Справа № 1-111
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької
області

у складі: головуючого
- судді Лабань Г.В.,

при секретарі Фурман Н.Л., з участю прокурора Сурника
Р.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та жителя
с.Михалківці Ярмолинецького району Хмельницької області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, тимчасово працюючого пастухом відділку №1 ЗАТ
«Октант» с Михалківці, Ярмолинецького району, розлученого, раніше судимого
21.10.2005 року Ярмолинецьким районним судом, ст.164 ч.1 КК України - 100 годин
громадських робіт, 22 березня 2006 року Ярмолинецьким районним судом за ч.2 ст.
389 КК України до 3-х місяців арешту, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.
164 КК України,

встановив:

По рішенню
Чаплинського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 зобов'язаний
сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки- ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження, кошти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів, але не менше
1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно до її повноліття. До
01.07.2005 року ОСОБА_1 не сплачував аліментів, за що був засуджений
Ярмолинецьким райсудом за ч.1
ст. 164 КК України, до 100 годин громадських робіт. Через ухилення від
громадських робіт 22.03.2006 року ОСОБА_1 засуджений Ярмолинецьким райсудом за ст.389 КК
України до 3-х місяців арешту. Проте ОСОБА_1 кошти на утримання дитини
не сплачує, на попередження щодо необхідності з»являтися в відділ Державної
виконавчої служби не реагує, на виклики не з»являється, злісно ухиляється від
сплати аліментів. За період з 01.07.2005
року по 11.05.2007 року за ним рахується заборгованість в сумі 2909,52 грн.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, пояснив, що він
працював по найму, кошти отримував, але заборгованості по аліментах на погашав,
йому було відомо про необхідність сплачувати аліменти на утримання дочки,
неодноразово попереджався державним виконавцем, суму заборгованості по
несплачених аліментах визнав повністю.

Поряд з
визнанням вини підсудним, його вина повністю підтверджується зібраними по
справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так свідок
ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 являється її сином, він зобов»язаний сплачувати
аліменти на утримання своєї дочки, але так як не має постійного місця роботи,
зловживає спиртним аліментів не сплачує.

Свідок ОСОБА_5,
який працює державним виконавцем Ярмолинецького ВДВС, пояснив, що в його
провадженні знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
утримання дочки, але останній злісно ухиляється від зобов»язання, за період з
01.07.2005 року по 11.05.2007 року заборгованість по аліментах становить
3791.21 грн., на попередження не реагує, на виклики не з»являється.

Згідно довідки
відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції
за ОСОБА_1 рахується заборгованістьпо аліментах у сумі 3791,21 грн. ОСОБА_1 неодноразово попереджався державним виконавцем
про необхідність сплачувати аліменти на утримання дочки, (а.с. 8-10).

Згідно
виконавчого листа виданого Чаплинським місцевим судом Херсонської області
ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти (а.с. 17).

Таким чином, суд
вважає вину підсудного доведеною, і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 164 КК
України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів).

При призначенні
покарання підсудному суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини,
при яких його скоєно, особу винного, що посередньо характеризується за місцем
проживання, та обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_1, суд не вбачає.

2

Щире каяття в скоєному суд визнає обставиною, яка
пом'якшує покарання.

З огляду на викладене з врахуванням конкретних обставин справи, суд вважає,
що необхідним і достатнім для виправлення
підсудного та попередження нових злочинів буде призначення покарання в межах
санкції ч. 2 ст. 164 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, і призначити йому
покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

Міру запобіжного заходу до набрання
вироком законної сили залишити без змін. Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення.