АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/597/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ЗУ «Про амністію у 2014 році»
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу районного суду скасувати у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю, постановити нову ухвалу та застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році». В своїх апеляційних доводах апелянт вказує на те, що вона має травму хребта та незадовільний стан здоров`я, що об`єктивно підтверджується матеріалами її особової справи. Крім того, засуджена вказує на те, що у неї є неповнолітню донька ОСОБА_8 , 2010 року народження, у зв`язку з чим просить застосувати до неї амністії.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи засудженої, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила застосувати до неї закон про амністію, пояснення прокурора щодо законності та обґрунтованості ухвали суду, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього Закону України «Про амністію в 2014 році» з того мотиву, що згідно пункту «в» ст.8 зазначеного закону амністія до ОСОБА_7 не може бути застосована.

При цьому належить врахувати те, що, на день набрання чинності цим Законом засуджена не відбула однієї чверті призначеного строку основного покарання, а розгляд її клопотання провадився в суді першої інстанції за її відсутністю, згідно відповідної письмової заяви, що підтверджується наявними у судовому провадженні даними (арк. 3,5-9,11). Як вбачається із ксерокопій судових рішень і не заперечується апелянтом ОСОБА_7 , 19 жовтня 2012 року вироком Сосницького районного суду Чернігівської області вона була засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, а потім вдруге вчинила умисний тяжкий злочин кваліфікований за ч. 2 ст.307 КК України і відповідно до вироку Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2013 року засуджена саме за ч. 2 ст.307 та ст.71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, які не оскаржувалися та своєчасно набрали законної сили.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 була звільнена судом від відбування покарання за умисний тяжкий злочин з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний тяжкий злочин, то згідно пункту «в» ст.8 Закону України «Про амністію в 2014 році» амністія до неї не застосовується.

Ті додаткові обставини щодо незгоди з вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 січня 2013 року, тобто з приводу незастосування судом норм ст. 69 КК України при призначенні покарання, на які посилається ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, не мають правового значення для вирішення порушеного питання, оскільки вони не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності встановлених обмежень, тобто фактичних даних та підстав, передбачених Законом, внаслідок чого, зазначені апелянтом обставини не надають можливості для звільнення її від відбування покарання за амністією, в тому числі на підставі норм ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування постановленої ухвали, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_7 - в той самий строк з моменту вручення їй копії мотивованої ухвали.

Судді:

_______________ _______________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3