Справа № 1-117/07
ВИРОК ім'ям України

24
травня 2007
року м. Рівне

Рівненський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючого
судді Лопацького В.А.

при секретарі Іллюк С.Р.

за участю прокурора Янченська А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рівному кримінальну

справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження,
громадянки України, українки,
уродженки м.Рівне, раніше
судимої,

мешканки АДРЕСА_1,
освіта повна загальна середня,
одруженої, не

працюючої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.
З ст. 185 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2006
року, приблизно о 10 годині ОСОБА_1, шляхом пошкодження віконних рам проникла в
житловий будинок по АДРЕСА_2, звідки
таємно, з корисливих мотивів,
викрала мобільний телефон марки „Самсунг Х-630", вартістю 759
грн. 05 коп. із СІМ-картою оператора мобільного зв'язку «КиївСтар», вартістю 25
грн. та гроші в сумі 400 гривень, які належали ОСОБА_2, чим завдала
потерпілій збитків на загальну суму 1184 грн. 05
коп.

Допитана в судовому засідання підсудна ОСОБА_1 свою вину
в інкримінованому їй злочині визнала
частково та показала, що 11 листопада
2006 року
біля 10 години вона приїхала в с.Городок Рівненського
району до своєї двоюрідної сестри
ОСОБА_2. Двері в будинок сестри були відчинені, а ОСОБА_2 вдома не було. В спальні на трюмо вона побачила мобільний телефон „Самсунг Х630" і
вирішила забрати його собі. Телефон був в
чохлі. Вона вийняла телефон з чохла, забрала телефон і пішла до ОСОБА_3, і там чекала ОСОБА_2. Грошей
в чохлі вона не бачила, і не брала.
Не дочекавшись сестри вона поїхала в м. Рівне. На наступний день вона зателефонувала рідному брату ОСОБА_4 та домовилась
з ним зустрітись на залізничному
вокзалі м.Рівне. 12 листопада
2006 року
о 19 годині
вона зустрілась з ОСОБА_4. Коли
вони з ОСОБА_4 знаходилась в кафе „Чернігівське" туди зайшли працівники міліції і запропонували їм пройти в лінійний відділ
міліції. Злякавшись, вона положила ОСОБА_4
в кишеню мобільний телефон, який викрала з житлового будинку ОСОБА_2.

Крім часткового визнання підсудною своєї вини, її вина у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена зібраними на
попередньому слідстві і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 11 листопада 2006 року вранці вона поїхала в м.Рівне. Повернувшись, біля 15 години вона зайшла в свій будинок відкритим та
виявила, що в її кімнаті не має мобільного
телефону „Самсунг Х-630", який лежав на тумбочці. Телефон був в чохлі.

Там знаходились і гроші в сумі 400 гривень, купюрами по 200 гривень. Знаючи те, що ОСОБА_1 знаходилась поблизу її житлового будинку, а в
минулому вона неодноразово була причетна до
вчинення крадіжок мобільних телефонів, вирішила що це вона вчинила крадіжку мобільного телефону та грошей. Про
що повідомила працівників міліції. На даний час їй повернуто мобільний телефон
„Самсунг Х-630" із СІМ-картою оператора мобільного
зв'язку „Київстар".

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 11 листопада 2006 року він знаходився на роботі і приблизно о 15
годині до нього на роботу зателефонувала його рідня сестра ОСОБА_2
та повідомила його, що ОСОБА_1 викрала в неї мобільний телефон. Приблизно о 15
годині 12
листопада 2006
року до нього на мобільний телефон
зателефонувала ОСОБА_1, і під час розмови вони домовились зустрітись в м.Рівне,
на що вона погодилась. У вечірню пору 12.11.2006 року , а саме о 19 годині він зустрівся на залізничному вокзалі з
ОСОБА_1. Під час зустрічі він запитав в ОСОБА_1 чи вона не викрадала мобільного
телефону та грошей з його житлового
будинку, у його сестри ОСОБА_2, на що ОСОБА_1 ніякої відповіді йому не дала. Він та ОСОБА_1 купили
пиво і почали його пити і в цей час в приміщення кафе зайшли працівники міліції лінійного відділ міліції, які
відразу підійшли до нас і
запропонували нам пройти в відділення міліції. Коли ми вийшли з приміщення
кафе, то ОСОБА_1 сказала до нього щось за
телефон, що саме вона сказала він не зрозумів. Зайшовши в відділення лінійного відділу міліції на
станції Рівне вони дочекались працівника міліції Рівненського районного відділу міліції, який забрав ОСОБА_1 в
Рівненський РВ. Після того як
ОСОБА_1 спільно з працівником міліції пішли від залізничного вокзалу м.Рівне він взяв свою руку в кишеню куртки і
виявив, що в даній кишені знаходився мобільний телефон марки „Самсунг Х-бЗО", який належав його
сестрі ОСОБА_2, і тоді він зрозумів, що коли в кафе „Чернігівське" зайшли працівники міліції, то
ОСОБА_1, щоб в неї не виявили даний телефон,
підкинула його йому в кишеню куртки. Даний мобільний телефон марки „Самсунг X-630" він видав працівникам міліції Рівненського
районного відділу міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що
10 листопада
2006 року
він на роботі отримав заробітну плату в сумі 900 гривень, з яких дав своїй дружині ОСОБА_2 гроші в сумі 400
гривень, купюрами по 200
гривень, для того щоб вона заплатила в „Приватбанку" кредит,
так як раніше вони взяли гроші на мобільний
телефон, а решту залишив собі. В суботу 11 листопада 2006 року, у вечірню пору він приїхав з роботи додому і від своєї дружини ОСОБА_2
дізнався, що з їхнього житлового будинку було вчинено крадіжку мобільного
телефону марки „Самсунг Х-630", який вони придбали в вересні 2006 року за гроші, які взяли в кредит, а також грошей в
сумі 400 гривень,
які він дав дружині, щоб вона заплатила кредит в „Приватбанку". Дружина йому розповіла, що до їхнього житлового будинку
вдень 11 листопада
2006 року
приїжджала її двоюрідна сестра
ОСОБА_1, і на її думку це вона вчинила дану крадіжку.

Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши покази
підсудної, потерпілої, свідків, суд
прийшов до висновку, що дії підсудної прокурором за ч. З ст. 185
КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з
проникненням у житло, вчинене повторно кваліфіковані вірно, а її вина у
вчиненні даного злочину доведена повністю.

При обранні виду та визначенні міри покарання підсудній,
суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпечності вчиненого нею злочину, а також особу підсудної.

За місцем проживання ОСОБА_1
характеризується негативно.

Обставин, що пом"якшують чи обтяжують покарання
підсудній судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочину, передбаченого
ч. З ст. 185 КК
України, і призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 75 КК України покарання призначене ОСОБА_1 в частині
позбавлення волі не виконувати, якщо підсудна протягом двох років не вчинить
нового злочину та своєю поведінкою і ставленням до праці доведе своє
виправлення і перевиховання, а також не
виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і
повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженій залишити
попередній підписку про невиїзд.

Речовий доказ - мобільний телефон марки „Самсунг Х-630 із СІМ-картою оператора мобільного зв'язку «КиївСтар» повернути
потерпілій ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом п"ятнадцяти діб з моменту проголошення.