Справа № 1-288/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2010 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.

прокурора Шуль І.М.,

адвокатів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого в місті Брянка Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, народженого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, раніше судимого :

1.Вироком Славутського районного суду 11 травня 1998 року за ст. ст. 81 ч.3, 44, 46 КК України (в редакції 1961 року) до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки;

2.Вироком Славутського районного суду 26 червня 1999 року за ст. ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 142 ч.3, 42, 43 КК України (в редакції 1961 року) до семи років шести місяців позбавленні волі з конфіскацією майна;

3.Вироком Славутського міськрайонного суду 29 лютого 2008 року за ст. ст. 122 ч.1 75, 76 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим терміном на три роки;

відданих до суду за ст. 186 ч.2 КК України;

в с т а н о в и в:

Після вживання спиртних напоїв, підсудний ОСОБА_4М повторно, за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_3, 19 серпня 2010 року, в селі Берездів Славутського району Хмельницької області, після 12 години, зустрівши потерпілого ОСОБА_5, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, пограбували його, відібравши 176 гривень.

В суді підсудний ОСОБА_4 визнав свою вину частково, підсудний ОСОБА_3 повністю.

За даними показань підсудного ОСОБА_3 слідує підтвердження факту вчинення нападу на потерпілого похилого віку ОСОБА_5, що повертався з церкви. Підсудний ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ззаду, поштовхом у потилицю звалив з ніг, далі до потерпілого підійшов підсудний ОСОБА_4 і витягнув із кишені гроші. Підсудний також підтвердив, що потерпілий звертався до підсудного ОСОБА_4 з проханням «забирайте у мене все тільники не бийте». Чи наносив побої підсудний ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_3 не бачив, однак погрозу нанесення побоїв усвідомлював потерпілий.

Підсудний ОСОБА_4 також підтвердив, що разом з ОСОБА_3 підходили до потерпілого ОСОБА_5, коли той повертався з церкви. Однак підсудний зауважив, що грошей у потерпілого не відбирав, а позичив.

Показання підсудного ОСОБА_3 повністю та підсудного ОСОБА_4 частково підтверджені у суді даними показань свідка ОСОБА_6, який був очевидцем пограбування потерпілого.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 підтвердив у суді факт нападу підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на потерпілого ОСОБА_5, коли той повертався з церкви. Свідок показав, що дійсно підсудний ОСОБА_3 поштовхом ззаду звалив потерпілого на землю, а підсудний ОСОБА_4 підійшов і щось витягнув з кишені сорочки. Свідок ОСОБА_6 також підтвердив, що підсудні діяли узгоджено і він також чув прохання потерпілого ОСОБА_5 до підсудних забрати усе і не бити його.

Факт вчинення підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого підсудним ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою групою осіб, підтверджений у суді даними показань потерпілої ОСОБА_7

Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила у суді показання, що 19 серпня 2010 року її батько прийшов з церкви та розповів, що його побили та відібрали у нього 176 гривень підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у присутності свідка ОСОБА_6 Потерпіла зазначала, що батько мав на тілі побої, однак до правоохоронних органів не звертався, сподіваючись що усе минеться.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_8 також підтвердив у суді той факт, що ОСОБА_5 йому розповідав що підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 напали на нього, побили та відібрали гроші. Свідок зазначив, що саме він наполіг на поміщення ОСОБА_5 до лікарняного закладу з огляду на стан його здоровя і звернув увагу правоохоронних органів на вчинення підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 злочину.

Факт заподіяння тілесних ушкоджень, що не є небезпечними для життя та здоровя потерпілого підтверджений у суді даними висновку судово-медичної експертизи, з якого на тілі потерпілого виявлені садна в лобній ділянці справа, садна на задній поверхні правого ліктьового суглобу, садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синці на тильній поверхні правого передпліччя, які відносяться до легкого ступеня тяжкості і з настанням смерті ОСОБА_5 на повязані.

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про повне доведення вини підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого групою осіб, а підсудним ОСОБА_4 вчиненого повторно, за що підсудні повинні нести кримінальну відповідальність, передбачену ст. 186 ч.2 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини справи, особу винних, обставини, що помякшують та обтяжуючі покарання.

Як помякшуючі покарання обставини, суд, враховує щире каяття підсудного ОСОБА_3, визнання ним вини, сприяння органам досудового слідства та суду.

Як помякшуючі покарання підсудного ОСОБА_4 обставини суд враховує часткове визнання вини.

Обтяжуючими покарання підсудних обставинами, суд враховує вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Підсудні негативно характеризуються, що суд враховує в сукупності з розміром заподіяної шкоди, даними про особи винних, ставленням до вчиненого злочину, поведінкою у суді, позицією прокурора та потерпілої.

Підсудний ОСОБА_4 вчинив злочин під час відбуття іспитового терміну, призначеного за попереднім вироком, в звязку з чим, суд визнає єдино можливим обрання покарання у виді позбавлення волі.

Підсудний ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому, сприяв органам досудового слідства, раніше не мав судимостей, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами, і знаходить обґрунтованим, можливим та доцільним призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі.

Потерпілою по справі цивільних позовів не заявлено.

Керуючись ст. ст. 321-341, 328 КПК України, суд,

Засудив :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 186 ч.2 КК України і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

За ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати покарання, обране за ст. 122 ч. 1 КК України відповідно до вироку Славутського міськрайонного суду від 29 лютого 2008 року і остаточно визначити засудженому ОСОБА_4 до відбуття чотири роки шість місяців позбавлення волі.

До призначеного терміну покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати час утримання під вартою і початок відбуття покарання обраховувати з 25 серпня 2010 року.

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 186 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На вирок може бути подана апеляція у кримінальну палату Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.