У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Гриціва М.І. та
Коротких О.А.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 11
березня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Миколаївської
області Боршуляка І.І. на Центрального районного суду міста Миколаєва від 25
січня 2007 року,

встановив:

зазначеним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця міста
Миколаєва, такого, що не має судимості,
-

засуджено за:

- ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

- ч. 3 ст. 296 КК України до позбавлення волі
на строк 2 роки.

На підставі вимог ст. 70 КК України визначено ОСОБА_1
остаточне покарання 2 роки позбавлення волі.

Згідно з вимогами ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та відповідно до
вимог ст. 76 КК України на нього покладено обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, повідомляти про зміну місця проживання та роботи, а також періодично
з'являтися в ці органи для реєстрації.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

ОСОБА_1 визнано судом винним і засуджено за те, що він 6
листопада 2006 року, будучи в стані алкогольного сп'яніння, близько 20-ої години 50 хвилин неподалік будинку №
26 по вулиці Дзержинського в місті Миколаєві вчинив хуліганські дії щодо
ОСОБА_2. На зауваження про припинення хуліганських дій, які йому зробив ОСОБА_3, ОСОБА_1 не відреагував, став
безпричинно наносити цьому потерпілому удари у різні частини тіла, чим
спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_1 неподалік будинків № 26 і 28 по вулиці Дзержинського в місті
Миколаєві вчинив хуліганські дії щодо ОСОБА_4, при цьому спричинив йому легкі
тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурора порушується питання про
скасування вироку суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Свою
вимогу прокурор обґрунтовує тим, що судом ОСОБА_1 обрано невиправдано м'яку
міру покарання, яку призначено без достатнього врахування даних про його особу,
а також усіх обставин справи. Прокурор вважає, що звільнення від відбування
покарання ОСОБА_1 не перевиховає останнього і не буде сприяти його виправленню.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів не вбачає підстав для внесення справи на касаційний
розгляд з метою її перегляду.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочинів підтверджена
сукупністю зібраних по справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених судом
в основу вироку доказів. Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296
КК України є правильною і у поданні не оспорюється.

Що стосується міри покарання, яка судом обрана ОСОБА_1,
то вона відповідає вимогам закону і призначена з урахуванням характеру та
ступеня суспільної небезпечності вчинених злочинів, даних про його особу, а
також усіх обставин справи. Судом належним чином мотивовано рішення про
можливість звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням. Як
убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання,
щиро розкаявся, а прокурор, який брав участь в розгляді справи в суді першої
інстанції в судових дебатах висловився про призначення покарання зі звільненням
від його відбування з випробуванням. Ні прокурор, ні потерпілі вирок суду не
оскаржували в апеляційному порядку. Тому колегія
суддів вважає, що в даному випадку слід
погодитися з рішенням суду про покарання, яка обране судом ОСОБА_1, та
звільнення його від його відбування з випробуванням, оскільки це сприятиме
виправленню та перевихованню останнього. Тому доводи касаційного подання про
невиправдану м'якість покарання на незаконність застосування ст. 75 КК України є необґрунтованими.

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування або
зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

відмовити в задоволенні касаційного подання заступника прокурора Миколаївської області на судові
рішення щодо ОСОБА_1, засудженого вироком Центрального районного суду міста
Миколаєва від 25 січня 2007 року.

С у д д і:

Паневін В.О. Гриців М.І. Коротких О.А.