Справа № 646/854/14-к
Пр. № 1-кп/646/195/2014
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого - судді Прошутя І.Д.,

при секретарі - Клименко Л.В.,

за участю прокурора - Швецова І.А.,

розглянувши кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000113 від 16.01.2014 року, стосовно
підозрюваного

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Кутаісі, Грузія, грузина, громадянина
Грузії, зареєстрованого за авдресою:
АДРЕСА_1, раніше судимого: 10.11.2008 року
Деснянським районним судом м. Києва за
ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України
до 8 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого майна,
який відбуває покарання в Диканівській
виправній колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківській області (№ 12).

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391
КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено,
що ОСОБА_1 10.11.2008 року засуджений
Деснянським районним судом м. Києва за
ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України
до 8 років позбавлення волі з
конфіскацією всього особистого майна,
в місцях позбавлення волі перебуває з
27.07.2007 року.

Під час перебування у Київському
слідчому ізоляторі з 27.07.2007 року по
15.06.2009 року до праці не залучався,
вимоги режиму тримання порушив 15 разів,
за що був покараний у дисциплінарному
порядку. Адміністрацією установи не
заохочувався.

З 15.06.2009 року по 15.07.2010 року відбував
покарання у Полинській виправній
колонії № 76 Рівненської області, де до
праці не залучався, вимоги режиму
тримання порушив 32 рази, за що був
покараний у дисциплінарному порядку.
Адміністрацією установи не
заохочувався.

За час перебування у Львівському
слідчому ізоляторі з 15.07.2010 року по
26.07.2010 року до праці не залучався,
вимоги режиму тримання та розпорядок
дня не порушував. Адміністрацією
установи не заохочувався.

З 26.07.2010 року по 05.09.2010 року відбував
покарання в Полинській виправній
колонії № 76 Рівненської області, де до
праці не залучався, вимоги режиму
тримання порушив 4 рази, за що був
покараний у дисциплінарному порядку.
Адміністрацією установи не
заохочувався.

З 16.07.2010 року по 24.10.2010 року відбував
покарання в лікувальному закладі при
Бучанській виправній колонії № 85
Київської області, де до праці не
залучався, вимоги режиму тримання та
розпорядок дня не порушував.
Адміністрацією установи не
заохочувався.

З 25.10.2010 року по 05.11.2010 року відбував
покарання в Полинській виправній
колонії № 76 Рівненської області, де до
праці не залучався, вимоги режиму
тримання та розпорядок дня не
порушував. Адміністрацією установи не
заохочувався.

З 29.11.2010 року по 16.02.2012 року відбував
покарання в Єнакієвській виправній
колонії № 52 Донецької області
(максимальний рівень безпеки,
приміщення камерного типу), де до праці
не залучався, вимоги режиму тримання
порушив 6 разів, за що був покараний у
дисциплінарному порядку.
Адміністрацією установи не
заохочувався.

З 17.02.2012 року по 09.12.2013 року відбував
покарання в Західній виправній колонії
№ 97 Донецької області (максимальний
рівень безпеки, приміщення камерного
типу), де до праці не залучався, вимоги
режиму тримання порушив 42 рази, за що
був покараний у дисциплінарному
порядку. Адміністрацією установи не
заохочувався.

З 09.12.2013 року відбуває покарання у
Диканівській виправній колонії (№ 12).
За період відбування покарання в
колонії характеризується негативно,
вимоги режиму тримання порушував 3
рази, за що був покараний у
дисциплінарному порядку.
Адміністрацією установи не
заохочувався. У відношенні до
представників адміністрації колонії
не завжди ввічливий, виконує їх вимоги
під суворим контролем.

За час відбування покарання
систематично не виконував законні
вимоги представників адміністрації
виправної установи, за що на нього було
накладено всього 106 дисциплінарних
стягнень, з яких 15 - правами начальника
СІЗО, 60 -правами начальника колонії, 28 -
правами начальника відділення та 3 -
правами заступника начальника із СВПР.

За час відбування покарання у
Диканівській виправній колонії (№12) 3
рази був поміщений в дисциплінарний
ізолятор, а саме: 09.12.2013 року на 10 діб,
20.12.2013 року на 14 діб, 03.01.2014 року на 14 діб.

Незважаючи на вжиті заходи виховного
та дисциплінарного впливу, засуджений
ОСОБА_1 належних висновків для себе не
зробив, продовжував порушувати
встановлений режим відбування
покарання.

Засудженому ОСОБА_1 були доведені права
та обов'язки засуджених до позбавлення
волі, вимоги ст. 132
Кримінально-виконавчого кодексу
України, а також вимоги ст. 391
Кримінального кодексу України про
кримінальну відповідальність у разі
злісної непокори законним вимогам
адміністрації виправної установи.

15.01.2014 року о 09.00 год., у спальному
приміщенні дільниці карантину
діагностики та розподілу Диканівської
виправної колонії (№ 12) начальником
відділення КДіР Диканівської
виправної колонії (№ 12) лейтенантом
внутрішньої служби Сотниковим Д.В. у
присутності чергового помічника
начальника колонії Диканівської
виправної колонії (№ 12) майора
внутрішньої служби Рогова Е.В.,
фельдшера медичної частини молодшого
лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8,
засудженого ОСОБА_6, засудженого
ОСОБА_7, було запропоновано приступити
до виконання чергування, згідно п. 88
наказу № 275 ДДУ ВІН від 25.12.2003 року та
навести порядок у спальному приміщенні
дільниці карантину діагностики та
розподілу, де він відбуває покарання, а
саме: підмести та помити підлогу.
Згідно розділу п. 2.2 посадової
інструкції, затвердженою начальником
установи - начальником Диканівської
виправної колонії (№ 12) Є.М. Бартощаком,
начальник відділення КДіР
Диканівської виправної колонії (№ 12)
лейтенант внутрішньої служби Сотников
Д.В. має право вимагати від засуджених
дотримуватись чистоти й порядку у
приміщеннях та на прилеглих
територіях. При цьому, засуджений
ОСОБА_1 прибиральним інвентарем (відро
з водою, ганчірка, швабра, віник, совок,
гумові рукавички) був забезпечений,
одягнений і взутий по сезону, на стан
здоров'я не скаржився. Однак засуджений
ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився
приступити до виконання прибирання,
мотивуючи свою відмову тим, що
прибирання принижує його людську
гідність. Також засудженому ОСОБА_1
начальником відділення КДіР
Диканівської виправної колонії (№ 12)
лейтенантом внутрішньої служби
Сотниковим Д.В. додатково були
роз'яснені вимоги ст. 391 КК України,
ст.ст. 107,118, 132 КВК України після цього
засудженому ОСОБА_1 було запропоновано
знову приступити до прибирання, на що
останній знову відповів категоричною
відмовою. Свою відмову виконати
чергування засуджений ОСОБА_1
мотивував тим, що дана робота принижує
його гідність, при цьому скарг на стан
здоров'я не висловлював, був одягнений
і взутий по сезону. Після цього
засуджений ОСОБА_1 був оглянутий
черговим фельдшером медичної частини
колонії ОСОБА_8, який за результатами
огляду видав довідку, в якій вказав
діагноз: «здоровий, працездатний,
виконувати роботи з благоустрою
території та місць позбавлення волі
може».

15.01.2014 року о 11.00 год., у спальному
приміщенні дільниці карантину
діагностики та розподілу Диканівської
виправної колонії (№ 12) начальником
відділення КДіР Диканівської
виправної колонії (№ 12) лейтенантом
внутрішньої служби Сотниковим Д.В. у
присутності чергового помічника
начальника колонії Диканівської
виправної колонії (№ 12) майора
внутрішньої служби Рогова Е.В.,
фельдшера медичної частини молодшого
лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8,
засудженого ОСОБА_6, засудженого
ОСОБА_7, було запропоновано приступити
до виконання чергування, згідно п. 88
наказу № 275 ДДУ ВІН від 25.12.2003 року та
навести порядок у спальному приміщенні
дільниці карантину діагностики та
розподілу, де він відбуває покарання, а
саме: підмести та помити підлогу. При
цьому, засуджений ОСОБА_1 прибиральним
інвентарем (відро з водою, ганчірка,
швабра, віник, совок, гумові рукавички)
був забезпечений, одягнений і взутий по
сезону, на стан здоров'я не скаржився.
Однак засуджений ОСОБА_1 в категоричній
формі відмовився приступити до
виконання прибирання, мотивуючи свою
відмову тим, що прибирання принижує
його людську гідність. Також
засудженому ОСОБА_1 начальником
відділення КДіР Диканівськоі"
виправної колонії (№ 12) лейтенантом
внутрішньої служби ОСОБА_3 додатково
були роз'яснені вимоги ст. 391 КК України,
ст.ст. 107,118, 132 КВК України після цього
засудженому ОСОБА_1 було запропоновано
знову приступити до прибирання, на що
останній знову відповів категоричною
відмовою. Свою відмову виконати
чергування засуджений ОСОБА_1
мотивував тим, що дана робота принижує
його гідність, при цьому скарг на стан
здоров'я не висловлював, був одягнений
і взутий по сезону. Після цього
засуджений ОСОБА_1 був оглянутий
черговим фельдшером медичної частини
колонії ОСОБА_8, який за результатами
огляду видав довідку, в якій вказав
діагноз: «здоровий, працездатний,
виконувати роботи з благоустрою
території та місць позбавлення волі
може».

15.01.2014 року о 13.00 год., у спальному
приміщенні дільниці карантину
діагностики та розподілу Диканівськоі'
виправної колонії (№ 12) начальником
відділення КДіР Диканівськоі"
виправної колонії (№ 12) лейтенантом
внутрішньої служби Сотниковим Д.В. у
присутності чергового помічника
начальника колонії Диканівськоі'
виправної колонії (№ 12) майора
внутрішньої служби Рогова Е.В.,
фельдшера медичної частини молодшого
лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8,
засудженого ОСОБА_6, засудженого
ОСОБА_7, було запропоновано приступити
до виконання чергування, згідно п. 88
наказу № 275 ДДУ ВІН від 25.12.2003 року та
навести порядок у спальному приміщенні
дільниці карантину діагностики та
розподілу, де він відбуває покарання, а
саме: підмести та помити підлогу. При
цьому, засуджений ОСОБА_1 прибиральним
інвентарем (відро з водою, ганчірка,
швабра, віник, совок, гумові рукавички)
був забезпечений, одягнений і взутий по
сезону, на стан здоров'я не скаржився.
Однак засуджений ОСОБА_1 в категоричній
формі відмовився приступити до
виконання прибирання, мотивуючи свою
відмову тим, що прибирання принижує
його людську гідність. Також
засудженому ОСОБА_1 начальником
відділення КДіР Диканівськоі'
виправної колонії (№ 12) лейтенантом
внутрішньої служби Сотниковим Д.В.
додатково були роз'яснені вимоги ст. 391
КК України, ст.ст. 107,118, 132 КВК України
після цього засудженому ОСОБА_1 було
запропоновано знову приступити до
прибирання, на що останній знову
відповів категоричною відмовою. Свою
відмову виконати чергування
засуджений ОСОБА_1 мотивував тим, що
дана робота принижує його гідність, при
цьому скарг на стан здоров'я не
висловлював, був одягнений і взутий по
сезону. Після цього засуджений ОСОБА_1
був оглянутий черговим фельдшером
медичної частини колонії ОСОБА_8, який
за результатами огляду видав довідку, в
якій вказав діагноз: «здоровий,
працездатний, виконувати роботи з
благоустрою території та місць
позбавлення волі може».

Своїми неправомірними діями
засуджений ОСОБА_1 порушив вимоги п. 29
Правил внутрішнього розпорядку
установ виконання покарань, де
зазначено, що засуджені до позбавлення
волі зобов'язані утримувати в чистоті
службові житлові приміщення, в
установленому порядку виконувати
роботи по впорядкуванню місць
позбавлення волі і прилеглих до них
територій. До цих робіт засуджені
залучаються, як правило, в порядку
черги, в неробочий час і не більше ніж 2
години в день.

Таким чином, засуджений ОСОБА_1 порушив
вимоги режиму відбування покарання
протягом року, а саме: відкрито
відмовився виконувати вимоги
представника адміністрації виправної
установи, який мав право пред'явити
таку вимогу. В свою чергу засуджений
ОСОБА_1 був зобов'язаний і міг виконати,
але умисно не виконав вимоги
представника адміністрації виправної
установи. Своєю поведінкою ОСОБА_1
подає негативний приклад іншим
засудженим.

У всіх випадках відмови засудженого
ОСОБА_1 від виконання законних вимог
представників адміністрації,
співробітники Диканівської виправної
колонії (№ 12) доводили до відома
засудженого ОСОБА_1 вимоги ст.ст. 107, 118,
132 КВК України, а також вимоги ст. 391 КК
України і попереджали про кримінальну
відповідальність у разі його відмови
виконати законні вимоги представників
адміністрації.

Таким чином, засуджений ОСОБА_1 злісно
не повинувався законним вимогам
представників адміністрації
Диканівської виправної колонії (№ 12),
чим протидіяв здійсненню їх функцій,
спрямованих на виправлення та
перевиховання засуджених.

Крім того, засуджений ОСОБА_1 грубо
порушив п. 29 Правил внутрішнього
розпорядку установ виконання покарань,
де зазначено, що засуджені повинні бути
ввічливими з працівниками установи
виконання покарання, беззаперечно
виконувати всі законні вимоги
персоналу установи та вимоги ст.107 КВК
України.

Дані факти свідчать про затяте
небажання засудженого ОСОБА_1 встати на
шлях виправлення і перевиховання, а
допущені ним порушення відбування
покарання, стягнення за які не знято
або не погашено в установленому
порядку, слід вважати злісними.

Згідно ст. 133 Кримінально-виконавчого
кодексу України злісним порушником
встановленого порядку відбування
покарання є засуджений, який не виконує
законних вимог адміністрації,
необгрунтовано відмовляється від
праці (не менше трьох разів протягом
року), також скоїв протягом року більше
трьох інших порушень режиму відбування
покарання, за кожне з яких ухвалою
начальника колонії було накладено
стягнення, які достроково не знято або
не погашено в установленому законом
порядку.

Органом досудового розслідування дії
ОСОБА_1 кваліфіковані по ст. 391 КК
України, а саме злісна непокора вимогам
адміністрації установи виконання
покарань особою, яка відбуває
покарання у вигляді позбавлення волі,
якщо ця особа за порушення вимог режиму
відбування покарання була піддана
протягом року стягненню у виді
переведення до приміщення камерного
типу.

В ході судового слідства між
прокурором та підозрюваним у
кримінальному провадженні ОСОБА_1
укладено угоду про визнання
винуватості відповідно до вимог ст. 472
КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та
підозрюваний ОСОБА_1 дійшли згоди щодо
правової кваліфікації дій
підозрюваного ст. 391 КК України, та
покарання яке ОСОБА_1 повинен понести у
вигляді одного року позбавлення волі.
При цьому, підозрюваний повністю
визнав свою винуватість у зазначеному
діянні і зобов"язався беззастережно
визнати обвинувачення в обсязі підозри
у кримінальному провадженні, сприяти
досудовому слідству.

Відповідно до ч.2 ст.468 КПК України
у кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором і
підозрюваним про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.
Укладання угоди про визнання
винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Судом встановлено в судовому
засіданні, що ОСОБА_1 обґрунтовано
обвинувачується у вчиненні злочину
середньої тяжкості, зміст угоди
відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Крім того, суд переконався, що
підозрюваний цілком розуміє права,
передбачені ч.4 ст.474 КПК України. Також
судом встановлено, що підозрюваний та
прокурор розуміють наслідки укладання
та затвердження даної угоди, визначені
ст.473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що укладена між прокурором та
підозрюваним угода щодо визнання
винуватості відповідає вимогам закону,
а запропоноване угодою покарання
ОСОБА_1 у вигляді одного року
позбавлення волі, також відповідає
положенням ст. 65 КК України щодо
тяжкості злочину, санкції статті 391 КК
України, з урахуванням даних про особу
підозрюваного, конкретних обставин, що
пом'якшують покарання - щірого каяття.

З урахуванням наведеного та
керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 475 КПК України,
суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 25 січня 2014
року між прокурором та підозрюваним
ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винуватим у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 391
КК України та призначити йому
узгоджене сторонами покарання у
вигляді 1 (одного) року позбавлення
волі.

На підставі ст. 71 КК України, за
сукупністю вироків, до призначеного
покарання частково приєднати не
відбуте покарання за вироком
Деснянського районного суду м. Києва
від 10.11.2008 року і остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді 1 (одного)
року та 9 (дев'яти) місяців позбавлення
волі.

Вирок може бути оскаржений через
Червонозаводський районний суд
м.Харкова протягом тридцяти днів з дня
його проголошення з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченим та прокурору копію
вироку вручити негайно після його
проголошення.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку.

Головуючий -
І.Д.Прошутя.