Справа № 1-30/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Любешів 13
березня 2008 року

Любешівський районний суд
Волинської області під головуванням

судді Труша
В.О.,

за участю
секретаря Поліщук
І.І.,

прокурора Чубка Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Залізниця Любешівського району
Волинської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.,
усвідомлюючи свій обов'язок по сплаті щомісячних коштів (аліментів) на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2в розмірі ј всіх видів заробітку, починаючи з 05.07.2007 року і до її
повноліття, злісно ухилявся від сплати, бажаючи цього.

Так, згідно виконавчого листа Любешівського районного
суду №2-439/03 від 07.07.2003 року ОСОБА_1. зобов'язаний сплачувати на утримання
неповнолітньої дочки аліменти, починаючи з 01.07.2003 року, на що він
категорично відмовлявся, ніякої матеріальної та фінансової допомоги на
утримання дитини не надавав і її вихованням не займався. В Любешівський
районний центр зайнятості про надання роботи не звертався, хоча неодноразово
письмово попереджався відділом Державної виконавчої служби Любешівського району
про необхідність виконання свого обов'язку по сплаті аліментів. Також,
незважаючи на те що, постановою Любешівського районного суду від 20.08.2007
року був звільнений від кримінальної відповідальності по ч.1 ст. 164 КК
України на підставі п. «ж» ст.1,ст. 6
Закону України «Про амністію» № 955-V від 19.04.2007 року, станом на 01.01.2008 року допустив
борг по несплаті аліментів в сумі 6113,88 гривень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину у вчиненому визнав повністю і показав,
що встановлений розмір аліментів на утримання дочки не сплачував, оскільки ніде не працював і на
даний час ніде не працює, тобто не має
стабільного заробітку. Доповнив, що до районного центру зайнятості по питанню
працевлаштування не звертався, про настання кримінальної відповідальності був
неодноразово попереджений районним відділом виконавчої служби. Вказав, що станом на 05.03.2008 року заборгованість в
розмірі 6323,72 гривень по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3 погасив. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини самими підсудним, винність ОСОБА_1. у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України
повністю доведена в судовому засіданні доказами, зібраними в процесі досудового
слідства, які є допустимими, об'єктивними і не оспорюються в суді, які одержані законним шляхом без порушень прав людини і
громадянина у відповідності до ст. 62 Конституції України та Кримінально -
процесуального кодексу України.

Так,
згідно виконавчого листа
№2-439/03 від 07.07.2003 року постановлено стягувати з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_2. аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з
01.07.2003 року і до досягнення нею повноліття
(а.с. 10).

З
довідки відділу Державної виконавчої служби
Любешівського районного управляння юстиції слідує, що згідно виконавчого
листа №2-439/03 від 07.07.2003 року заборгованість по сплаті
аліментів ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. на утримання дочки станом на 01.01.2008 року
становить 6113,88 гривень (а.с. 22).

Згідно довідки Любешівського районного центру
зайнятості №01-4 вбачається, що ОСОБА_1. на обліку
в центрі зайнятості як безробітний не
перебуває. (а.с.11).

Згідно
попереджень відділу Державної виконавчої служби Любешівського районного
управляння юстиції від 10.04.2007 року (а.с.16) та від 17.12.2007 року (а.с.
18) ОСОБА_1. попереджався про кримінальну відповідальність в разі несплати
боргу по аліментах.

З постанови Любешівського районного суду від 20.08.2007
року вбачається, що ОСОБА_1. звільнено від кримінальної відповідальності,
а кримінальну справу відносно нього у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України закрито на підставі п.
«ж» ст. 1 ст. 6 Закону України «Про амністію» № 955- V від
19.04.2007 року (а.с.23).

Таким чином, в
судовому засіданні повністю доведена винність ОСОБА_1. у злісному ухиленні від сплати встановлених
рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.
164 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Пом'якшуючими обставинами є щире каяття ОСОБА_1..

Призначаючи покарання, суд враховує також характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненного злочину, що
відноситься до невеликої тяжкості, дані про особу підсудного, який раніше
несудимий, по місцю проживання характеризується задовільно, на момент розгляду заборгованість по аліментах
відшкодував в повному обсязі, а тому вважає, що для виправлення та
перевиховання ОСОБА_1. слід обрати покарання в межах
санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні,
цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити покарання у
виді 100 (сто) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу зобов'язання ОСОБА_1. з'являтись за викликом органів дізнання та
суду, повідомляти про зміну місця свого проживання - залишити в силі.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні,
цивільного позову не заявлено.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний
суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: /підпис/ Труш В.О.

З оригіналом
згідно.

Суддя
Любешівського

районного суду В.О.Труш