Провадження № 1-КП/534/74/15
Справа № 534/371/15-К
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої сторони ВАТ «Полтавський ГЗК » ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
- в скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.15ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
23.07.2014 р. близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та мети, усвідомлюючи, що територія ВАТ «Полтавський ГЗК» є охоронюваною , проник на вказану вище територію розташовану по АДРЕСА_3 . Реалізуючи сій злочинний умисел, ОСОБА_5 з майданчику зберігання металобрухту складу № 2810, розташованого на території тепло силового цеху ВАТ «Полтавський ГЗК» , за кілька разів перетягнув брухт сталевий легковаговий , вид №501 в кількості 250 кг , загальною вартістю 545 грн , до межі охоронюваної території ВАТ «Полтавський ГЗК» . Усвідомівши той факт , що вказаний металобрухт самостійно винести з території ВАТ «Полтавський ГЗК» не зможе , останній шляхом використання мобільного телефону попрохав своїх товаришів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допомогти винести вказаний металобрухт при цьому запевнивши останніх, що даний металобрухт належить йому на праві приватної власності , однак був затриманий працівниками охорони ТОВ «Козацька стріла».
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочину, так як вони встановлені даним вироком, зазначивши , що 23.07.2014 р. близько 07 години 00 хвилин він проник на територію ВАТ «Полтавський ГЗК», де з майданчику складу металобрухту за декілька разів перетягнув до садового товариства «Ромашка» металобрухт в кількості 250 кг, зрозумівши, що не зможе перенести його почав по телефону викликати своїх друзів , які відмовлялись допомагати йому в перевезенні вищезазначеного металобрухту. Злочин не вдалось закінчити, оскільки з викраденим майном його затримали охоронці комбінату. Просив суворо його не карати і врахувати його щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що злочин не було закінчено і викрадене майно повернуто ВАТ «Полтавський ГЗК ».
Представник потерпілої сторони ВАТ «Полтавський ГЗК » ОСОБА_4 зазначила , що матеріальних претензій до обвинуваченого підприємство не має , цивільний позов не заявлявся , оскільки викрадено майно повернуто повністю.
Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.
З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження при судовому розгляді .
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 доказана і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.3ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна з кваліфікуючою ознакою проникнення до приміщення чи сховища.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин ,що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений , на обліках у нарколога та психіатра не перебуває , за місцем проживання характеризується позитивно, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання і приходить до переконання про можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст.75 КК України , яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Питання про речові докази вирішено судом відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 368, 370,371,373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, і по цій статті призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, протягом строку випробування періодично з`являтися на реєстрацію та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 не обирати .
Речовий доказ: брухт сталевий, легковаговий, вид №501 в кількості 250 кг, переданий на зберігання ВАТ «Полтавський ГЗК» залишити останньому за належністю.
Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно :
Суддя ОСОБА_1