У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Кривенди О.В., Лавренюка М.Ю.,

за участю: прокурора

Микитенка О.П.,

захисників

ОСОБА_2, ОСОБА_1,

засудженого

ОСОБА_1,

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 18 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 на вирок
апеляційного суду Донецької області від 3 листопада 2005 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця с. Мардакерт, Нагорно - Карабахського

автономного округу, мешканця м. Родінське,

Донецької області, не судимого,

засуджено:

- за ч.
4 ст. 187 КК України на дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією
майна;

- за ч.
1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі;

- за
п.п. 6,12,13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з
конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю
злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно
визначено ОСОБА_1 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його особистою власністю.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_4 4 600 гривень
на відшкодування матеріальної шкоди та
50 000 гривень - моральної шкоди.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
таких злочинів.

12 жовтня 2003 року ввечері ОСОБА_1,
а також ОСОБА_5, ОСОБА_6, щодо яких є
вирок, який набрав законної сили, та ОСОБА_7, за попередньою змовою між
собою, з метою заволодіння чужим майном, на двох автомобілях ВАЗ -2109 під
керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в останній момент
відмовився від участі вчиненні злочину та покинув вказаних осіб.

ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зайшли
в під'їзд вказаного будинку та піднялись на п'ятий поверх, де знаходилася
квартира ОСОБА_8

З метою запобігти їх виявленню сусідами, ОСОБА_6 замазав оглядові очки на
дверях в інших квартирах.

ОСОБА_5, який був знайомим ОСОБА_8,
подзвонив у його квартиру НОМЕР_1, а коли ОСОБА_8 відчинив двері,ОСОБА_5 з
під'їзду втік. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 протиправно проникли у помешкання, де із
застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого,
вчинили напад на нього та вирішили позбавити його життя.

При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_6 завдали
ОСОБА_8 численні удари руками та ногами, а також невстановленим предметом по
голові, тулубу та іншим частинам тіла, а ОСОБА_1 , крім того, завдав
потерпілому декількох ударів ножем в область шиї.

Смерть ОСОБА_8 настала від гострої
крововтрати в поєднанні з крововиливами під оболонки та шлуночки головного
мозку, обумовлених раною м'яких тканин шиї з пошкодженням глотки, верхнього
краю щитовидного хряща, м'язів, лівої зовнішньої сонної артерії, відкритою
черепно-мозковою травмою з переломами кісток склепіння та основи черепа.

Після цього засуджені заволоділи
грошима у сумі 6000 гривень та майном потерпілого на загальну суму 3650
гривень.

Приблизно 11-12 січня 2004 року
ОСОБА_1,ОСОБА_5 та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження,
достовірно знаючи про те, що житель Вінницької області ОСОБА_9, який торгував
на ринку в м. Димитрово, Донецької області, має при собі гроші та має намір 12
січня 2004 року виїхати з м. Красноармійська до Вінниці, домовилися вчинити
напад на нього з метою заволодіння цими
грішми та умисне вбивство потерпілого.

12 січня 2004 року близько 12-ї
години, особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, за попередньою
змовою з ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, привезла ОСОБА_9 до автобусної зупинки
біля ринку у мікрорайоні “Світлий” в м. Димитрово, Донецької області, переконавши
його в тому, що він буде доставлений на вокзал м. Красноармійська, Донецької
області його знайомими, де залишив ОСОБА_9 з ОСОБА_1, а сам поїхав.

Туди ж на автомобілі ВАЗ - 2106
прибули ОСОБА_11, який керував вказаним автомобілем ,та ОСОБА_5

Посадивши потерпілого у вказаний
автомобіль, засуджені повезли його у м. Красноармійськ, Донецької області, де
під час руху по вул. Леніна у
Красноармійську, вчинили напад на нього, а ОСОБА_1, застосовуючи насильство,
яке є небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_9 тричі вистрілив у голову
потерпілого гумовими кулями з пістолета, якого мав при собі, заподіявши йому
поранення лоба та правої щоки, а ОСОБА_5, який сидів поруч з потерпілим, не
давав йому можливості вискочити з
автомобіля.

Подолавши таким чином опір потерпілого та
вирішивши позбавити його життя у темну пору доби, засуджені привезли його у м.
Родинське, Донецької області, де ОСОБА_1 переконав ОСОБА_9, що насильство до
нього більше застосовувати не будуть і що після надання медичної допомоги його
відпустять.

У м. Родинське ОСОБА_1 попросив свого
знайомого ОСОБА_12 надати допомогу пораненому ОСОБА_9 а потім на деякий час
доправити його до іншого знайомого ОСОБА_13

Через деякий час у квартирі
ОСОБА_13 ОСОБА_1 знову запевнив ОСОБА_9
у тому, що після надання медичної
допомоги його відправлять на поїзді у Вінницю.

Для того щоб приховати вчинені щодо
ОСОБА_9 злочини, ОСОБА_1 доручив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 придбати для потерпілого
квиток на потяг до м. Вінниці та передав їм паспорт та гроші, а також доручив
забрати із м. Димитрово, Донецької області, особу, справа щодо якої виділена в
окреме провадження, котрій доручив взяти із собою лопати та лом для викопування
могили для ОСОБА_9.

Через деякий час ОСОБА_5, ОСОБА_11,
ОСОБА_1 та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, на автомобілі
виїхали за межі м. Родинське, Донецької області, де біля дороги ОСОБА_1 та
особа справа щодо якої виділена в окреме провадження, викопали могилу для
ОСОБА_9

Повернувшись на квартиру ОСОБА_13 та
забравши із собою ОСОБА_9, під приводом доставки його до лікаря, вказані особи
привезли потерпілого до викопаної могили, де ОСОБА_1 наказав йому віддати гроші
та зняти одяг. Коли потерпілий виконав ці вимоги, ОСОБА_1 з метою вчинення
умисного вбивства штовхнув потерпілого в яму та
тричі вистрілив йому в голову з пістолета, якого мав при собі.

Смерть потерпілого настала від
вогнепального проникаючого поранення лівої потиличної області з переломом лівої
потиличної кістки, що ускладнилось крововиливом під оболонки та шлуночки
головного мозку.

Після цього ОСОБА_1,
ОСОБА_11,ОСОБА_5 та особа, справа, щодо якої виділена в окреме провадження,
заволоділи майном потерпілого на загальну суму 4119,40 гривень і закопавши труп
ОСОБА_9, на автомобілі під керуванням ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли.

Крім того,
влітку 2003 року ОСОБА_1 без передбаченого законом дозволу придбав штатні
патрони калібру 5,6 мм, які є бойовими припасами до вогнепальної зброї, і
виготовив кустарним способом пістолет для стрільби цими патронами, який є вогнепальною зброєю.

У касаційній скарзі та доповненні до
неї засуджений ОСОБА_1 вказує про свою непричетність до вчинення інкримінованих
йому злочинів, посилається на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, однобічність та неповноту досудового і судового слідства,
істотні порушення кримінально-процесуального закону. Засуджений стверджує, що у справі не досліджені
всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, а вирок
ґрунтується на суперечливих показаннях засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 та свідків, які його обмовляють.

Крім того, засуджений вказує на те, що
його не було належним чином ознайомлено з матеріали кримінальної справи та
протоколом судового засідання. Просить вирок щодо нього скасувати, а справу -
закрити.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3
вказує на неповноту та однобічність досудового та судового слідства,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону.

Зокрема, захисник зазначає, що судом не
усунуті численні протиріччя у показаннях ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_11, а вирок
суду щодо ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях.

Крім того, захисник вказує на те, що в
справі немає жодних доказів, які б доводили винність ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 263 КК України. Просить вирок щодо засудженого
скасувати, а справу - закрити.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого
ОСОБА_1 захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які
підтримали касаційні скарги; міркування прокурора, який просив залишити скарги без задоволення, а
вирок щодо засудженого без зміни; перевіривши матеріали справи та обговоривши
викладені у скаргах доводи, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у
вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується
зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Вчинення засудженим протиправних дій щодо ОСОБА_8 підтверджується
показаннями засудженого ОСОБА_5 про те, що 12 жовтня 2003 року ввечері ОСОБА_1
запропонував йому пограбувати ОСОБА_8 Коли вони
разом з ОСОБА_6 приїхали до будинку, де мешкав ОСОБА_8, він, на вимогу ОСОБА_1 постукав у
двері квартири потерпілого і, почувши, що той відчиняє двері, втік. Через
деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_1 із сумкою та барсеткою в руках вийшли з будинку і
вони поїхали додому до ОСОБА_1 ОСОБА_1 дістав з барсетки гроші і декілька
мобільних телефонів, ОСОБА_1 дав йому (ОСОБА_10) трохи більш як 500 гривень і
наказав нікому не розповідати про подію, що відбулася. Наступного дня від
працівників міліції стало відомо що ОСОБА_8 убили.

Засуджений ОСОБА_6 під час досудового слідства стверджував, що разом з
ОСОБА_1 вони ввірвались до квартири ОСОБА_8, завдали йому удари руками та
ногами, від яких потерпілий втратив свідомість. З квартири він взяв біля
десятка мобільних телефонів, а ОСОБА_1 оглядав полиці і шафи помешкання. Крім
того, тримаючи в руці кухонний ніж, ОСОБА_1 запропонував йому вбити цим ножем
потерпілого, на що він не погодився і
вийшов з квартири.

Ці показання ОСОБА_6 підтвердив при
відтворенні обстановки та обставин події, яке було проведеного з метою
перевірки і уточнення результатів його допитів.

Згідно з протоколом огляду місця події від 13 жовтня 2003 року, АДРЕСА_1
було виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями та кухонний ніж зі слідами
крові. Оглядові очки сусідніх квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2 були замазані
речовиною білого кольору.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи, на трупі ОСОБА_8 було
виявлено такі тілесні ушкодження: рана м'яких тканин голови з переломами кісток
черепа, синцями та саднами м'яких тканин обличчя, шиї, ліктьових суглобів,
великі субархноїдальні крововиливи правої та лівої півкулі головного мозку,
крововиливи в шлуночки головного мозку, рана на передній поверхні шиї з
пошкодженням глотки, верхнього краю щитоподібного хряща, м'яз, лівої зовнішньої
сонної артерії, недокрів'я внутрішніх органів.

Рана м'яких тканин шиї виникла від
дії ріжучого предмету, яким міг бути ніж, котрий було виявлено на місці
вчинення злочину, а рани в області голови були заподіяні тупими твердими
предметами.

Смерть ОСОБА_8 настала від гострої
крововтрати в поєднанні з крововиливами під оболонки та шлуночки головного
мозку, обумовлених раною м'яких тканин шиї з пошкодженням глотки, верхнього
краю щитоподібного хряща, м'язів, лівої зовнішньої сонної артерії, відкритою
черепно-мозковою травмою з переломами кісток склепіння та основи черепа.

Свідок ОСОБА_7 зазначав, що
ОСОБА_1 повідомив про те, що він убив
ОСОБА_8, перерізавши потерпілому горло.

Свідок ОСОБА_14 стверджував, що ОСОБА_1 дістав із кишені свого одягу
декілька мобільних телефонів та гроші, які він поділив на чотирьох, йому
ОСОБА_1 дав 1000 гривень. Після цього вони поїхали на водоймище, де ОСОБА_1
викинув декілька мобільних телефонів, а потім ОСОБА_6 та ОСОБА_1 спалили барсетку.

Колегія суддів вважає, що суд, належним чином
оцінивши ці та інші докази в справі, дійшов обґрунтованого висновку про
вчинення ОСОБА_1 нападу на ОСОБА_8 з метою
заволодіння його майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та
здоров'я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у
житло, та умисного вбивства потерпілого із корисливих мотивів за попередньою
змовою групою осіб.

Належним чином обґрунтував суд і свій висновок щодо вчинення ОСОБА_1 розбою
та умисного вбивства ОСОБА_9

Так, в судовому засіданні засуджений ОСОБА_11 вказував на те, що коли він,
ОСОБА_1 та ОСОБА_9 рухалися на автомобілі по вул. Леніна в м. Красноармійську,
ОСОБА_1 декілька разів вистрілив в ОСОБА_9 Потерпілий намагався вискочити з
автомобіля, протеОСОБА_5 та ОСОБА_1 його утримували.

ЗасудженийОСОБА_5 зазначав, що коли вони привезли ОСОБА_9 за місто до
викопаної ними ями, ОСОБА_1 наказав потерпілому повністю роздягнутися і стрибнути
в яму, а потім декілька разів вистрілив у ОСОБА_9 із пістолета. Після цього
ОСОБА_1 та інша особа зарили труп у ямі.

Згідно з протоколом відтворення обстановки та обставин події за участю
ОСОБА_5 та огляду місця події від 10 лютого 2004 року в місці, вказаному
ОСОБА_10, яким є траншея біля дороги за м. Родинське Красноармійського району,
Донецької області, було виявлено труп ОСОБА_9 з ранами в області голови.

При огляді автомобіля ВАЗ -
2106 НОМЕР_3, який належав ОСОБА_11,
було виявлено сліди крові людини, яка згідно з висновком судово-цитологічної
експертизи могла походити від ОСОБА_9

Згідно з висновком судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_9 було виявлено наступні тілесні
ушкодження: вогнепальне проникаюче поранення лівої потиличної кістки з наявністю
металевих тіл в м'яких тканинах та перелом потиличної кістки зліва, два
вогнепальних не проникаючих поранення лівої потиличної області з наявністю
металевих тіл в м'яких тканинах, вогнепальне поранення правої виличний області
з чужорідним тілом в м'яких тканинах, рана м” яких тканин центру лобової
області, субархноїдальні крововиливи правої та лівої півкулі головного мозку,
крововиливи в шлуночки головного мозку.

Вказані поранення в області голови виникли в результаті пострілів із
вогнепальної зброї.

Смерть потерпілого настала від вогнепального проникаючого поранення лівої
потиличної області з переломом лівої потиличної кістки, що ускладнилось
крововиливом під оболонки та шлуночки головного мозку.

Не викликає у колегії суддів і обґрунтованість висновку суду про
доведеність винності ОСОБА_1 у виготовленні, придбанні, зберіганні, носінні
вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Згідно з висновком судово-криміналістичної експертизи, вогнепальні
поранення, які були виявлені на трупі ОСОБА_9, вчиненні з близької відстані
штатними патронами із ствола вогнепальної зброї.

Згідно з висновком судово-балістичної
експертизи, шість шматочків металу, які були вилучені з трупа ОСОБА_9, є фрагментами куль калібру 5,6 мм патронів,
виготовлених заводським способом до нарізної, спортивної мисливської
вогнепальної зброї.

Таким чином, суд правильно кваліфікував
дій ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 187,
п.п.6,12,13 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України.

У процесі досудового слідства та при розгляді справи в
суді були встановлені і досліджені всі обставини, з'ясування яких мало істотне
значення для правильного вирішення справи, проведені необхідні експертизи,
належним чином з'ясовані обставини, що характеризують об'єкт і об'єктивну
сторону злочинів, допитані всі особи, показання яких мають істотне значення для
справи. Тому колегія суддів вважає, що доводи касаційних скарг про однобічність
та неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи є безпідставними.

Необґрунтованими є й доводи скарги
засудженого про те, що його не було ознайомлено з матеріалами справи та
протоколом судового засідання. Як убачається з матеріалів справи, засуджений в
повному обсязі був ознайомлений з матеріалами справи, а також йому була надана
можливість ознайомитися з протоколом судового засідання та подати на нього
письмові зауваження. Ці зауваження були розглянуті судом відповідно до вимог
ст. 88 КПК України.

При вирішенні питання про призначення покарання,
враховуючи особливу небезпечність злочинів, пов'язаних з умисним позбавленням
життя двох людей, дані про особу винного, суд не знайшов можливості призначити
засудженому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, а обрав йому
покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд не допустив порушень вимог ст.ст. 64, 65 КК
України.

Вирок суду щодо ОСОБА_1 є обґрунтованим і законним,
будь-яких передбачених ст. 398 КПК України підстав для його скасування чи зміни
при перевірці справи в касаційному порядку не виявлено, а тому скарги
задоволенню не підлягають.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а:

касаційні скарги
засуджених ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок апеляційного суду Донецької області від 3 листопада 2005 року щодоОСОБА_1
- без зміни.

Судді:

Селівон О.Ф. Кривенда О.В. Лавренюк М.Ю.