№
1-1/2007 КОПІЯ
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 квітня 2007 року с-ще
Решетилівка

Решетилівський
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Горулько
О.М.

при секретарі Гудзенко
С.В.

з участю прокурора Лук"яненка
К.В.,

захисників - ОСОБА_1,

ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
селищі Решетилівка справу про

обвинувачення

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1,
українця,

громадянина України, освіта середня, одруженого,

маючого на утриманні неповнолітню дитину, не

працюючого, раніше судимого:

31.10.2002 року Шишацьким
районним судом

Полтавської області за ст. 81 ч.2 КК України (в редакції

1960 р) до 3 років
позбавлення волі, в силу ст. 75
КК

України звільнений від відбування призначеного

покарання з випробуванням на іспитовий строк - 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 353, 358 ч.І, 358 ч.З КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с Чапаївка
Диканського р-ну Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна,
одруженого, жителя АДРЕСА_2,
працюючого у ВАТ „Полтавахіммаш" котельником, раніше судимого:

-1.08.2001
року Диканським районним судом Полтавської області за ст. 81 ч.І КК України
(в редакції 1960 року) до
одного року шести місяців виправних робіт за місцем роботи з утриманням
щомісячно 20% заробітку
в доход держави, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.2, 353, 358 ч.З КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2003 року підсудний
ОСОБА_4. з метою подальшого використання у власних цілях
умисно, протиправно підробив
посвідчення працівника міністерства

2

будівництва, внісши до нього завідомо неправдиві
відомості про те, що він є працівником органів внутрішніх справ України і має
спеціальне звання.

Після цього 25 липня 2003 року в нічний
час в с Піщане
Решетилівського району Полтавської області підсудні ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,
завідомо знаючи, що вказане вище посвідчення є підробленим, за попередньою
змовою між собою використали дане посвідчення, пред"явивши його
громадянам, в тому числі -
потерпілому ОСОБА_6., при
цьому відрекомендувалися працівниками міліції, чим одночасно і самовільно
присвоїли владні повноваження та звання службової особи. Після цього підсудні
ОСОБА_4. та ОСОБА_5. з метою вчинення шахрайства, відрекомендувавшись
працівниками міліції, погрожували потерпілому ОСОБА_6. затриманням та притягненням до відповідальності за
буцімто вчинене останнім правопорушення, внаслідок чого шляхом обману та
заволодіння довірою потерпілого незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого
в розмірі 100 гривень.

Будучи допитаними в судовому засіданні, підсудні ОСОБА_4.
та ОСОБА_5. свою вину у вчиненні злочинів, передбачених відповідно ст. ст. 190 4.2, 353, 358 ч.І, 358 ч.З КК України
та ст.ст. 190 ч.2, 353, 358 ч.З КК України,
визнали повністю і суду пояснили, що у червні 2003 року підсудний ОСОБА_4. працював у фірмі
„Полтавжитлобуд" шофером і за ним був закріплений автомобіль ГАЗ-24. В цій
фірмі йому були доступні бланки посвідчень міністерства будівництва УРСР,
виготовлені у формі книжечки з обкладинками червоного кольору. Отримавши одне
із таких посвідчень, він вирішив із його використанням підробити посвідчення
працівника міліції. Для цього він власноручно вніс до цього посвідчення дані
про те, що він є працівником міліції, працює на посаді слідчого і має
спеціальне звання старшого лейтенанта. Конкретної мети використання цього
підробленого посвідчення він не мав, але в разі нагоди мав на меті його
використати. 25 липня 2003 року близько 21 години підсудний
ОСОБА_4. на закріпленому за ним службовому автомобілі ГАЗ-24 приїхав до свого
знайомого підсудного ОСОБА_5, і вони удвох поїхали в с Піщане
Решетилівського району на дискотеку. Вночі підсудний ОСОБА_5. попросив ОСОБА_4.
повезти його до току, розташованого в с
Піщане. Під"їхавши до визначеного місця, підсудний ОСОБА_5. взяв в
автомобілі вказане вище підроблене посвідчення і з метою покепкувати над
охоронцями току, пішов на територію току. Там він, пред"явивши охоронцям
посвідчення, відрекомендувався перевіряючим. В цей час підсудні почули
неподалік звук пострілу із мисливської рушниці. Підсудний ОСОБА_4. присвітив в
напрямку пострілу фарами автомобіля і пробачив декількох чоловік, між якими
відбувалася сварка. Покликавши підсудного ОСОБА_5., вони удвох під'їхали до цих
чоловіків. Серед них був і раніше незнайомий підсудним потерпілий ОСОБА_6., в руках якого
була мисливська рушниця. Підсудний ОСОБА_5. забрав у потерпілого рушницю, витяг
із неї патрони і поклав рушницю в коляску мотоцикла ІЖ, який стояв поруч. Після
цього підсудні, відрекомендувавшись працівниками міліції і пред'явивши
підроблене посвідчення, посадили потерпілого в салон свого автомобіля, почали
погрожувати потерпілому затриманням та доставлениям
до райвідділу міліції, підсудний ОСОБА_4., взявши в салоні автомобіля якийсь
аркуш паперу, почав створювати видимість складання на потерпілого протоколу.
Присутні при цьому жінки та чоловіки, які підсудним були не знайомі, почали
просити підсудних відпустити потерпілого, запропонувавши за це підсудним
грошову винагороду. Потерпілий також почав обіцяти підсудним гроші за те, що ті
відпустять його. З метою отримання грошей підсудні посадили до свого автомобіля
потерпілого та ще декількох чоловік, разом із ними поїхали в с Тищенки
Шишацького району Полтавської області додому до потерпілого. Там потерпілий
вийшов із автомобіля та зайшов до свого будинку, а через деякий час із будинку
вийшла дружина потерпілого та передала підсудному ОСОБА_5. гроші в сумі 100 гривень. Після
цього підсудний ОСОБА_4. на очах у дружини потерпілого знищив аркуш паперу,
який він видавав за протокол, і всі, крім потерпілого поїхали спочатку в с-ще
Шишаки, де на отримані шахрайським шляхом кошти

3

придбали бензин для свого автомобіля, а звідти всі
поїхали в с Нову
Михайлівку Решетилівського району, де на залишок отриманих від потерпілого
коштів придбали спиртне та продукти харчування. Із с Нової Михайлівки
всі поїхали в с Піщане
Решетилівського району і там підсудні були затримані працівниками міліції.
Збитки, заподіяні потерпілому, вони відшкодували повністю, у вчиненому щиро
каються.

Фактичні
обставинам справи підсудними ОСОБА_4. та ОСОБА_5. не оспорюються, їхні
показання відповідають фактичним обставинам справи.

В силу ст. 299 ч. З КПК України
суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних
обставин, які ніким із учасників судового розгляду справи не оспорювалися.

Кваліфікація дій
підсудного ОСОБА_4. за ст. 358
ч.І КК України є вірною, оскільки він вчинив підроблення посвідчення, яке
надає права або звільняє від обов'язків, з метою його використання.

Вірною є також і
кваліфікація дій підсудних ОСОБА_4. та ОСОБА_5. за ст. 358 ч.З КК України,
оскільки вони вчинили використання завідомо підробленого документа.

Суд також визнає
вірною і кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_4. та ОСОБА_5. за ст. 190 ч.2 КК України,
оскільки вони вчинили заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання
довірою потерпілого ОСОБА_6
(шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, а підсудним ОСОБА_4. - і повторно.

Суд вважає
такою, яка знайшла своє підтвердження в ході судового слідства і кваліфікацію
дій підсудних ОСОБА_4. та ОСОБА_5. за ст. 353
КК України, оскільки вони вчинили самовільне присвоєння владних повноважень
та звання службової особи, поєднане із вчиненням суспільно небезпечних діянь у вигляді
скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 358
ч.З, 190 ч.2 КК
України.

При визначенні
міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу підсудних, які раніше судимі, за місцем проживання характеризуються
позитивно, та приймає до уваги те, що внаслідок вчинення злочинів тяжких
наслідків не настало.

Обставинами, які
пом"якшують покарання підсудних ОСОБА_4. та ОСОБА_5.., суд визнає їхнє
щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування
збитків, заподіяних злочином.

Обставиною, яка
обтяжує покарання підсудних ОСОБА_4. та ОСОБА_5., суд визнає рецидив злочинів.

На підставі
вищевикладеного, враховуючи всі обставини справи, а також те, що обидва
підсудні одружені, підсудний ОСОБА_4. має на утриманні малолітню дитину, а
дружина підсудного ОСОБА_5. перебуває на лікарняному обліку з приводу
вагітності, те, що протягом останніх трьох років підсудні не вчиняли ніяких
правопорушень та злочинів, позицію потерпілого ОСОБА_6, який ніяких претензій до підсудних не має і не
наполягає на суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість
призначення підсудним покарання, не пов"язаного із реальним позбавленням
волі, оскільки вважає можливим їхнє виправлення і перевиховання без ізоляції їх
від суспільства, і не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України та
призначення підсудним більш м"якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим,
приймаючи до уваги те, що інкриміновані підсудному ОСОБА_4. злочини останній
вчинив протягом іспитового строку, визначеного попереднім вироком Шишацького
районного суду Полтавської області від 31
жовтня 2002 року,
суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за цим вироком, частково
приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

4

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 за ст. 190 ч.2 КК України визнати винним та
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) рік.

За ст. 353 КК України
визнати винним та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк - 1 (один) рік.

За ст. 358 ч.І КК України
визнати винним та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк - 2 (два) роки.

За ст. 358 ч.З КК України
визнати винним та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк - 1 (один) рік.

Відповідно до
вимог ст. 70 КК
України шляхом повного складання призначених покарань, перевівши відповідно до
вимог ст. 72 КК
України обмеження волі в позбавлення волі із розрахунку відповідності двох днів
обмеження волі одному дню позбавлення волі, остаточне покарання призначити у
виді позбавлення волі на строк -
3 (три) роки.

Відповідно до
вимог ст. 71 КК
України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком Шишацького районного суду Полтавської області
від 31 жовтня 2002 року та
остаточне покарання призначити у виді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

До строку
відбування покарання зарахувати період перебування засудженого під вартою в
даній справі із 26 грудня 2006 року по день фактичного
звільнення.

ОСОБА_5 за ст. 190 ч.2 КК України
визнати винним та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) рік.

За ст. 353 КК України
визнати винним та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк - 1 (один) рік.

За ст. 358 ч.З КК України
визнати винним та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк - 1 (один) рік.

Відповідно до
вимог ст. 70 КК
України шляхом повного складання призначених покарань, перевівши відповідно до
вимог ст. 72 КК
України обмеження волі в позбавлення волі із розрахунку відповідності двох днів
обмеження волі одному дню позбавлення волі, остаточне покарання призначити у
виді позбавлення волі на строк -
2 (два) роки.

В силу ст. 75 КК України
звільнити засуджених ОСОБА_4. та ОСОБА_5. від відбування призначеного покарання
з випробуванням на іспитовий строк: засудженому ОСОБА_4. - 2 (два) роки 6 (шість) місяців,
засудженому ОСОБА_5. - 1
(один) рік.

Відповідно до
вимог ст. 76 КК
України зобов"язати засуджених ОСОБА_4. та ОСОБА_5. не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з"являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4. до набрання
вироком законної

сили змінити із утримання під вартою на підписку про
невиїзд.

Звільнити засудженого ОСОБА_4. з-під варти у залі суду
негайно.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5. до набрання
вироком законної* сили залишити попередню -
підписку про невиїзд.

5

Речові докази - автомобіль
ГАЗ-2410 д.н. НОМЕР_1,
переданий під охоронну розписку засудженому ОСОБА_4. (а.с. 26-29), повернути
володільцю - ТОВ
„Полтаваспецмонтаж".

Речові докази - підроблене
посвідчення на ім"я ОСОБА_4.,
приєднане до колекції

підробних документів НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області (а.с. 27, 73),

залишити в колекції підробних документів НДЕКЦ при УМВС України в
Полтавській

області.

Вирок може бути
оскаржений протягом п"ятнадцяти діб 3 моменту його проголошення до
апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний

СУД-

Головуючий: ПІДПИС

СУДДЯ: