г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/906/15-к
Номер провадження 1-кп/213/162/15
У Х В А Л А
Іменем України
15 квітня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника- адвоката: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру матеріалів досудового розслідування за № 0000157, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл., громадянин України, зареєстрований: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину за ч.2 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В:

Провадження підсудне Інгулецькому районному суду м. Кривого Рогу.

Передбачені ст.284 КПК України, підстави для закриття провадження - відсутні.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Порушень, що перешкоджають розгляду справи в суді, та призначенню провадження до слухання, - не виявлено.

Провадження підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. Виклику підлягають обвинувачений, прокурор, захисник.

Клопотань про виклик для допиту інших осіб, та витребування речей чи документів - не надійшло.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що продовжують існувати ризики, що обвинувачений може вчинити нові злочини, може переховуватись, та може здійснювати тиск на свідків, чинити перешкоди судовому слідству.

Захисник в судовому засіданні просила обрати менш тяжкий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та не продовжувати тримання під вартою. Зазначила, що обвинувачений визнає вину, активно сприяв розкриттю злочину, що є підставою йому вірити, що він виконає покладені процесуальні обов,язки. Зазначила, що обвинувачений проживав по АДРЕСА_1 .

Обвинувачений просив відмовити у клопотанні та обрати більш м,який запобіжний захід.

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за ч.2 ст. 307 КК України, що відносяться до умисних тяжких злочинів.

Обвинувачений знаходиться під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 06.03.2015 року, в якій було зазначено ризики: може вчинити нові злочини, може переховуватись.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання за інкремінований злочин, а саме за ст. 307ч2 КК України передбачене покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та є тяжким умисним злочином. Обвинувачений утримується під вартою з 04.03.2015р., тобто більше 1 місяця. Обвинувачений раніше неодноразово судимий:

17.06.2008р. Центрально-міським районним судом за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263, 70 КК України, до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

09.12.2008р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 213, ч.4 ст. 70 КК України, остаточно до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 11.10.2011р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 29 днів.

23.09.2013р. Інгулецьким районним судом за ч.1 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 5 місяців. Судимості не зняті та не погашені. Обвинувачений не працює, не має засобів до існування, джерелом доходу було вчинення злочинів, має негативну репутацію, тобто існує ризик вчинення нового злочину. Згідно обвинувального акту обвинувачений щиро розкаюється, але судове слідство ще не розпочалось, а обвинувачений може змінювати свою позицію. Суд враховує вік та стан здоров,я обвинуваченого, що не є особою похилого віку, та на здоров,я не скаржився, на умови перебування під вартою також не скаржився. Обвинувачений не одружений. Має місце реєстрації. Характеризується позитивно. Перебуває на обліку в лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів. На досудовому слідстві, що вину визнав.

Відповідно до Постанови ПВССУ від 19.12.2014р., при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу має враховуватись поведінка обвинуваченого та його соціальні зв,язки. Суду не доведено наявності тісних соціальних зв,язків, які б спростували ризик переховування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту с пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів за і проти звільнення.

Існує ризик перешкоджання судовому слідству та тиску на свідків, оскільки свідки в суді не допитувались, письмові докази не вивчались, а обвинувачений має негативну репутацію.

Існує ризик переховування від суду, оскільки обвинувачений неодноразово судимий, був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, тобто добровільно до міліції із зізнанням не з,явився, при затриманні намагався втекти, відсутні відомості про тісні соціальні зв,язки, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Існує ризик вчинення нових злочинів, оскільки обвинувачений неодноразово судимий, не має засобів до існування, схильний до вчинення злочинів.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин. Суд вважає, що з урахуванням існування зазначених вище ризиків, в даному випадку необхідний є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наявні підстави "проти" звільнення, тобто "за" тримання під вартою.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м,яких запобіжних заходів.

Застосуванні більш м,яких запобіжних заходів на даній стадії недоцільне, та не буде запобігати зазначеним ризикам.

Таким чином клопотання прокурора підлягає задоволенню, а запобіжний захід продовженню, а клопотання захисту щодо обрання запобіжного заходу - домашній арешт - слід залишити без задоволення. Суд вважає можливим визначити заставу в якості альтернативного запобіжного заходу.

У зв,язку із перебуванням головуючим у щорічній відпустці по травень 2015р., справу слід призначити після вказаної дати.

Керуючись ст. ст. 22,176,177, 181.183, 314-316,343,371,372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ

Призначити судовий розгляд на 05.05.2015 року в 14:00 годин.

Провадження буде слухатись суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати обвинуваченого, прокурора, захисника.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13.06.2015р.

Визначити розмір застави 36540 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_4 , запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок повідомляти суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу суду, з,являтись на виклики суду.

Роз,яснити, що в разі внесення застави- оригінал квитанції має бути наданий уповноваженій службовій особі КСІ. Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа КСІ негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з під варти, та повідомити усно і письмово суд. Термін дії обов,язків, покладених судом, у разі внесення застави, - до 13.06.2015р.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов,язаний виконувати покладені на нього обов,язки, пов,язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1