Справа №1-113 2007 p.
ВИРОК

Ім'ям України

22 березня 2007 р.

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Навроцького А. П.,

при секретарі Сологуб Л. А.,

прокурора Ярмоленка
СВ.,

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Козятин

справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Мар'ївка Онуфріївського району Кіровоградської області,
громадянина України, проживаючого в с.Марківці Козятинського району Вінницької
області, маючого неповну середню освіту, непрацюючого, раніше несудимого, у
вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України, ВСТАНОВИВ:

4 липня 2006 року, приблизно о 9 годині, в с Марківці
Козятинського району, ОСОБА_2 проник з метою вчинення крадіжки в будинок гр.-на
ОСОБА_3., який знаходиться по АДРЕСА_1, звідки таємно викрав:

-чоловічі штани,
вартістю 42 грн.;

-спортивну
чоловічу куртку, вартістю 136 грн.;

-кросівки
«Адідас», вартістю 75 грн.;

-рюкзак,
вартістю 45 грн. 50 коп.;

-колоду гральних
карт, вартістю 50 коп.;

-гаманець,
вартістю 20 грн.;

-електронний
годинник, вартістю 27 грн.;

-кухонний ніж,
вартістю 11 грн. 90 коп.;

-садовий ніж,
вартістю 10 грн. 80 коп.;

-рибальські
гачки, вартістю 9 грн.;

-рибальську
сітку, вартістю 36 грн.;

-акумулятор до
ліхтарика, вартістю 25 грн. 50 коп.;

-стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Ді-джус»,
вартістю 50 грн.;

-зимову
рибальську вудочку, вартістю 14 грн.;

-котушку
капронової нитки, вартістю 2 грн.;

-дві газових
запальнички, загальною вартістю 1 грн. 20 коп.;

-гроші в сумі 180 гривень, а всього викрав майна і грошей на загальну суму
665 грн.50 коп.. Викраденим розпорядився в своїх інтересах.

Підсудний ОСОБА_2.. визнав себе винним у вчиненні
вказаної крадіжки та підтвердив вищевказані обставини.

Крім показань підсудних їх вина доказана повністю іншими
доказами, дослідженими в ході судового слідства.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3.
пояснив, що 5 липня 2006 року, приблизно о 15 годині, він разом із своїм братом
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повертався з роботи із с Гулівці
Калинівського району, де вони працювали на вирізці лісу, в с Марківці. Біля
с.Корделівка Калинівського району вони зустріли ОСОБА_2. Його брат ОСОБА_4
звернув увагу на те, що ОСОБА_2 був одягнутий в куртку їхнього меншого брата
ОСОБА_7 і на спині у нього був рюкзак ОСОБА_7. Коли вони його (ОСОБА_2)
запитали чому у нього речі ОСОБА_7, то він спочатку сказав, що їхній брат
ОСОБА_7 забув ці речі на рибалці. Коли вони відкрили рюкзак, то побачили там
інші речі ОСОБА_7. Вони вирішили завезти його в с Марківці щоб вияснити у ОСОБА_7 всі обставини. По дорозі,
коли вони його везли на велосипеді, то він признався, що проник до них в
будинок і викрав ці та інші речі. Це він підтвердив також в їхньому будинку,
коли вони його туди привезли. При цьому просив їх не повідомляти про це в
міліцію, обіцяючи всі речі, а також викрадені гроші повернути.

Аналогічні показання дали в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4., ОСОБА_8 і ОСОБА_6

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7. пояснив, що пропажу
своїх речей він виявив ще 4 липня, але уваги цьому не придав, так як подумав,
що ці речі взяв хтось із його братів. А 5 липня, приблизно о 13 годині, він
прийшов з школи додому, а його речей дома так і не було. Через годину-півтори
він пішов до своїх сусідів по якомусь питанню і в цей час туди зателефонував
його брат ОСОБА_3, який сказав йому щоб він був дома, так як вони зараз
привезуть ОСОБА_2, в якого вони виявили його речі. Коли вони приїхали, то з
ними був ОСОБА_2, який був одягнутий в його одяг. Він зразу подивися в
скарбничку, де зберігались його гроші в сумі 80 гривень та гроші його брата
ОСОБА_4 в сумі 100 гривень. Але грошей там не було. Вони стали запитувати
ОСОБА_2 чи брав він гроші. Той спочатку сказав, що грошей не брав, а коли вони
сказали, що викличуть міліцію, то він просив цього не робити, обіцяючи кросівки
відкупити і гроші повернути.

Вартість
вищевказаних речей підтверджено довідками (а.с. 18-21).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. З ст. 185 КК України як
таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Призначаючи ОСОБА_2. покарання, суд враховує, що вчинений
ним

злочин є тяжким злочином, проте тяжких наслідків чи
значної шкоди

злочином не заподіяно. Більшість з викраденого
потерпілому повернуто

(а.с. 17,49).

ОСОБА_2 раніше не судимий (а.с.45), за місцем проживання характеризується
позитивно (а.с.46), злочин вчинив будучи неповнолітнім (а.с.44), до порушення
кримінальної справи дав детальні пояснення про обставини вчинення злочину (а.с.
14-15), тобто сприяв його розкриттю, щиро розкаюється у його вчиненні.

Останні три обставини суд визнає такими, що пом'якшують йому покарання.

Обставин, що
обтяжують йому покарання, суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_2.
необхідно призначити у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК
України на строк, нижчий від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. З ст. 185
КК України.

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно звільнити
від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України,
оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Керуючись ст.ст.
323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК
України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у
вигляді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не
вчинить нового злочину і буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 підписку про невиїзд -
скасувати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через
Козятинський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.