Справа № 159/570/15-к
Провадження № 1-кп/159/64/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 09 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

в складі: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про примирення, що надійшли з Ковельської міжрайонної прокуратури Волинської області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001175 від 27 грудня 2014 року, за ч. 1 ст. 185 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинська та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України умисне, таємне викрадення чужого майна, а саме, що він 26 грудня 2014 року, близько 18.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав холодильник Філіпс, вартістю 800 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.

26 січня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

02.02.2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 та зазначена угода про примирення надійшли на розгляд суду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він не визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в повному обсязі, не визнає фактичні обставини справи встановлені слідством, а тому просить не затверджувати угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що вона підписала угоду, але просить провадження у справі закрити, оскільки їй все відшкодовано і вона ніяких претензій не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши думки учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та угоду про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , прийшов до наступного висновку з таких підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися.

З дослідження змісту поданої суду для затвердження угоди про примирення слідує, що умови угоди суперечать вимогам КПК України та закону, зокрема, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, так як обвинувачений не бажає укладати з потерпілою угоду про примирення. Крім того, обвинувачений заперечує факт крадіжки чужого майна та не визнає своєї винуватості у висунутому обвинуваченні. Є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 не розуміє суті наслідків підписаної угоди про примирення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Як слідує з пояснень потерпілої і обвинуваченого, що текст угоди їм надав слідчий міліції, яку вони не вивчивши, підписали.

Таким чином, суд оцінює, що домовленість стосовно угоди про примирення проводилась за допомогою бланку угоди про примирення слідчого, який склав угоду про примирення, у зв`язку з чим існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити. Оскільки угоду про примирення було укладено під час досудового розслідування, обвинувальний акт та угода про примирення підлягають поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314, 474, 372 КПК України, ОСОБА_6 , -

У Х В А Л И В :
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 26 січня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному проваджені за № 1-КП/159/64/15 (ЄРДР № 0001175), по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Повернути обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 та угоду про примирення від 26 січня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному проваджені за № 1-КП/159/64/15 (ЄРДР № 0001175 від 27.12.2014 року), по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України Ковельському міжрайонному прокурору Волинської області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : ОСОБА_1