Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

12 червня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0011958,

у с т а н о в и в :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2015 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 до Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задоволено частково. Стягнуто ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 13 194 гривні 76 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 929 гривень 80 копійок моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено.

29.05.2015 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор прокуратури Шевченківського району м. Києва ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким: визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки; не застосовувати до ОСОБА_2 положення ст.75 КК України і не звільняти його від відбування покарання з випробуванням; запобіжний захід ОСОБА_2 залишити без змін; цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі; рішення щодо речових доказів прийняти відповідно до вимог закону.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про те, що призначене ОСОБА_2 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Зазначені вимоги закону прокурором не виконано, оскільки апеляційні вимоги чітко не сформульовані і не узгоджуються із змістом апеляційної скарги.
Так, незрозумілим є прохання прокурора про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст.286 КК України з огляду на те, що фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, і доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в апеляційній скарзі не оспорюються, а мова йде лише про призначення покарання.
Прокурор не конкретизує апеляційні вимоги щодо запобіжного заходу, цивільного позову потерпілої та речових доказів, а також не наводить обґрунтування, чому вважає незаконним вирок суду першої інстанції у цій частині.

Водночас слід зазначити, що запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався, взагалі, відомості про наявність у кримінальному провадженні речових доказів відсутні, і цивільний позов прокурором не пред`являвся.
Що ж стосується вимоги прокурора, який просить не застосовувати до ОСОБА_2 положення ст.75 КК України і не звільняти його від відбування покарання з випробуванням, то вона висловлена некоректно.

З огляду на те, що прокурор просить призначити обвинуваченому основне покарання у виді обмеження волі, яке належить відбувати реально, а також додаткове покарання, суду апеляційної інстанції зрозумілі його вимоги і нагадування про незастосування певних норм закону України про кримінальну відповідальність є зайвим.
Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1