Справа № 209/6699/14-к
Провадження № 1-в/209/114/15
У Х В А Л А
25 травня 2015 року м. Дніпродзержинськ
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську клопотання Дніпровського міжрайонного відділу міста Дніпродзержинська кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 19.01.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, -
ВСТАНОВИВ:
Дніпровський міжрайонний відділ кримінально-виконавчої інспекції звернувся до суду з клопотанням про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_3 , засудженої вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.01.2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік, і на яку, згідно ст. 76 КК України, було покладено обов`язки: повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися на реєстрацію до КВІ.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 25.03.2015 року засуджена ОСОБА_3 була поставлена на облік в КВІ і відносно неї була заведена особова справа. Засуджена ОСОБА_3 до КВІ не з`являється, змінила своє місце проживання без попередження останнього.
Суд, вивчивши подання кримінально-виконавчої інспекції Дніпровського міжрайонного відділу м. Дніпродзержинська та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
25.03.2015 року засуджена ОСОБА_3 була поставлена на облік в КВІ і відносно неї була заведена особова справа.
Згідно клопотання КВІ та доданих до нього матеріалів не вбачається, що після постановки на облік, органами КВІ засудженій ОСОБА_3 було письмово роз`яснено порядок відбування покарання, встановлено відповідні дні явки на реєстрацію, та чи була вона попереджена про наслідки її неявки до КВІ.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно ч. 3 ст. 166 КВК України, невиконанням обов`язків засудженим вважається таке, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які поклав на нього суд. В тому числі, якщо засуджений не буде періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції за встановленими для нього днях реєстрації, про що і стверджується в клопотанні КВІ.
Однак, як випливає з матеріалів особової справи, у відношенні засудженої ОСОБА_3 не виносились письмові попередження, та з моменту ухвалення вироку судом остання не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності.
Статтею 164 КВК України передбачено, що у разі неприбуття засудженого до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин, інспекція має право внести подання органу внутрішніх справ щодо здійснення приводу засудженого, а також організувати його початковий розшук, якщо місцезнаходження останнього невідоме, у зв`язку з чим до органів внутрішніх справ надсилаються відповідні матеріали для оголошення розшуку такого засудженого. Тим не менш, вказаних дій співробітники кримінально-виконавчою інспекції не виконали, у зв`язку з чим не було встановлено чи мають причини неявки ОСОБА_3 поважний характер.
Крім того, однією з підстав, скасування покарання з випробуванням, є факт зміни проживання засудженого, без повідомлення відповідних органів КВІ. При цьому будь-яких документів, що свідчать про зміну місця реєстрації чи проживання ОСОБА_3 , крім рапорту співробітника міліції та пояснень сусідки ОСОБА_4 , в матеріалах особової справи відсутні. Отже, на теперішній час, органами КВІ фактичне місце проживання засудженої встановлено не було.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що не виконання засудженою покладених на неї обов`язків, не є підставою, що свідчить про злісне навмисне не виконання останніх, а також про її небажання стати на шлях виправлення, оскільки не було достовірно встановлено чи мали ці неявки не поважні причини та не було встановлено фактичне місце проживання засудженої.
Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Дніпровського міжрайонного відділу міста Дніпродзержинська кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Дніпропетровській області про відміну звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженої ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1