Справа № 1-21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
вересня* 2007 року Богородчанський
районний суд Івано-Франківської області

в
складі: головуючого судді
Битківського Л.М.

з участю
секретаря Надрати
ЛЯ.

прокурора Козаченка
І.І.

захисника ОСОБА_12

представників
потерпілого ОСОБА_13

ОСОБА_14

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани кримінальну справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя с. Хмелівка
Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого,
який працює сезонно, раніше не
судимого у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 296 ч.2, 122
ч.1 КК України;

встановив:

ОСОБА_1
разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які звільнені
від кримінальної відповідальності на підставі
ст. 6 п.4 КПК України внаслідок акту амністії, вчинили хуліганство групою осіб, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім
того, під час вчинення хуліганських дій
ОСОБА_1 в групі з ОСОБА_2, ОСОБА_3
умисно заподіяли середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і
здоров'я, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я
потерпілому ОСОБА_4

Злочини
підсудним вчинено при наступних обставинах:

04.08.2005
року, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 близько 20 год. перебували
поблизу магазину "Центральний" в с. Хмелівка Богородчанського району
Івано-Франківської області. В цей час до магазину підійшов ОСОБА_4 Діючи з
хуліганських спонукань, грубо порушуючи
громадський порядок, виражаючи явну
неповагу до суспільства, до загально
прийнятих норм поведінки та особливу зухвалість, що виразилось в нахабному поводженні, використовуючи надуманий привід - помсту за
батька, з яким ОСОБА_4 ніби-то мав
раніше конфлікт, підсудні підійшли до
потерпілого і безпричинно стали шарпати його за одяг та наносити удари руками
по тілу. ОСОБА_4, з метою уникнути
побиття вирвався та втік до магазину "Центральний". Однак, ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дочекавшись коли ОСОБА_4 вийде з магазину
продовжили свої хуліганські дії і безпричинно напали на потерпілого, повалили його на землю та користуючись
безпорадним станом потерпілого, який
внаслідок свого похилого віку не міг чинити опору, стали наносити йому удари руками та ногами по
тілу, по обличчі, спричиняючи при цьому фізичну біль та тілесні
ушкодження. Припинивши на деякий час побиття потерпілого, підсудні дали можливість йому піднятись та
відійти. Однак, ОСОБА_1 наздогнавши
потерпілого знову наніс йому удар рукою по обличчі, а ОСОБА_3 ногою по тілу, внаслідок чого ОСОБА_4 впав на землю та на
деякий час втратив свідомість. Внаслідок спільних хуліганських дій
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_1потерпілому
ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження - закрита травма грудної клітки у вигляді
переломів 5-6 ребер зліва зі зміщенням уламків,
яка ускладнена лівобічним гемотораксом,
що відноситься до тілесних ушкоджень середнього степеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров'я і не є
небезпечними для життя в момент спричинення. Крім того, у ОСОБА_4 виявлено гострий післятравматичний
пієлонефрит, що відноситься до легких
тілесних ушкоджень, які викликали
короткочасний розлад здоров'я, а також
спричинено забій з синцем м'яких тканин в ділянці грудної клітки справа, забій м'яких тканин з припухлістю та синцями
в правій поперековій ділянці, забій
м'яких тканин з припухлістю та синцем в ділянці обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочині
визнав частково та пояснив, що
04.08.2005 року у вечірній час разом з ОСОБА_2 прийшли до магазину
"Центральний" в с. Хмелівка щоб придбати сигарети. ОСОБА_2 зайшов до
приміщення магазину, а він залишився на
сходах. До магазину на велосипеді під'їхав ОСОБА_4, який став безпричинно обзивати його
нецензурними словами. Підійшовши до нього ОСОБА_4 схопив його за одяг. В цей
час з магазину вийшов ОСОБА_2, який
розборонив їх і сутичка припинилась. Через короткий проміжок часу, коли вони з ОСОБА_2 рухались центральною
дорогою поблизу приміщення сільської ради їх на велосипеді обігнав
ОСОБА_4, який зупинившись дещо попереду
став кидати в них камінням. Тоді він
підбіг до ОСОБА_4 та правою рукою штовхнув його у ліве плече, внаслідок чого ОСОБА_4упав на купу з
камінням. Ствердив, що будь-яких інших тілесних ушкоджень
потерпілому ні він, ні ОСОБА_2 не
завдавали, хуліганські спонукання
заперечив. Вказав, що при цих подіях
ОСОБА_3 не було.

Аналогічні
показання з приводу обставин справи дав допитаний в судовому засіданні в якості
підсудного ОСОБА_2, який крім того
зауважив, що жодних ударів потерпілому
ОСОБА_4 особисто не наносив.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 заперечив свою причетність до побиття
ОСОБА_4, вказав, що перебував в той час на роботі в сусідньому
селі.

Не
зважаючи на часткове визнання своєї вини,
вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинах
доводиться також наступними доказами.

Допитаний
в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 04 серпня 2005 року у вечірній час близько
19 год.30
повертався від сусідки ОСОБА_5., якій
надавав допомогу у лікуванні корови. Підходячи до магазину
"Центральний" зустрів жителів села ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і коли порівнявся з
ними, то ОСОБА_1 раптово, безпричинно схопив його за полу піджака та
став шарпати. До нього приєднались ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які втрьох стали завдавати йому ударів по
тілу та голові. Вирвавшись від них він забіг в магазин. Придбавши сигарети, він вийшов на вулицю і на тому ж місці
підсудні вдруге напали на нього, нанесли
декілька ударів руками по голові та ногами по тілу, від яких він впав на землю, а ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 продовжили
наносити йому удари ногами. Крім того,
ОСОБА_3 спершись коліном на груди наніс й<зму ще декілька ударів
руками по обличчі. Згодом підсудні припинили його бити і він піднявшись пішов в
напрямку будинку культури с. Хмелівка. Дійшовши до електроопори, що навпроти сільського клубу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 знову наздогнали його,
після чого ОСОБА_1 наніс йому удар рукою в голову зліва, а ОСОБА_3 ногою в грудну клітку. Від
отриманих ударів він знову впав на землю,
а підсудні втрьох нанесли йому ще ряд ударів, від яких він на короткий час втратив свідомість.
Повернувшись додому він переодягнувся та помив обличчя від крові і нічого не
розповідаючи дружині пішов до ОСОБА_5. ще раз оглянути корову. Про своє побиття
того ж вечора розповів лише ОСОБА_6 Будь-яких неприязних стосунків особисто з
підсудними не мав.

Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив,
що 04.08.2005 року у вечірній час разом з ОСОБА_4 надавали допомогу
ОСОБА_7, у якої захворіла корова.
ОСОБА_4 відлучився і сказав, що йде в
магазин за сигаретами. Коли він повернувся через 20-30 хв., то на обличчі у нього було видно синці та
сліди крові. На його питання потерпілий повідомив, що його побили "ОСОБА_8", так в селі називають ОСОБА_1. Більше нічого в
той вечір він не пояснював, а оглянувши
ще раз корову пішов

додому. Того
вечора ще перед побиттям ОСОБА_4 він бачив всіх трьох підсудних разом, коли вони йшли повз його хату в центр села.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив,
що в серпні 2005 року у вечірній час приїхав в с. Хмелівка до свого
знайомого ОСОБА_10Залишивши машину на центральній дорозі звернув у вулицю
навпроти магазину. Біля магазину в той час бачив трьох молодих хлопців, які голосно розмовляли. Пройшовши трохи почув
крик про допомогу, а коли
оглянувся, то побачив, що на землі лежав якийсь чоловік, а біля нього було троє хлопців. Він окликнув
їх і вони відійшли від чоловіка, а сам
пішов у своїх справах. Під час проведення слідчих дій він опізнав підсудних, яких бачив того дня біля магазину.

Даними
судОво-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 у якого мались тілесні
ушкодження закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 5-6 ребер зліва зі
зміщенням уламків, яка ускладнена
лівобічним гемотораксом, що відноситься до
тілесних ушкоджень середнього степеню тяжкості,
які викликали тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя в
момент спричинення; гострий післятравматичний пієлонефрит, що відноситься до легких тілесних
ушкоджень, які викликали короткочасний
розлад здоров'я; забій з синцем м'яких тканин в ділянці грудної клітки справа, забій м'яких тканин з припухлістю та синцями
в правій поперековій ділянці, забій
м'яких тканин з припухлістю та синцем в ділянці обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
(т.1 а.с. 96-97, т.2 а.с. 65-66)

Згідно
протоколу усної заяви про злочин від 05.08.2005 року, поданої потерпілим ОСОБА_4, 04.08.2005 року в с. Хмелівка
Богородчанського району біля 20 год. на вулиці біля магазину
"Центральний" нанесли йому тілесні ушкодження ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1 а.с. 11)

Оцінивши
в сукупності зібрані докази, суд
приходить до переконання, що показання
ОСОБА_1 з приводу того, що він лише один
раз штовхнув ОСОБА_4, який сам
спровокував конфлікт кидаючи камінням у нього та ОСОБА_2, є неправдивими, оскільки не відповідають обставинам справи і
спростовуються як показаннями потерпілого,
так і висновками судово-медичної експертизи. Неправдивими суд визнає
показання ОСОБА_1 також в тій частині,
що під час інциденту не було ОСОБА_3,
оскільки свідок ОСОБА_6 вказав,
що бачив всіх трьох підсудних,
які йшли до центру села незадовго до того, як був побитий ОСОБА_4 Свідок ОСОБА_11. спростував той факт, що ОСОБА_3 протягом 04.08.2005 року не
відлучався з с. Росільна.

Дії
підсудного ОСОБА_1 за ст. 296 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він спільно з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, які звільнені від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 6 п.4
КПК України внаслідок акту амністії,
вчинили хуліганство групою осіб,
тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось
особливою зухвалістю.

Дії
підсудного за ст. 122 ч.1 КК України кваліфіковані вірно, оскільки внаслідок спільних умисних дій
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заподіяно середньої тяжкості тілесне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і здоров'я, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я
потерпілому ОСОБА_4

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного, обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному судом визнано
вчинення злочину щодо особи похилого віку.

В
судовому засіданні не доведено обставину вчинення злочину підсудним у стані
алкогольного сп'яніння. Суд також не визнає обтяжуючою і запропоновану слідством
обставину - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, оскільки судом не здобуто доказів, що злочин був вчинений підсудними, які заздалегідь домовились про спільне його
вчинення.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудному ОСОБА_1 є
наявність на утриманні дружини, яка
перебуває в стані вагітності.

ОСОБА_1
позитивно характеризується по місцю проживання.

За таких
обставин, покарання підсудному слід
обрати в межах санкції ст. 296 ч.2 та • ст. 122 ч.1 КК України у вигляді
обмеження волі. Однак, з врахуванням
тяжкості злочину, особи винного, інших обставин справи, суд приходить до висновку про можливість
виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання,
а тому вважає, що засудженого
слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75
КК України. Відповідно до ст. 76 КК
України на засудженого слід покласти додаткові обов'язки.

Суд
прийшов до висновку, що таке покарання
буде необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових
злочинів.

Вирішуючи
цивільний позов потерпілого по справі в частині стягнення витрат на
лікування, суд виходить з висновку
комісійної судово-медичної експертизи (т.2 а.с. 236-238), яким визначено перелік медикаментів
призначених для лікування після отримання тілесних ушкоджень. Вартість вказаних
медикаментів становить 163, 48 грн., які
слід стягнути з підсудного. В задоволенні решти позовних вимог матеріального
характеру слід відмовити, оскільки вони
не підтверджені доказами. З урахуванням ступеню моральних страждань потерпілого, який вимушено терпів фізичний біль, знаходився в лікувальних установах, внаслідок хворобливого стану тимчасово
втратив можливість фізично працювати,
суд приходить до висновку про необхідність стягнення з підсудного в
користь потерпілого в якості моральної шкоди 3 тис. грн.

Долю
речових доказів по справі вирішити в порядку,
передбаченому ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_1
визнати винним та призначити покарання за
ст. 296 ч.2 КК України - 3 роки
обмеження волі; за ст. 122 ч.1 КК
України - 2 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України остаточне
покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і
визначити 3 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2
роки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого
обов'язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання або роботи, з'являтись
періодично для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний -
підписку про невиїзд.

Цивільний
позов заявлений потерпілим ,
задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь потерпілого
ОСОБА_4163, 48 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

Речові
докази - штани, сорочку та взуття -
повернути потерпілому ОСОБА_4

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом
15-ти діб з моменту його проголошення через Богородчанський районний суд шляхом
подання апеляції.