Справа № 1-388 2007 рік
ВИРОК

Іменем України

01 березня 2007
року Івано-Франківський
міський суд

в
складі: головуючого-судді Кишакевича
Л.Ю.,

з участю: секретаря Нагірної М.Б.,

прокурора Чепіля Ю.Д.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого,
несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке,
що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Злочин вчинено за наступних обставин. Так, 27.11.2006
року приблизно о 18.30 год.
ОСОБА_1 на мості в с.
Вовчинець Івано-Франківської міськради на грунті особистих
неприязних стосунків, умисно наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_2, чим спричинив,
йому, згідно висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді
поперечного перелому суглобового паростка нижньої щелепи зліва без зміщення
відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості,
як таких, що викликали тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя в
момент спричинення.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав повністю
та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так,
підсудний суду показав, що ввечері 27 листопада 2006 року, після спільного
розпивання спиртних напитків з ОСОБА_2,
між ними виник конфлікт в процесі, якого на мості в с Вовчинець
Івано-Франківської міськради наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_2 У вчиненому
розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що вина
ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження і
кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя,
але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який злочин вчинив
вперше, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю
проживання та обставини, які обтяжують і пом'якшують його покарання. Обставин,
які обтяжують його покарання - не встановлено. Обставинами, які пом'якшують
покарання підсудного, є щире каяття у вчиненому.

За таких обставин, покарання йому слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 122
КК України у виді позбавлення волі. За наведених обставин суд вважає, що
виправлення підсудного можливе без відбування призначеного покарання у виді
позбавлення волі, тому застосувавши ст. 75 КК України його слід звільнити від
відбування призначеного покарання з випробуванням.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 2
(два) роки.

На
підставі ст. 16 КК України, зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити
раніше обраний - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб
з моменту його проголошення.