У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Короткевича М.Є.,

суддів з участю прокурора

Нікітіна Ю.І. та Гриціва М.І.,
Сухарєва О.М.,

розглянувши в
судовому засіданні в місті Києві 25 вересня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_2 на вирок
Городоцького районного суду Львівської області від 01 серпня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1,

встановила:

вироком Городоцького районного суду Львівської області від 01 серпня 2006
року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця
Городоцького району Львівської області, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч.
2 ст. 367 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на
строк 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України його звільнено
з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням на нього
передбаченого ст. 76 КК України обов'язку повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи праці.

Постановлено стягувати:

· з ВАТ “Львівобленерго” на користь:

- потерпілої ОСОБА_2 відшкодування витрат на поховання у
сумі 1691 (одна тисяча шістсот дев'яносто одна) гривня;

- неповнолітньої ОСОБА_3 2509 (дві тисячі п'ятсот дев'ять)
гривень 54 копійки на відшкодування матеріальної шкоди;

- неповнолітньої ОСОБА_4 3620 (три тисячі шістсот двадцять)
гривень 32 копійки на відшкодування матеріальної шкоди;

- неповнолітньої ОСОБА_5 7134 (сім тисяч сто тридцять
чотири) гривні 94 копійки на відшкодування матеріальної шкоди,

та

- по 20000 (двадцять тисяч) гривень кожній з неповнолітніх
потерпілих на відшкодування моральної шкоди;

· з ОСОБА_1 на користь:

- експертної установи судові витрати в розмірі 180 (сто
вісімдесят) гривень 20 копійок.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2006 року вирок
змінено: скасовано в частині вирішення цивільного позову про відшкодування
матеріальної шкоди й ухвалено стягувати з ВАТ “Львівобленерго” на користь
кожної з неповнолітніх потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1423 (одній
тисячі чотириста двадцять три) гривні 45 копійок на відшкодування матеріальної
шкоди, а також кожній з них по 71 (сімдесят одній) гривні 17 копійок щомісячно,
починаючи з 13 липня 2006 року й до повноліття.

У решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, працюючи майстром
експлуатаційної дільниці № 2 Городоцького району електричних мереж, протягом
червня-жовтня 2004 року належним чином не виконував покладених на нього
службових обов'язків, передбачених пп. 2.1.4, 2.2, 2.6, 2.7, 2.8 посадової
інструкції, щодо організації та виконання плану комплексних та експлуатаційних
робіт з електрообладнанням у селі Кліцко Городоцького району Львівської
області, внаслідок чого 12 листопада 2004 року близько 20 години після обриву
гілками дерева проводу на електроопорі й повторної подачі по ньому електричного
струму був смертельно травмований мешканець цього села ОСОБА_6

У касаційній скарзі представник потерпілих ОСОБА_2, не оспорюючи висновки
суду щодо доведеності винності засудженого та правильності кваліфікації його
дій, порушує питання про зміну постановлених судових рішень в частині вирішення
цивільного позову, мотивуючи свої вимоги тим, що суд неправильно розрахував
дохід потерпілого, а відтак неправильно визначив розмір матеріальної шкоди на
користь його неповнолітніх дітей. Також зазначає, що суд необґрунтовано занизив
розмір моральної шкоди. Просить зобов'язати цивільного відповідача сплачувати
неповнолітнім потерпілим матеріальну та моральну шкоду в більшому розмірі.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора Сухарєва
О.М. про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на
таке.

Подія злочину, винуватість ОСОБА_1 в службовій недбалості, що спричинила
тяжкі наслідки, та кваліфікація дій засудженого за ч. 2 ст. 367 КК України
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних та
досліджених у судовому засіданні доками та не оспорюються в касаційній скарзі.

При вирішенні цивільного позову потерпілих про відшкодування моральної
шкоди суди першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 23 ЦК
України врахували глибину фізичних та душевних страждань, пов'язаних із втратою
годувальника в сім'ї, а також зважили на характер правопорушення, форму й
ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, та інші обставини, які мають
істотне значення для визначення її грошового виміру. Визначений судом першої
інстанції розмір відшкодування відповідає засадам виваженості та розумності й з
погляду закону та оцінки фактичних обставин справи є співмірним заподіяній
моральній шкоді.

Разом з тим, позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника суд першої інстанції розглянув
всупереч вимогам кримінально-процесуального закону, які не були усунуті під час
розгляду справи в порядку апеляційного провадження.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 28 КПК України разом з кримінальною
справою може бути розглянутий цивільний позов до обвинуваченого чи або до осіб,
що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, за вимогами про
відшкодування матеріальної шкоди, що випливає з пред'явленого обвинувачення.

Як видно з характеру та змісту позовної заяви ОСОБА_2 та інших, вимоги про
право на відшкодування майнової шкоди у зв'язку зі смертю ОСОБА_6, спосіб та
розмір її відшкодування позивачі обґрунтовують не стільки обставинами
спричинення її злочином, скільки самим фактом смерті потерпілого, матеріальним
станом непрацездатних осіб та можливостями останнього до смерті надавати їм
допомогу.

Ці обставини стосуються майнових прав та інтересів позивачів, захист яких
відповідно до вимог ст.ст. 3, 15 ЦПК України здійснюється на загальних
підставах у порядку цивільного судочинства.

Крім того, як видно з резолютивної частини ухвали, суд апеляційної
інстанції збільшив розмір позовних вимог після фактичного скасуванням ним
вироку в частині вирішення цивільного позову.

Розглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, згідно з ст. 373 КПК
України апеляційний суд може змінити вирок і збільшити розмір стягнення, якщо у
справі не вимагається збирання й додаткової перевірки доказів і якщо обставини
справи в частині заподіяння шкоди встановлені судом першої інстанції повно і
правильно.

Однак, коли вирок у цій частині скасовується і не постановлюється свій, то
тоді відповідно до вимог ст. 366 КПК України суд повинен направити справу на
новий судовий розгляд у суд першої інстанції і не вправі зменшувати чи
збільшувати суми, що підлягають стягненню.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги потерпілої ОСОБА_2
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 01 серпня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2006 року
щодо ОСОБА_1 у частині вирішення цивільного позову про стягнення з відкритого
акціонерного товариства “Львівобленерго” на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
майнової шкоди у зв'язку зі смертю годувальника скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

С у д д і:

Короткевич М.Є. Нікітін
Ю.І. Гриців М.І.