСОБА_7 і вони вдвох пішли з місця події.

В подальшому, дізнавшись що ОСОБА_23 стало зле, що він втратив свідомість та помер, він( ОСОБА_31 ) злякався відповідальності та переховувався від працівників міліції. Крім того, боявся словесних погроз з боку матері ОСОБА_16 , які йому передавали знайомі.

При цьому обвинувачений ОСОБА_14 категорично ствердив, що конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого він наніс останньому удар в шию та в спину, після чого вони впали на землю, тривав близько хвилини, при цьому вони з`ясовували особисті стосунки, порушувати громадський порядок наміру у нього не було.

Конфлікту з ОСОБА_23 у нього(Лівіцького) також не було і тілесних ушкоджень останньому він не наносив, смерть потерпілого настала від дій ОСОБА_16 , який ногою наніс близько 10 ударів в голову ОСОБА_23 .

Мобільний телефон потерпілого ОСОБА_23 йому (Лівіцькому) дійсно у присутності потерпілого передав ОСОБА_15 , останній хвилин через 20 і забрав його назад, витягнув флеш-карту та разом з ОСОБА_16 пішов з місця події. В подальшому дійсно отримав від ОСОБА_15 30 грн. за цей телефон.

Оскільки при проведенні обшуку за його (Лівіцького) місцем проживання мобільний телефон не було вилучено, вважає, що це також свідчить про його непричетність до вчинення злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України.

Заявлені потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_41 та ОСОБА_7 цивільні позови про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди не визнав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину також не визнав і показав суду, що 09.11.2013 р. в денний час разом з ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 в гаражах біля школи №5 святкували день народження ОСОБА_48 . Всі присутні вживали пиво. Через годину вирішили розійтися, але по дорозі побачили компанію ОСОБА_14 , де також були ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_49 та інші, всього близько 10 осіб. Він з ОСОБА_15 вирішили залишитись з цією компанією. Через якийсь час ОСОБА_50 та ОСОБА_44 пішли зустрічати ОСОБА_22 , з якою хвилин за 15 повернулись до гаражів.

Потім до компанії прийшов наглядно знайомий йому потерпілий ОСОБА_7 , який привітався з ОСОБА_22 і про щось з нею розмовляв.

Він( ОСОБА_51 ) не був свідком нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , лише чув, що щось гупнуло і бачив, що ОСОБА_7 тер лоба, а ОСОБА_15 стояв біля нього. При цьому він( ОСОБА_51 ) запитав у ОСОБА_7 , чи є у того гроші на пиво. Потерпілий відповів, що грошей немає, але в його друга, який чекає на нього біля сусіднього будинку, з собою є пиво.

Він( ОСОБА_51 ) попросив ОСОБА_14 піти разом з ОСОБА_7 за пивом, повернулися вони з ОСОБА_52 , якого він( ОСОБА_51 ) раніше не знав, синців та будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не бачив.

Познайомившись, в процесі спілкування ОСОБА_23 дізнався про конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , який двічі кинув ОСОБА_7 через бедро на землю та розбив ніс потерпілому, тому почав з`ясовувати у ОСОБА_14 навіщо він це зробив. Вони почали штовхатись та боротися між собою, однак ударів один одному не наносили.

У всіх були свої мобільні телефони. В його( ОСОБА_53 ) присутності, у ОСОБА_23 мобільний телефон ніхто не просив і він його нікому не давав.

В подальшому він з ОСОБА_15 ходили до магазину «Овал», де останній поповнив рахунок свого мобільного телефону, а він ( ОСОБА_51 ) також заходив до себе додому на декілька хвилин у своїх справах. Повернулися до компанії через 20 хв.

Через 10 хв. також прийшов і ОСОБА_23 , який приніс напій «Рево», деякі присутні його пили.

Почувши шум біля гаражів, разом з ОСОБА_15 підійшли туди і побачили, що ОСОБА_14 наніс ОСОБА_7 удар коліном в живіт. Вони їх відтягнули один від одного і всі повернулись до компанії.

ОСОБА_7 погано себе почував, тому сів біля гаража, а компанія трохи відійшла в сторону.

Розмовляючи по телефону, побачив як ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 втрьох впали на землю. ОСОБА_15 покликав його на допомогу, він підбіг і щоб допомогти останньому, взяв ОСОБА_23 , який був зверху, за тулуб і намагався стягнути його. В результаті цих дій, він витягнув ОСОБА_15 і той піднявся. ОСОБА_54 підбігла та забрала ОСОБА_15 .

Він ( ОСОБА_51 ) розтягнув ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , після чого стояв і розмовляв з ОСОБА_23 .

В цей час ОСОБА_14 несподівано вдарив ОСОБА_55 кулаком в обличчя та в живіт, останній впав на спину, обличчям догори, а ОСОБА_14 наніс йому ще 3-4 удари кулаком в обличчя. Підбігли дівчата та стали їх розбороняти, ОСОБА_23 намагався встати. Однак ОСОБА_14 , підбіг та стрибнув ногами всією своєю вагою на голову ОСОБА_23

Намагаючись якось нейтралізувати та припинити конфлікт, він( ОСОБА_51 ) покликав ОСОБА_7 та відправив його з ОСОБА_23 з місця події до гуртожитку.

Через хвилин 15, повертаючись додому, почув чийсь плач і побачив ОСОБА_7 , який присів біля ОСОБА_23 , який лежав на землі, тримав останнього за руку. Оскільки пульс у потерпілого не прослуховувався, зрозумів, що ОСОБА_23 помер.

Обвинувачений ОСОБА_16 ствердив, що потерпілий ОСОБА_23 фізично був сильніший за всіх, однак поводив себе спокійно. Всі події відбулися протягом 2-х годин. ОСОБА_14 був в неадекватному стані, агресивний, протягом вечора вживав пиво та напій «Рево», і саме він наніс 2 удари кулаком в область голови ОСОБА_7 , удар коліном в область живота останнього, а також 2 удари кулаком в голову ОСОБА_23 , 1 удар кулаком в живіт останнього, а також стрибнув ногами на голову ОСОБА_23 , після чого той через незначний час помер.

Обвинувачений ОСОБА_16 категорично заперечив факт вживання під час події ним алкогольних напоїв та перебування в стані сп`яніння, а також факт нанесення будь-кому з потерпілих ударів. Зазначив, що ОСОБА_14 оговорює його, але причину цього не знає.

Заявлені потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_41 цивільні позови про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди не визнав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину також не визнав і показав суду, що 09.11.2013 р. приблизно о 15 год. разом з друзями, серед яких був ОСОБА_16 , в гаражах біля школи №5 святкували день народження ОСОБА_30 . Всі присутні вживали пиво. Через годину вирішили розійтися, але по дорозі побачили компанію ОСОБА_14 , де були ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_49 та інші, всього близько 10 осіб. Він з ОСОБА_16 вирішили залишитись з цією компанією. Через якийсь час йому зателефонувала знайома ОСОБА_22 , і він разом з ОСОБА_29 пішли її зустрічати та втрьох повернулись до гаражів.

Потім до них прийшов раніше незнайомий йому ОСОБА_7 , який був напідпитку і привітався з ОСОБА_22 , попросив у нього (Мороза) цигарку. Після відмови пригостити цигаркою, ОСОБА_7 став розмовляти з ОСОБА_56 .

Він запитав у ОСОБА_7 звідки той знає ОСОБА_57 . ОСОБА_7 відповів, що яка йому різниця. Після цих слів він вдарив ОСОБА_7 головою в ніс.

В цей час до них підбіг ОСОБА_14 та несподівано почав бити ОСОБА_7 руками по тулубу, при цьому вони обоє падали на землю. Через незначний час ця бійка закінчилася, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 піднялися з землі, він побачив, що у ОСОБА_7 йшла кров з носа і був синець під оком. Хтось з присутніх повів ОСОБА_7 до колонки вмитися.

Потім до них прийшов ОСОБА_23 , якого він раніше не знав, і приніс з собою 2 л пляшку пива, яку всі розпили. З`ясувалося, що ОСОБА_23 був другом ОСОБА_7 .

В той момент, коли він( ОСОБА_58 ) сидів на заборі, а ОСОБА_16 і ОСОБА_23 були біля нього, несподівано почувся шум біля гаражів. Він з ОСОБА_16 пішли туди і побачили як ОСОБА_14 знову б`є ОСОБА_7 : наносить удар коліном в живіт. ОСОБА_7 зігнувся.

ОСОБА_23 , побачивши ОСОБА_7 , почав запитувати, що трапилось та став заступатись за друга. ОСОБА_14 та ОСОБА_59 почали боротися між собою, це тривало близько 1 хв. Він( ОСОБА_58 ) та ОСОБА_16 розборонили їх. ОСОБА_14 та ОСОБА_23 припинили сутичку та відійшли в сторону на відстань близько 5 м., де розмовляли, а потім повернулися.

Потім він з ОСОБА_16 пішли до магазину «Овал», де він поповнив рахунок свого мобільного телефону, ОСОБА_16 також заходив до себе додому, повернулися через 20 хв.

Мобільний телефон ОСОБА_23 він не бачив, з ОСОБА_14 з даного приводу не спілкувався. Категорично заперечив слова останнього про його причетність до заволодіння телефоном ОСОБА_23 .

ОСОБА_15 зазначив, що на прохання ОСОБА_14 відійшов на відстань близько 10 м. від компанії поговорити з ОСОБА_23 , який почав конфліктувати з ОСОБА_14 з приводу повернення свого телефону, несподівано до них підбіг ОСОБА_14 і вдарив ОСОБА_23 ногою в живіт. Останній схопив лівою рукою його(Мороза) за шию, оскільки він стояв поряд, та ОСОБА_14 правою рукою за шию, і вони всі разом впали на землю таким чином, що він( ОСОБА_58 ) знаходився на землі, на ньому - ОСОБА_14 , а на ОСОБА_60 , який затиснув шиї обох своїми руками.

Не маючи змоги самостійно звільнитись, покликав на допомогу ОСОБА_16 , який підбіг до них і витяг його за руку.

В цей час підбігла ОСОБА_22 та забрала його з місця сутички, а ОСОБА_23 та ОСОБА_14 продовжували лежати на землі, однак подальших подій він не бачив. ОСОБА_16 при цьому перебував в його полі зору з ОСОБА_24 та ОСОБА_61 .

Через 10-20 хв. він з ОСОБА_22 пішли на зупинку транспорту.

Обвинувачений ОСОБА_15 зазначив, що ОСОБА_14 під час події перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе неадекватно та агресивно, не реагував на зауваження, саме він наніс ОСОБА_7 3-4 удари кулаками по тулубу та 1 удар коліном в живіт. ОСОБА_16 ударів ОСОБА_23 не наносив, чому ОСОБА_14 оговорює їх не знає.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не визнав. Вважає, що наніс удар головою в обличчя ОСОБА_7 з особистих причин, приревнувавши останнього до своєї дівчини, при цьому громадський порядок не порушував, будь-яких наслідків ці дії не потягнули.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, їх вина у вчиненні інкримінованих слідством дій стверджується дослідженими судом доказами: показами потерпілих, свідків, матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_7 ствердив суду, що в денний час 09.11.2013 р. разом зі своїм товаришем ОСОБА_52 та ОСОБА_62 відпочивали в парку «Олександрія» в м. Біла Церква. Повертаючись близько 15 год. в гуртожиток, неподалік школи №5 він відійшов в гаражі, щоб справити особисті потреби, а ОСОБА_37 та ОСОБА_63 залишились його чекати неподалік - біля будинку.

В гаражах побачив компанію, серед якої була його знайома, однокурсниця ОСОБА_64 . Він привітався з усіма і став з нею розмовляти. Потім до нього підійшов хтось із хлопців і запитав чи немає в нього грошей на пиво. Він відповів, що коштів немає, але у його друга є 2 літри пива. Разом з ОСОБА_14 , якого раніше не знав, пішли до ОСОБА_23 , останній віддав пляшку пива, яку мав при собі, і всі втрьох повернулись до компанії до гаражів. ОСОБА_65 пішла в гуртожиток.

Всі присутні розпили принесене пиво, чи вживали вони ще якісь алкогольні напої - не знає.

При розмові з ОСОБА_22 до них підійшов ОСОБА_15 і запитав у нього чи знає він ОСОБА_57 , він відповів, що вони разом навчаються. Після цього, ОСОБА_15 несподівано вдарив його головою в область носа, а ОСОБА_14 підбіг та став наносити йому удари кулаком в область вуха, двічі перекинув через себе, від чого він падав разом з ОСОБА_14 на землю, та ще двічі вдарив його по тулубу.

Під час нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_14 вживав нецензурну лайку. Хтось їх розтягнув, і хлопці на ім`я ОСОБА_66 та ОСОБА_67 водили його вмиватися до колонки, оскільки з носа у нього йшла кров та паморочилася голова.

Причину нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не знає, можливо ОСОБА_15 приревнував його до ОСОБА_22 , однак приводу до цього не було, ОСОБА_50 став його бити, не виказуючи будь-яких претензій, а ОСОБА_14 був агресивний, хотів показати свою зверхність. Дана подія відбувалась за кілька метрів від компанії, в присутності багатьох осіб.

Коли він разом з хлопцями повернулись від колонки, ОСОБА_14 повів його( ОСОБА_68 ) за гаражі, де збив з ніг і двічі вдарив по тулубу. Він впав, а ОСОБА_14 знову наніс ногою декілька ударів по голові, говорив при цьому: «Твій друг получив, зараз і ти получиш за те, що захищався. Ти на кого руку підняв?».

В цей час до них підійшов ОСОБА_15 , ОСОБА_31 трохи заспокоївся і вони відійшли в сторону.

Оскільки він( ОСОБА_69 ) себе погано почував, то присів біля дерева, до нього підходили дівчата, запитували про самопочуття та намагались допомогти. Де перебував в цей час ОСОБА_23 , не знає.

В подальшому на відстані 3-х метрів від нього, побачив, що ОСОБА_23 спілкувався з ОСОБА_15 , до них підійшов ОСОБА_14 та вдарив ОСОБА_23 кулаком в голову, після чого останній двома руками обхопив ОСОБА_15 та ОСОБА_14 і вони втрьох впали на землю таким чином, що ОСОБА_37 був зверху, а хлопці - під ним, хтось з них крикнув: «Бобер, поможи!».

На вказаний оклик підійшов ОСОБА_16 і протягом близько 3-х хвилин наносив ногами удари по тулубу та голові ОСОБА_23 , останній не мав змоги захищатися від цих ударів, оскільки тримав хлопців.

Потім хтось з хлопців сказав: «я його вирубив», він ( ОСОБА_69 ) втратив свідомість. Через якийсь час ОСОБА_14 , давши ляпаса по обличчю, сказав йому: « ОСОБА_70 , бо старші йдуть». Піднявшись, разом з ОСОБА_23 , який був побитий, почали йти з місця події в бік гуртожитку. По дорозі ОСОБА_37 декілька разів падав, він допомагав йому піднятися, кликав на допомогу.

До них підбіг ОСОБА_71 , який говорив перехожим щоб, вони не звертали уваги, що ОСОБА_72 п`яний, при цьому намагався влити в рот Панібратському Є. напій «Рево», банку мав при собі. Також підходили ОСОБА_16 та ОСОБА_29 , він( ОСОБА_69 ) просив їх викликати «Швидку медичну допомогу», що вони і зробили. При цьому чув від когось слова: «Може і цього забити?».

Потерпілий ОСОБА_7 категорично ствердив суду, що бачив, як ОСОБА_14 брав у ОСОБА_23 мобільний телефон марки «Нокіа» в світлому чохлі, вони були на відстані 5-6 метрів від нього, тому цю подію чітко пам`ятає. Після передачі ОСОБА_23 телефону ОСОБА_14 , останній поклав телефон до себе в кишеню, і сказав що поверне йому телефон, лише після придбання йому 3-4 банок напою «Рево». ОСОБА_23 ходив з дівчатами і ще з кимось в магазин. В цей час він( ОСОБА_69 ) залишався біля гаражних приміщень і чув розмову про те, що коли прийде ОСОБА_23 йому скажуть, що загубили його телефон. І дійсно, після того, як ОСОБА_23 приніс напій «Рево» і вимагав повернення телефону, ОСОБА_14 сказав, що телефон у ОСОБА_16 , а останній зазначив, що телефон загубили.

Після події він( ОСОБА_69 ) перебував близько місяця на стаціонарному лікуванні, тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, гематом на голові, синця на спині йому були спричинені ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , в зв`язку з чим і просив стягнути з вказаних осіб завдану моральну шкоду в сумі 30000 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 ствердила суду, що син ОСОБА_37 , був фізично розвиненим, здоровим хлопцем, зростом близько 1 м. 78 см. Він займався карате, за характером був спокійним та врівноваженим. Навчався в училищі м.Біла Церква. Про вбивство сина 09.1102013 р. о 19 год. 40 хв. їм телефоном повідомив зам.директора училища. Вона особисто того дня декілька разів телефонувала сину на мобільний після 15 год., однак він слухавку не брав. В морзі, оглядаючи тіло сина, бачила, що він був дуже побитий.

Просила стягнути з обвинувачених, винних у смерті сина, в рахунок відшкодування матеріальних збитків витрати на поховання в сумі 6125 грн. та моральну шкоду, яку оцінює в 500000 грн.

Аналогічні покази дав суду потерпілий ОСОБА_73 , який також просив стягнути з обвинувачених, винних у смерті сина, в рахунок відшкодування матеріальних збитків витрати на поховання в сумі 6125 грн. та моральну шкоду, яку оцінює в 500000 грн.

Свідок ОСОБА_29 ствердив суду, що 09.11.2013 в денний час разом зі знайомими хлопцями святкували день народження ОСОБА_74 біля гаражних приміщень, неподалік школи №5, де впродовж години, вживали алкогольні напої: випили 2,5 літри пива, «Рево», 1 пляшку горілки. Потім ОСОБА_75 і ОСОБА_76 пішли додому, а він, ОСОБА_15 та ОСОБА_77 приєднались до компанії ОСОБА_14 , яка також була неподалік.

Коли сутеніло, до них прийшов ОСОБА_7 , знайомий ОСОБА_22 . ОСОБА_14 сказав ОСОБА_7 , що треба пива, і вони вдвох кудись пішли і вже втрьох, з ОСОБА_23 повернулися і принесли 2 л. пива.

Через деякий час бачив, як ОСОБА_23 передавав ОСОБА_14 телефон, однак суті розмови між ними не чув. Потім ОСОБА_14 сказав йому(Носку) сходити разом з ОСОБА_23 в магазин за «Рево». Разом з ним та ОСОБА_23 в магазин ходили ОСОБА_25 та ОСОБА_78 .

По дорозі ОСОБА_23 нічого не питав та не розповідав про те, чому йде купувати «Рево». Придбавши «Рево», повернулись до гаражів.

ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в компанії в цей час не було. ОСОБА_14 грубо сказав ОСОБА_23 віддати «Рево», між ними була якась розмова, при цьому ОСОБА_23 вимагав повернути телефон.

В цей час він( ОСОБА_79 ) та ОСОБА_28 пішли додому. Повернувся до місця події приблизно через 30 хв., було вже темно. Почувши якийсь шум, слова ОСОБА_80 ю «Ти бачив, як я йому дав на Одесу?», підійшов і побачив ОСОБА_7 , який лежав на землі, біля нього присів ОСОБА_14 , поряд стояв ОСОБА_15 . На запитання до ОСОБА_14 «Що трапилося», останній відповів: « Нічого, бив його». На запитання « за що?» відповів: «неважливо!».

При розмові з ОСОБА_15 , останній також повідомив, що вдарив ОСОБА_7 своєю головою в обличчя.

Інші події, що відбувалися того вечора не бачив, однак разом з ОСОБА_16 йшов додому і побачили ОСОБА_7 , який сидів біля ОСОБА_23 , який лежав на землі без свідомості. Він (Носко) побіг по воду, щоб надати допомогу, однак лікарі констатували смерть ОСОБА_23 .

В подальшому ОСОБА_15 йому особисто розповідав, що ОСОБА_23 бив ОСОБА_16 в той час, як потерпілий схопивши ОСОБА_15 та ОСОБА_14 за шию руками, утримував їх на землі, а ОСОБА_16 намагався допомогти ОСОБА_15 звільнитися.

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_29 ОСОБА_81 зазначила суду, що про вказані обставини син їй розповідав безпосередньо після події, покази його вважає правдивими, оскільки він надав їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_82 ствердив суду, що разом з товаришами, серед яких були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , біля гаражів неподалік школи № 5, в денний час 09.11.2013 р. відмічав день народження ОСОБА_30 .

В подальшому бачив і ОСОБА_14 з дівчатами, які відпочивали неподалік. Близько 15 год. він та ОСОБА_83 пішли у своїх справах і більше до місця події не поверталися. В його присутності будь-яких конфліктів не було. Лише ввечері йому стало відомо про те, що помер хлопець.

Свідок ОСОБА_84 дав суду аналогічні покази, зазначив при цьому, що 09.11.2013 р. у нього був день народження, його привітали хлопці, після обіду всі пішли до гаражів, де як правило, збиралися, купили продукти та пляшку горілки 0,5 л.

Горілку вживали ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_29 та ОСОБА_85 .

Після 15 год. вони розійшлись. Бачив в гаражах компанію ОСОБА_14 , де були також ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , до яких приєдналися ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_91 ствердив суду, що 09.11.2013 р. зустрівся з ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_92 та ОСОБА_93 і разом святкували день народження останнього в гаражах неподалік школи №5, де всі вживали алкогольні напої. Через 2 години він разом з ОСОБА_92 залишили компанію і пішли на роботу. Обстановка залишалася спокійною. ОСОБА_14 того дня не бачив. Ввечері батько повідомив по телефону, що було вбито хлопця.

Свідок ОСОБА_94 дав суду аналогічні покази, зазначивши що в гаражах неподалік від них була якась інша компанія, серед якої бачив ОСОБА_95 .

Свідок ОСОБА_96 ствердив суду, що приблизно о 17-18 год. 09.11.2013 р. разом з ОСОБА_97 прийшов до гаражних приміщень біля школи № 5, де вже були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , ОСОБА_98 , ОСОБА_89 , ОСОБА_99 , ОСОБА_29 та ін. Всього близько 8-10 людей.

Через 30 хв. прийшов ОСОБА_7 , все було нормально, однак чомусь виникла бійка між останнім, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_7 головою в обличчя, а ОСОБА_14 повалив ОСОБА_7 на землю та бив його руками і ногами.

Присутні хлопці, в тому числі ОСОБА_15 та ОСОБА_77 , намагались їх розборонити, але ОСОБА_14 не давав це зробити, наніс потерпілому близько 5-6 ударів руками та ногами по голові та тулубу.

Потім він(Черненко) та ОСОБА_100 водили ОСОБА_7 до колонки вмиватись, оскільки з носа у нього йшла кров, він скаржився що болить спина.

Потім до компанії прийшов ОСОБА_23 , якого він бачив вперше, той був в чистому одязі, без будь-яких ушкоджень, привітався і поводив себе спокійно та адекватно, однак ОСОБА_14 чомусь зчепився з ним, вони почали боротись. Вважає, що конфлікт виник із-за того, що ОСОБА_23 заступився за ОСОБА_7 .

Він (Черненко) пішов додому, а наступного дня дізнався про смерть ОСОБА_23 .

Того вечора пиво вживали майже всі, в тому числі і ОСОБА_14 , який поводив себе агресивно. Вважає, що хоча ОСОБА_23 був міцніший по статурі, але в бійці більш сильніший ОСОБА_14 .

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_101 ОСОБА_102 зазначила суду, що покази сина вважає правдивими, оскільки він надав їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_103 ствердив покази ОСОБА_101 , зазначивши при цьому , що у ОСОБА_23 при собі був мобільний телефон, який в подальшому бачив в руках ОСОБА_14 . Останній говорив ОСОБА_35 , що поверне телефон після того, як ОСОБА_23 за власні кошти купить декілька банок напою «Рево».

ОСОБА_23 виконав вимогу ОСОБА_14 і придбав 3-4 банки «Рево» за власні кошти в магазині «Сільпо», але чи повернули йому мобільний телефон не знає, т.я. відразу пішов додому.

Свідок ОСОБА_103 категорично ствердив, що бачив, як ОСОБА_15 несподівано вдарив ОСОБА_7 головою в обличчя, після чого підбіг ОСОБА_14 і став бити потерпілого руками та ногами по тулубу, коли той лежав на землі, наніс при цьому близько 15 ударів.

При боротьбі ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , останньому 5-6 ударів по тілу наніс ОСОБА_14 , а потерпілий захищався.

Також свідок зазначив, що ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були в стані алкогольного сп`яніння.

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_104 ОСОБА_105 зазначила суду, що покази його вважає правдивими, оскільки він надав їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_28 ствердив суду, що 09.11.2013 р. в денний час разом з ОСОБА_106 та ОСОБА_24 перебував біля гаражних приміщень неподалік школи №5, де також були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , ОСОБА_98 , ОСОБА_29 та ін. Всього близько 10 осіб. Туди також прийшли наглядно знайомий ОСОБА_107 та ОСОБА_108 , якого він бачив вперше. Вони перебували в нормальному стані.

Під час розмови ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , він( ОСОБА_109 ) пішов додому, оскільки треба було сходити в магазин. Повернувшись через якийсь час, бачив, що ОСОБА_7 сидів біля гаража та тримався за голову. Запитав останнього, що трапилося, той відповів «нормально». В цей час ОСОБА_23 неподалік з кимось розмовляв.

Дійсно ходив разом з ОСОБА_110 до магазину, де той купував декілька банок напою «Рево». Телефону у ОСОБА_23 не бачив.

В його( ОСОБА_111 ) присутності ніяких конфліктів не було, пішов з місця події близько 18 год.

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_112 ОСОБА_113 зазначила суду, що покази сина вважає правдивими, оскільки він 09.11.2013 р. після 18 год. вже був дома, надав покази суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_114 ствердила суду, що 09.11.2013 р. в денний час перебувала біля гаражних приміщень разом з ОСОБА_115 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Також в подальшому з ними були ОСОБА_7 та ОСОБА_23 .

У ОСОБА_23 з ОСОБА_14 був конфлікт через мобільний телефон, який ОСОБА_23 купив для сестри на день народження, а ОСОБА_14 попросив подивитись цей мобільний телефон та не повертав, поставивши перед ОСОБА_23 вимогу придбати «Рево». ОСОБА_23 купив декілька банок «Рево» і запитував у ОСОБА_14 де його мобільний телефон, на що той відповів, що прийдуть хлопці і віддадуть.

З цього приводу розпочалась бійка, під час якої ОСОБА_14 наносив ОСОБА_23 удари кулаками та ногами по голові, тулубу, животу. Також ОСОБА_14 розбігся і плигнув на ОСОБА_23 , який лежав на землі та опору не чинив.

Крім того, бачила конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . Останній відвів ОСОБА_7 за гараж, де коліном вдарив ОСОБА_7 по тулубу в живіт, від чого той впав на землю.

Вона разом з ОСОБА_39 та ОСОБА_24 відтягували ОСОБА_14 від потерпілого ОСОБА_23 , а ОСОБА_16 з ОСОБА_15 були присутні під час бійки, але в бійку не втручались. Потім ОСОБА_7 та ОСОБА_23 пішли з місця події.

Причиною агресивної поведінки ОСОБА_14 було те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. На одязі ОСОБА_14 чи на його кросівках була кров.

Наведене стверджено і даними, що містяться в протоколі слідчого експеременту проведеного 18.12.2013 р. за участю неповнолітньої ОСОБА_116 , яка в присутності законного представника, психолога, понятих, спеціаліста розповіла і продемонструвала на статисту, яким чином ОСОБА_14 наносив удари потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_23 що стверджено відповідною фототаблицею. (а.с. 142-147 т.3).

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_116 ОСОБА_117 зазначила суду, що покази дочки вважає правдивими, оскільки вона надала їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_118 ствердила суду, що 09.11.2013 р. перебувала разом зі своїми подругами біля гаражних приміщень неподалік школи №5 в м. Біла Церква і не знає причини, оскільки початок бійки не бачила, але бачила як ОСОБА_14 бив ОСОБА_7 руками по обличчю, перекидав його через себе. Після цього ОСОБА_7 вже сидів біля гаража, у нього був розбитий ніс.

Потім бачила раніше незнайомого ОСОБА_23 , який був в чистому одязі, без будь-яких тілесних ушкоджень, спокійний і заступався за ОСОБА_7 .

ОСОБА_14 став боротися з ОСОБА_23 .

Бачила, як ОСОБА_23 віддав ОСОБА_14 свій мобільний телефон чорного кольору, без чохла, який дістав з сумочки-барсетки, поряд з ними стояли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . ОСОБА_14 носився з вказаним телефоном, де потім його подів, не знає.

Знає, що ОСОБА_23 відходив з ОСОБА_115 в магазин «Сільпо», тому що ОСОБА_14 наказав йому за повернення телефону купити «Рево», що той і зробив, однак, телефон йому не віддали.

В подальшому вона з ОСОБА_39 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 та ОСОБА_121 на прохання своєї матері, ходили по воду, і повернулись до місця події приблизно через 15 хв., в той момент, коли ОСОБА_14 сидів на ОСОБА_23 і наносив тому удари руками по обличчю. Вона з ОСОБА_39 намагалися відтягнути ОСОБА_14 від ОСОБА_23 , однак той встиг в її присутності нанести потерпілому близько 7 ударів. Після цього ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 запитували у ОСОБА_23 чи все добре, той відповів «нормально». ОСОБА_122 та ОСОБА_50 пішли з місця події. Через декілька хвилин пішли ОСОБА_23 та ОСОБА_7 , який участі у вказаному конфлікті не приймав, міг бійку і не бачити, оскільки сидів в стороні.

Майже всі того дня в компанії вживали пиво та «Рево».

ОСОБА_14 того дня поводив себе емоційно, був агресивний. Знає його впродовж 5 років, при вирішенні конфліктів він запальний та активний. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 також поводились активно, але найбільш агресивним був ОСОБА_14 .

Наведене стверджено і даними, що містяться в протоколі слідчого експеременту проведеного 17.12.2013 р. за участю неповнолітньої ОСОБА_118 , яка в присутності законного представника, психолога, понятих, спеціаліста розповіла і продемонструвала на статисту, яким чином ОСОБА_14 наносив удари потерпілому ОСОБА_23 та ОСОБА_7 , що стверджено відповідною фототаблицею. (а.с.133-137 т.3).

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_118 ОСОБА_123 зазначила суду, що покази дочки вважає правдивими, оскільки та надала їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу, розповідала про вказані обставини і при проведення слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_124 ствердила суду, що 09.11.2013 р. перебувала разом зі своїми подругами ОСОБА_125 та ОСОБА_126 біля гаражних приміщень неподалік школи №5 в м. Біла Церква, де побачили ОСОБА_14 і стали з ним спілкуватися. В подальшому до них приєдналися ОСОБА_127 , ОСОБА_122 , ОСОБА_28 , ОСОБА_128 , ОСОБА_50 , потім підійшов ОСОБА_7 , пізніше - ОСОБА_23 .

Була свідком того як ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_7 в голову. Потім вона разом з ОСОБА_118 та ОСОБА_39 відходили по воду, а коли повернулись, побачила як ОСОБА_14 б`є ОСОБА_23 .

Дівчата, ОСОБА_50 та ОСОБА_128 намагалися розборонити їх, відтягували ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_7 сидів в стороні, оскільки йому було погано.

Вважає причиною конфлікту мобільний телефон чорного кольору, який ОСОБА_14 попросив у ОСОБА_23 і не повертав, потім ОСОБА_14 послав потерпілого в магазин щось купити за повернення телефону. ОСОБА_129 виконав вимогу купив «Рево», однак телефон йому не повернули. Де подівся телефон не знає.

Наведене стверджено і даними, що містяться в протоколі слідчого експеременту проведеного 18.12.2013 р. за участю неповнолітньої ОСОБА_124 , яка в присутності законного представника, психолога, понятих, спеціаліста розповіла і продемонструвала на статисту, яким чином ОСОБА_14 наносив удари потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_23 що стверджено відповідною фототаблицею. (а.с. 138-141 т.3).

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_124 ОСОБА_130 зазначила суду, що покази дочки вважає правдивими, оскільки та надала їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_98 ствердила суду, що 09.11.2013 р. перебувала біля гаражних приміщень разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_119 , ОСОБА_131 , ОСОБА_121 та іншими. Потім до них прийшли ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Пізніше підійшов ОСОБА_7 , а потім з ним прийшов і ОСОБА_23 , які принесли з собою 2 л. пива.

Була свідком того як ОСОБА_15 безпричинно вдарив ОСОБА_7 в голову. Потім вона з ОСОБА_118 та ОСОБА_121 ходили по воду, а коли повернулись, бачила як ОСОБА_14 , сидячи зверху на ОСОБА_23 , який лежав на спині на землі, бив останнього кулаками. При цьому ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стояли поряд і активних дій не чинили. ОСОБА_7 сидів в стороні.Тоді вона разом з ОСОБА_24 відтягнули ОСОБА_14 від потерпілого. Потім всі розійшлися по домівках.

В її присутності ОСОБА_14 наніс ОСОБА_23 близько 6 ударів кулаками в голову, протягом 2 хв.

Вважає, що конфлікт між ОСОБА_14 та ОСОБА_23 виник через мобільний телефон чорного кольору, який забрали у останнього та кудись поділи. Хтось із хлопців просив у ОСОБА_23 мобільний телефон, він не хотів його віддавати, але віддав, в подальшому хтось вимагав, щоб ОСОБА_23 купив щось, тоді йому віддадуть телефон.

Вона дійсно разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_44 ходила до магазину, де ОСОБА_23 придбав якийсь слабоалкогольний напій і приніс до компанії, просив віддати йому мобільний телефон, але чи повернули його йому не знає.

Свідок вказала, що протягом декількох років дружила з ОСОБА_14 , бувала у нього дома, знайома з його рідними. ОСОБА_14 ніде не навчався і не працював, жив за рахунок батьків, займався спортом, інколи вживав спиртні напої. Як правило, поводив себе нормально. ОСОБА_14 телефонував їй з СІЗО, присилав СМС-повідомлення з вітаннями.

Наведене стверджено і даними, що містяться в протоколі слідчого експеременту проведеного 17.12.2013 р. за участю неповнолітньої ОСОБА_132 , яка в присутності законного представника, психолога, понятих, спеціаліста розповіла і продемонструвала на статисту, яким чином ОСОБА_15 наніс удар ОСОБА_7 , а також як саме ОСОБА_14 наносив удари потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_23 що стверджено відповідною фототаблицею. (а.с. 209-213 т.3).

Законний представник неповнолітнього свідка ОСОБА_132 ОСОБА_133 зазначила суду, що покази дочки вважає правдивими, оскільки та надала їх суду добровільно, без будь-якого тиску чи впливу.

Свідок ОСОБА_22 ствердила суду, що 09.11.2013 р. перебувала біля гаражних приміщень зі своїм другом ОСОБА_15 в компанії його знайомих, яких раніше не знала.

До них підійшов знайомий ОСОБА_7 , який привітався, познайомився з ОСОБА_47 та розмовляв, а потім пішов та повернувся разом з ОСОБА_23 , який приніс 2 л. пива. У останнього при собі була барсетка. ОСОБА_14 запитав, що в ній. ОСОБА_23 відповів, що там мобільний телефон, який він купив сестрі на день народження.

ОСОБА_14 сказав показати даний мобільний телефон, ОСОБА_23 спочатку відмовлявся, але потім погодився. ОСОБА_14 взяв мобільний телефон у ОСОБА_23 , при цьому сказав, що віддасть його якщо той купить 3-4 банки «Рево». ОСОБА_23 пішов до магазину та купив декілька банок «Рево», які віддав ОСОБА_14 , однак той на вимогу повернути телефон відповів, що телефону немає.

Між ними розпочалась бійка, але їх розборонили, вони продовжували нормально спілкуватись. Коли ОСОБА_15 відійшов з ОСОБА_23 поговорити, до них підбіг ОСОБА_14 та вдарив ОСОБА_134 рукою в обличчя. ОСОБА_23 чомусь схопив і ОСОБА_14 і ОСОБА_80 руками за шию і вони втрьох впали на землю.

Потім на крики ОСОБА_80 «Бобер, поможи!», підбіг ОСОБА_16 та почав витягувати ОСОБА_15 , при цьому ОСОБА_16 наніс два удари ОСОБА_23 : один удар рукою та один удар ногою, після чого той послабив свій захват і ОСОБА_15 зміг звільнитися від нього. Вона забрала ОСОБА_15 і вони відійшли за гаражі.

В той вечір бійок між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 вона не бачила, оскільки вони відходили за гараж, їй лише дівчата розповідали, що ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_7 в обличчя. Останній дійсно говорив, що йому погано, сидів під гаражем, з носа у нього йшла кров.

І ОСОБА_7 і ОСОБА_23 поводили себе спокійно і адекватно. Останній не хотів конфлікту, саме тому пішов до магазину та придбав 3-4 банки «Рево», які віддав ОСОБА_14 .

Бійку між ОСОБА_14 та ОСОБА_23 особисто вона не бачила, оскільки відлучалася з місця події, т.я. ходила по воду.

Свідок ОСОБА_22 категорично ствердила суду, що незважаючи на погрози та прохання, вона говорить правду.

Крім того, вина обвинувачених підтверджується наступними, дослідженими в ході судового розгляду, доказами:

По епізоду вчинення хуліганства групою осіб, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , їх

вина, крім показів свідків, стверджується:

= рапортом помічника начальника-оперативного чергового 2-го МВМ Білоцерківського МВ від 09.11.2013 р. про надходження повідомлення про те, що 09.11.2013 р. о 19 год. 15 хв. КШМД до дитячої лікарні доставлений неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , д-з ЗЧМТ, забійні рани голови, закритий перелом кісток носа, алкогольна інтоксикація. (а.с.24 т.3)

= заявою матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_135 , та заявою самого ОСОБА_7 про вчинення щодо нього 09.11.2013 р. злочину (а.с.25-26 т.3);

= висновком судово-медичної експертизи №407/д від 23.01.2014 р., згідно якого тілесні ушкодження наявні на потерпілому ОСОБА_136 : струс головного мозку; садно в завушній ділянці зліва; садна і синці голови, обличчя, які заподіяні тупими предметами (могли виникнути в результаті нанесення ударів руками, ногами, а також головою в область голови потерпілого), можливо в строк вказаний в постанові та медичні документації. Струс головного мозку відноситься до відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; решта тілесних ушкоджень, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Перераховані у підсумку тілесні ушкодження не вкладаються в механізм їх виникнення в результаті падіння з висоти власного зросту. (а.с.37-38 т.3);

= протоколом проведення слідчого експерименту (а.с.120-121), зафіксованому на відповідному диску, та показами ОСОБА_14 , які він надавав в присутності понятих, за участю спеціаліста, при проведенні зазначеного слідчого експерименту 14.11.2013 р., відеозапис якого переглянуто судом;

= висновком судово-медичної експертизи №43/д, згідно якого не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , перерахованих у пункті 1 підсумків висновку судово-медичної експертизи №407/д від 23.01.2014 р. за обставин, на які вказує ОСОБА_14 під час проведення з ним слідчого експерименту з відеозаписом на DVD-R диску.(а.с.41 т.3);

По епізоду відкритого заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_23 ,

вина ОСОБА_14 , крім показів свідків, доводиться наступними доказами:

= заявою потерпілої ОСОБА_5 про вчинення щодо її сина 09.11.2013 р. злочину відкритого заволодіння мобільним телефоном марки «Нокіа 3720с»; (а.с.1 т.3)

= рапортом ст. слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с.2 т.3)

= заявою потерпілої ОСОБА_5 про приєднання до матеріалів справи ксерокопії документів та товарного чеку на мобільний телефон марки «Нокіа 3720с», придбаний сином(а.с.83 т.3) та відповідними копіями вказаних документів (а.с.84-85 т.3)

= довідкою про вартість мобільного телефону марки «Нокіа 3720с» станом на 09.11.2015 р. (а.с.200 т.3)

По епізоду нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть

ОСОБА_23 , вина ОСОБА_14 та ОСОБА_16 стверджується:

= рапортом помічника начальника-оперативного чергового 2-го МВМ Білоцерківського МВ від 09.11.2013 р. про надходження повідомлення про те, що 09.11.2013 р. о 18 год. 30 хв. біля буд. АДРЕСА_4 працівниками КШМД було констатовано смерть гр.. ОСОБА_33 , прож. с. Цибулеве Монастирищенського р-ну Черкаської обл., віком близько 19 років. (а.с.5 т.3)

= заявою потерпілого ОСОБА_137 про вчинення злочину щодо сина ОСОБА_23 , внаслідок чого він помер; (а.с.87 т.3)

= заявою ОСОБА_5 про визнання її потерпілою за фактом вчинення злочину щодо сина ОСОБА_23 , внаслідок чого він помер; (а.с.82 т.3)

= даними, що містяться в протоколі огляду місця події, проведеного 09.11.13 р. в період часу з 20 год. до 20 год.44 хв. з відеозаписом, схемою та фототаблицею до протоколу, згідно яких на земельній ділянці неподалік буд. АДРЕСА_4 було виявлено труп ОСОБА_23 та вилучено при цьому ряд речей: сумку із гаманцем, товарними чеками, квитанціями, двома купюрами по 1 грн., купюрою-сувеніром, учнівським квитком на ім`я ОСОБА_23 , посвідченням водія на ім`я ОСОБА_23 , банківською карткою, блокнотом, набором кольорових ручок, ключем від замка, кульковими ручками, стержнем до ручки, заліковою книжкою на ім`я ОСОБА_138 , двома довідками-викликами на ім`я ОСОБА_138 , мобільним телефоном марки «Нокіа», товарними чеками супермаркету «Сільпо» та чеками банкомату «Приватбанку», пачку цигарок «Столичні», запальничку, колоду гральних карт; а також неподалік тіла - виявлено носову хустинку з нашаруваннями речовини схожої на кров, які вилучені та передані на зберігання до камери схову ОСОБА_139 (а.с.4-14 т.3)

= даними, що містяться в протоколі огляду місця події, проведеного 10.11.13 р., згідно якого при огляді трупу ОСОБА_23 в приміщенні моргу було вилучено: 1) одяг, належний ОСОБА_23 : куртку, кофту-гольф, спортивні штани, труси, шкарпетки та кросівки; відібрано відбитки пальців рук ОСОБА_23 ; зрізи нігтів з його рук. (а.с.15-17 т.3)

= даними, що містяться в протоколі огляду місця події, проведеного 09.11.13 р. в період часу з 21 год. 30 хв. до 21 год. 45 хв., під час якого неподалік буд. АДРЕСА_4 було вилучено: 7 порожніх пляшок з-під напою «Рево» та скляну пляшку з-під пива «Оболонь», які передано на зберігання до камери схову Білоцерківського МВ; Наведене стверджене фототаблицею до протоколу (а.с.20-22 т.3).

= лікарським свідоцтвом про смерть №533 від 10 листопада 2013 р., відповідно до якого смерть ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_6 біля буд. АДРЕСА_4 , внаслідок субарахноїдальних крововиливів, внутрішньочерепної травми, ушкоджень внаслідок контакту з тупим предметом. (а.с.18 т.3)

= висновком судово-медичної експертизи №533 від 22 січня 2014 р., згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_23 знайдені наступні ушкодження: внутрішньочерепна травма; крововиливи під м`які мозкові оболонки та в шлуночки головного мозку; крововиливи в м`які покриви голови та обличчя; в тім`яній області справа небагаточисленні дрібноосередкові, в тому числі і навколосудинні субарахноїдальні крововиливи без перифокальної клітинної реакції і поодинокі навколосудинні крововиливи в речовині; в лобній області справа, в речовині небагаточисленні дрібноосередкові, в тому числі і навколосудинні крововиливи без перифокальної клітинної реакції; в області хіазми небагаточисленні дрібноосередкові, в тому числі і навколо судинні крововиливи без перифокальної клітинної реакції; в м`яких тканинах лобної області зліва поширені, а в м`яких тканинах лівої і правої тім`яно-потиличної області великоосередкові крововиливи з поодинокими лейкоцитами по периферії; в м`яких тканинах верхньої губи справа осередкові крововиливи з небагаточисленними лейкоцитами, а в м`яких тканинах нижньої губи зліва з поодинокими по периферії; синці, садна на голові та обличчі; крововиливи на слизові оболонки верхньої та нижньої губ; садна на верхній та нижній губах; садна на кистях та на обох колінних суглобах.

Смерть ОСОБА_23 настала від внутрішньочерепної травми з субарахноїдальними крововиливами.

Знайдені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження, заподіяні тупими предметами, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що потерпілий змінював своє положення під час отримання ним тілесних ушкоджень і всі вони не могли утворитися в результаті падіння з положення стоячи, садна на колінних суглобах могли утворитися в результаті падіння з положення стоячи.

Враховуючи характер черепно-мозкової травми ОСОБА_23 міг здійснювати активні дії, зокрема ходити на протязі короткого проміжку часу.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень дають змогу вважати, що мало місце не менш ніж одинадцять точок прикладення сили.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа метиловий, етиловий спирти, а також пропілів, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

До висновку судово-медичної експертизи №533 від 22 січня 2014 р. долучено таблицю з зазначенням місць розташування ушкоджень на тілі ОСОБА_23 (а.с.33-36 т.3)

= висновком судово-медичної експертизи №28-533 від 29 січня 2014 р., згідно якого локалізація та характер ушкоджень на тілі ОСОБА_23 дають змогу вважати, що садна в області 3,4,5 пальців правої кисті могли утворитися під час нанесення ударів іншим особам. Стан достовірних ознак смерті (трупні плями та трупне задубіння) дають змогу вважати, що смерть настала за 12-24 години до моменту розтину трупу. Ушкодження на голові мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя, всі інші ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що не виключена можливість їх виникнення у ОСОБА_23 за обставин, на які вказують свідки ОСОБА_98 , ОСОБА_118 , ОСОБА_22 , ОСОБА_124 та ОСОБА_114 під час проведення з ними слідчих експериментів. (а.с.39 т.3)

= даними, що містяться в протоколі слідчого експеременту за участю ОСОБА_14 , під час якого, останній демонстрував на відеокамеру яким чином він та ОСОБА_16 наносили удари потерпілому ОСОБА_23 . Вказаний відеозапис переглянуто судом (а.с.120-121 т.3).

= висновком судово-медичної експертизи № 39-533 від 08.02.2014 р., згідно якого не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_23 за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_14 , викладених на відео(а.с.40 т.3);

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_140 підтвердив надані ним експертні висновки та категорично ствердив, що розмежувати тяжкі тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_23 внаслідок чого настала його смерть - неможливо, смерть останнього могла настати від будь-якого з ударів, нанесених потерпілому в область голови, або від їх сукупності.

Згідно висновку судово-цитологічної експертизи №234 від 13.01.2014 р . при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілого ОСОБА_23 кров та епітеліальні клітини, придатні для цитологічного дослідження не знайдені. (а.с.44-46 т.3)

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи №1174 від 09.12.2013 р. на поверхні банок з напою «Рево» та плашки з пива «Оболонь», які вилучені за адресою: АДРЕСА_4 слідів папілярних ліній не виявлено. До висновку надана відповідна фото таблиця. (а.с.49 -53 т.3)

Згідно висновку судово-медичної експертизи №310 від 16.01.2014 р. кров на носовій хустині, виявленій неподалік тіла ОСОБА_23 під час проведення огляду місця події 09.11.2013 р. могла походити від особи, в крові якої мається антиген Н, який міститься як супутний антиген і в крові ОСОБА_23 (а.с.47-48 т.3)

Вилучені під час оглядів місця події 09.11.2013 р. біля будинків АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 прориву, та 10.11.2013 р. в приміщенні Білоцерківського міського бюро СМЕ предмети та одяг, згідно протоколу від 04.12.2013 р. були оглянуті в присутності понятих, що стверджено відповідною фототаблицею (а.с.55-75 т.3) та приєднані до матеріалів провадження і передані на зберігання в кімнату речових доказів Білоцерківського МВ згідно квитанції (а.с.76-81 т.3).

= 5 СД-дисків з записами допитів н/л ОСОБА_16 , слідчого експерименту за участю н/л ОСОБА_7 , допиту ОСОБА_14 , слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 , оглянуті 26.08.2014 р. та постановою визнані речовими доказами і долучені до матеріалів провадження. (а.с.159-160 т.3)

= даними, що містяться в протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій згідно яких було встановлено дійсне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_14 , який переховувався після вчинення злочину. (а.с.99-100 т.3)

Згідно протоколу медичного огляду №1093, проведеного 10.11.2013 р. о 03 год. 50 хв., ОСОБА_16 був тверезий. (а.с.95 т.3)

Згідно протоколу медичного огляду №1092, проведеного 10.11.2013 р. в 00 год. 50 хв., ОСОБА_15 був в стані алкогольного сп`яніння (0,9 %о). (а.с.102 т.3)

Згідно акту амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №539 № 539 від 27.12.2013 р. ОСОБА_14 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. Тому він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_14 не потребує.

ОСОБА_14 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність не перебував. Про це свідчить відсутність характерної динаміки розвитку цих станів. (а.с.42-43 т.3)

Згідно висновку службового розслідування від 18.03.2015 р., проведеного за фактом заяви ОСОБА_14 про фізичний та психологічний тиск на нього з боку працівників міліції під час досудового слідства, зазначена заява не знайшла свого підтвердження.

Законний представник н/л обвинуваченого ОСОБА_16 бабуся ОСОБА_17 зазначила суду, що онук, залишившись без батьківського піклування, допомагав виховувати меншого брата та сестру, в побуті поводить себе нормально, охарактеризувала його з позитивної сторони.

Законний представник н/л обвинуваченого ОСОБА_15 - ОСОБА_18 вказала суду, що син виховувався в повній сім`ї, поводив себе добре, охарактеризувала його з позитивної сторони.

Всі вищенаведені в вироку протоколи слідчих дій приймаються судом як належні та допустимі докази, оскільки вони складені слідчим відповідно до вимог КПК України, підписані усіма учасниками слідчих дій, без зауважень.

У суду немає будь-яких підстав не вірити показам допитаних в суді потерпілого ОСОБА_7 та свідків, які були безпосередньо очевидцями події. Покази їх логічні, послідовні та узгоджуються в основному, як між собою так і з вищезазначеними дослідженими матеріалами в справі.

Деякі суперечності в показах вищевказаних допитаних судом свідків та обвинувачених щодо хронології та послідовності подій пояснюються їх віком: майже всі вони є неповнолітніми, що могло впливати на їх особисте сприйняття подій, станом, викликаним вживанням спиртних та енергетичних напоїв, бажанням применшити свою роль в подіях, що відбулися та наслідках, що настали за їх участю, наміром вигородити себе та друзів, які перебувають на лаві підсудних.

Судом беззаперечно встановлено, що неповнолітній ОСОБА_15 , перебуваючи у громадському місці, в денну пору доби, у присутності значної кількості осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно наніс ОСОБА_7 удар головою в область носа.

ОСОБА_14 , перебуваючи поряд, приєднався до хуліганських дій ОСОБА_15 і також, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, підійшовши до ОСОБА_7 , обхопив останнього за тулуб та кинув на землю, після чого наніс лежачому ОСОБА_7 ряд ударів руками та ногами по різним частинам тіла.

Доводи ОСОБА_15 про якісь особисті стосунки з ОСОБА_7 , якого він ніби-то приревнував до своєї дівчини ОСОБА_22 і саме тому його вдарив, є надуманими та безпідставними, оскільки спростовуються показами потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_22 та інших очевидців події, які вказали, що ніяких приводів до ревнощів ОСОБА_80 потерпілий ОСОБА_141 на давав, останньому удар в обличчя ОСОБА_50 наніс несподівано, без будь-яких претензій, через декілька хвилин після приходу потерпілого, якого він взагалі бачив вперше. При цьому ОСОБА_7 повідомив, що навчається разом з ОСОБА_120 , що остання також ствердила.

Дії ОСОБА_142 , який старший за віком від ОСОБА_7 і фізично сильніший за нього, які він вчиняв безпричинно, в присутності великої кількості осіб, підтримуючи неправомірні дії з боку неповнолітнього ОСОБА_15 , також свідчать про його умисел саме на порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю.

Суд рахує, що нахабне та визиваюче поводження як ОСОБА_15 так і ОСОБА_14 щодо неповнолітнього потерпілого, в присутності великої групи осіб, поєднане з насильством, що спричинило тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , тривале порушення порядку, оскільки ці дії продовжувалися протягом значного часу, неподалік житлового будинку, свідчить саме про вчинення ними хуліганства, групою осіб.

Також судом беззаперечно встановлено, що саме ОСОБА_14 умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, під час спілкування із потерпілим ОСОБА_23 , під вигаданим приводом подивитися, заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Нокія 3720 с», який в подальшому на вимогу ОСОБА_23 не повернув, при цьому саме ОСОБА_14 висував потерпілому умову придбати декілька банок слабоалкогольного енергетичного напою, що потерпілий і зробив. Однак ОСОБА_14 телефон не повернув, а під час з`ясування стосунків з цього приводу, в ході сварки, умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс удар рукою в область голови ОСОБА_23 .

Останній, захищаючись від дій ОСОБА_14 , обхопивши його та ОСОБА_15 руками, повалив їх на землю та в положенні лежачи, утримував. ОСОБА_16 , який підбіг до них, умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс щонайменше три цілеспрямованих удари ногами в область голови ОСОБА_23 .

В подальшому, звільнившись від ОСОБА_23 , ОСОБА_14 умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому щонайменше ще 2 удари руками та ногами в область голови.

Доводи ОСОБА_14 про те, що телефон у ОСОБА_23 взяв ОСОБА_15 , який в подальшому разом з ОСОБА_16 збули матері останнього, після чого передали йому за це 30 грн., об`єктивно в суді не доведені і не спростовують його твердження про непричетність до вчинення відкритого викрадення телефону ОСОБА_23 .

Вказані обставини, встановлені судом, в цілому підтверджуються показами як самих обвинувачених один щодо одного, так і показами потерпілого ОСОБА_7 та свідків, які були очевидцями події і категорично ствердили, що телефон у ОСОБА_23 взяв ОСОБА_143 .

У суду немає будь-яких підстав не вірити вищевказаним показам, які в цілому логічні, послідовні та узгоджуються як між собою так і з вищезазначеними дослідженими матеріалами в справі.

Покази обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 щодо непричетності до побиття ОСОБА_23 , не визнання останніми факту нанесення ударів потерпілому, які спричинили смерть останнього, дані в ході судового засідання, перекладання вини один на одного, суд розцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Вказане об`єктивно підтверджується показами інших очевидців події: потерпілого ОСОБА_7 , свідків, механізмом нанесення тілесних ушкоджень, зазначеним самим ОСОБА_14 під час слідчого експерименту за його участю.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні злочину за встановлених вище судом обставин та кваліфікує їх дії за ч.2 ст. 296 КК України, як порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Крім того, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_14 за встановлених вище судом обставин у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж) .

Крім того, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_14 та ОСОБА_16 у вчиненні злочину за встановлених вище судом обставин та кваліфікує їх дії за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння ОСОБА_23 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , суд у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених ними злочинів, роль кожного та наслідки від їх дій, думку потерпілих щодо виду покарання для обвинувачених, дані, що характеризують їх особу, ставлення винних до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_14 раніше не судимий (а.с.188 т.3), на обліку у психіатра та нарколога не перебуває (а.с.190 т.3), вчинив ряд злочинів, один з яких віднесений до категорії тяжких, два інших до категорії злочинів середньої тяжкості, вину не визнав, раніше не судимий, був найбільш активним виконавцем злочинних дій і своєю поведінкою фактично спровокував злочинні дії інших осіб, перебував на профілактичному обліку у ВКМСД Білоцерківського МВ і як особа характеризується негативно (а.с.195 т.3)

Як особа, за місцем навчання ОСОБА_14 характеризується позитивно (а.с.194 т.3), що розцінюється судом як пом`якшуюча покарання обставина.

Обтяжуючою покарання обставиною суд рахує вчинення ОСОБА_14 злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_16 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.174 т.3), раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с.166 т.3), вчинив злочин, будучи неповнолітнім (а.с.167 т.3), є дитиною, позбавленою батьківського піклування (а.с.168 т.3) проживає з бабусею, яка визнана його опікуном (а.с.169-173 т.3), як особа характеризується по місцю навчання позитивно (а.с.223-224 т.3) - наведені обставини розцінюються судом як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною суд рахує вчинення ОСОБА_16 злочину в стані алкогольного сп`яніння, на що вказали ряд свідків, не вірити показам яких у суду підстав немає.

Доводи ОСОБА_16 про тверезий стан під час вчинення злочину та посилання на протокол медичного освідування №1093 від 10.11.2013 р., яким зафіксовано його тверезий стан в 03 год. 50 хв., суд розцінює критично, оскільки після вчинення інкримінованих дій ОСОБА_16 до моменту проходження освідування пройшов значний час - близько 08 годин, що могло вплинути на результат, враховуючи його фізичний стан та незначну кількість вжитого пива, про що вказували свідки.

ОСОБА_15 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с.181 т.3), як особа за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.185 т.3), був ініціатором злочину щодо ОСОБА_7 .

Ті обставини, що ОСОБА_15 вчинив злочин, будучи неповнолітнім (а.с.101 т.3), по місцю навчання характеризується позитивно (а.с.225-226 т.3) розцінюються судом як пом`якшуючі покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною суд рахує вчинення ОСОБА_15 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням всіх наведених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і рахує доцільним призначити їм покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статей КК України, за якими їх визнано винними.

В ході судового розгляду потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_144 04.03.2014 р. було заявлено цивільний позов, відповідно до якого потерпілі просили стягнути з обвинуваченого ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальних збитків -- 13925 грн. та моральної шкоди - 500000 грн. - кожному (а.с.66-68 т. 1).

В подальшому 10.11.2014 р. потерпілі уточнили свої позовні вимоги і просили стягнути зазначені грошові суми в рахунок відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 (а.с.70-72т.2)

Потерпілим ОСОБА_7 ході судового розгляду 24.03.2014 р. було заявлено цивільний позов, відповідно до якого він просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн.

Цивільний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, який суд згідно ст. 129 КПК України має вирішити.

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст.174 цього ж Кодексу, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Внаслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 настала смерть ОСОБА_23 , батьки якого понесли витрати на поховання в сумі 27850 грн., що стверджено відповідними рахунками та накладними (а.с.69 -72 т.1 та а.с.221-222 ти.3), а тому вказана сума підлягає повному відшкодуванню з обвинувачених на користь вказаних потерпілих : ОСОБА_5 та ОСОБА_145 , солідарно.

Крім того, вказаними потерпілими заявлено позо про відшкодування з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 моральної шкоди в сумі 500000 грн. кожному, який суд на підставі ст.ст.1167,1168 ЦК України рахує необхідним задовольнити частково, враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань потерпілих в зв`язку з втратою сина, що є доведеним, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , який на даний час вже повнолітній - в сумі 150000 грн. кожному, солідарно.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування з обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 моральної шкоди, суд рахує необхідним також задовольнити частково, і враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань потерпілого ОСОБА_7 в зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій обвинувачених, що є доведеним, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає достатнім розмір такої, що підлягає стягненню з обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , який на даний час є повнолітнім 15000 грн., солідарно.

Процесуальні витрати у провадженні за проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 244 грн. 50 коп. (а.с.54 т.3) підлягають відшкодуванню з обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь держави в рівних частинах з кожного.

Речові докази у провадженні: речі ОСОБА_23 : одяг, мобільний телефон марки «Нокія 6070» сріблястого кольору, документи та інше згідно протоколу (а.с.55 т.3) - необхідно повернути ОСОБА_5 , конверти з відбитками пальців, зрізами нігтів необхідно знищити, диски з відеозаписами необхідно залишити в матеріалах провадження.

Обвинувачений ОСОБА_15 надав суду заяву про звільнення його від відбування покарання за злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19.04.2014 р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Вказану заяву підтримала і законний представник обвинуваченого ОСОБА_15 ОСОБА_18 .

Як вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_3 вид. 05 квітня 1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, ОСОБА_15 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 і 09.11.2013 р. вчинив злочин, передбачений ст. 296 ч.2 КК України, який є згідно ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості будучи неповнолітнім.

За таких обставин ОСОБА_15 підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання за даним вироком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374,484 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_19 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.296 ч.2,186 ч.1,121 ч.2 КК України та призначити покарання:

= за ст.296 ч.2 КК України 3(три) роки позбавлення волі.

= за ст.186 ч.1 КК України 4(чотири) роки позбавлення волі;

= за ст.121 ч.2 КК України 9(дев`ять) років позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_14 визначити покарання - 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 15.11.2013 р.

ОСОБА_146 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та призначити покарання - 7( сім) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_16 рахувати з 28.05.2015 р., зарахувавши строк перебування під вартою під час досудового слідства з 30.07.2014 р. по12.08.2014 р.

та 1 день 10.11.2013 р.

ОСОБА_21 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України та призначити покарання 3(три) роки позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_21 від покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі на підставі ст.1 п «а» Закону України «Про амністію у 2014 році».

Речові докази у провадженні: речі ОСОБА_23 : одяг, мобільний телефон марки «Нокія 6070» сріблястого кольору, документи та інше згідно протоколу (а.с.55 т.3) - повернути потерпілій ОСОБА_5 , конверти з відбитками пальців, зрізами нігтів знищити, диски з відеозаписами залишити в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь держави процесуальні витрати в сумі 244 грн. 50 коп. в рівних частинах з кожного.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 ,

ОСОБА_145 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_16

на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування

матеріальних збитків -- 13925 грн. та моральної шкоди - 150000 грн., а всього

163925(сто шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн.. солідарно.

Стягнути з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 на користь ОСОБА_145 в рахунок відшкодування матеріальних збитків -- 13925 грн. та моральної шкоди - 150000 грн., а всього 163925(сто шістдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн.. солідарно.

Стягнути з ОСОБА_14 та

ОСОБА_15 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування

моральної шкоди 15000(десять) тисяч грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 до вступу

вироку в законну силу залишити попередній - утримання під вартою в Київському СІЗО

УДПС України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 до вступу вироку в

законну силу обрати у виді утримання під вартою, взявши під варту з залу суду негайно,

утримуючи в Київському СІЗО УДПС України.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів після отримання копії вироку - обвинуваченими ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , та протягом зазначеного терміну з дня його проголошення - іншими сторонами процесу.

Суддя: ОСОБА_1