Справа № 468/213/15-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________

В И Р О К
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 19.03.2014 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ст. 309 ч.1, 75,76 КК України до одного року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в два роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
На початку грудня 2014 року близько 06.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , куди він прийшов напередодні ввечері в якості гостя, таємно шляхом вільного доступу з корисливих спонукань викрав мобільний телефон марки Нокіа 200, вартістю 400 грн., мобільний телефон марки Нокіа Х3-00, вартістю 350 грн., та портативний голосовий спікер у вигляді дитячого автомобіля, вартістю 250 грн., що належали ОСОБА_5 , заподіявши таким чином потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна.
Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 визнав повністю і пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті, він приблизно на початку грудня 2014 року перебував в м. Новий Буг в будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , прийшовши в гості до свого знайомого ОСОБА_6 та, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, викрав два мобільні телефони та голосовий спікер. Викрадені речі обвинувачений зберігав в себе вдома протягом близько місяця, потім добровільно видав їх працівникам міліції. Обвинувачений розкаюється у вчиненому, критично оцінює свої дії та просив не позбавляти його волі.
Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винність у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.
З протоколу огляду місця події від 02.01.2015 року слідує, що місцем вчинення злочину є будинок по АДРЕСА_2 .
Довідками про вартість підтверджується вартість викрадених ОСОБА_3 у ОСОБА_5 речей.
З заяви потерпілого від 06.03.2015 року та постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.01.2015 року слідує, що викрадені телефони та портативний голосовий спікер було повернуто потерпілому та потерпілий вимог матеріального характеру до обвинуваченого не має.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує особу винного, який не має негативної характеристики, характер вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, що віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, вчинення ним злочину в період звільнення від відбування покарання з випробовуванням, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, та активне сприяння в розкритті злочину (шляхом видачі органу досудового розслідування викраденого майна).
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочинів.
При цьому, відповідно до п. 10, 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК. Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст.75КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим. У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст.75КК) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, з врахуванням особи винного, тяжкості вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вказаних вище обставин та правил призначення покарання суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: мобільний телефон марки Нокіа 200, мобільний телефон марки Нокіа Х3-00 та портативний голосовий спікер слід залишити у власника ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання в виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.03.2014 року (справа №481/2084/13-к), остаточно до відбуття визначивши один рік один місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази: мобільний телефон марки Нокіа 200, мобільний телефон марки Нокіа Х3-00 та портативний голосовий спікер - залишити у власника ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.
суддя: