Справа №1-71
ВИРОК

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

9 червня 2008 року Деражнянський районний суд Хмельницької області

в
складі: головуючого - судді Коваля Ф.І.

при
секретарі Шушкевич Л.М.

з
участю прокурора Паламарчук Л.П.

і
захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, українки,
громадянки України, з освітою середньою, не одруженої, ніде не працюючої,
судимої: 6 квітня 2000 року Волочиським районним судом Хмельницької області за
ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 81 ч.3, 42, 46-1 КК України до трьох років позбавлення
волі з відстрочкою виконання вироку на два роки; 4 грудня 2001 року
Хмельницьким міським судом за ст.ст. 140 ч.2, 42 ч.3 КК України до трьох років
і трьох місяців позбавлення волі; 18 лютого 2002 року Волочиським районним
судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до трьох років
і трьох місяців позбавлення волі, звільненої 27 січня 2005 року по відбуттю
строку покарання,

за ст. 395 КК України, -

встановив:

Постановою Деражнянського районного суду від 3 січня 2008 року стосовно
ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік, у
зв'язку з чим суд встановив піднаглядній обмеження,
якими, зокрема, заборонено їй вихід з будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1
з 22 год. до 6 год., заборонено їй виїзд за межі Деражнянського району в
особистих справах без відповідного дозволу органу міліції та зобов'язано її
реєструватися у відділі міліції у кожну останню суботу місяця з 6 год. до 22
год. Проте в період з 3 березня по 8 квітня 2008 року ОСОБА_1 самовільно
залишила місце її проживання з метою ухилення від адміністративного
нагляду.

Підсудна ОСОБА_1 винною себе визнала повністю і показала, що вона була
ознайомлена з обмеженнями, які були встановлені їй постановою суду, однак 3
березня 2008 року вона залишила місце проживання, переховуючись в с. Богданівці
Деражнянського району з метою ухилення від адміністративного нагляду. 8 квітня
2008 року вона була виявлена в с. Богданівці працівниками міліції.

Наведені обставини нічим та ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності
та істинності позиції підсудної немає.

Тому суд приходить до висновку про доведеність винуватості підсудної у
скоєнні інкримінованого їй злочину.

Судом кваліфікуються дії підсудної за ст. 395 КК України як самовільне
залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи вид та міру покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом'якшують та обтяжують її
покарання.

Підсудна раніше судима і знову скоїла злочин, який класифікується як
злочин невеликої тяжкості. За місцем проживання характеризується вона
негативно.

Щире каяття підсудної суд визнає обставиною, що пом'якшує її покарання.

Обставин, які б обтяжували
покарання підсудної, судом не встановлено.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає доцільним призначити підсудній
покарання у виді арешту.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК
України , суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною за ст. 395 КК України і призначити їй
покарання у виді одного місяця арешту.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили обрати
підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької
області через районний суд протягом п'ятнадцяти діб з наступного дня після його
проголошення.

Суддя Коваль
Ф.І.