Справа № 11-58 / 2008 р.
Головуючий у 1 інстанції: Кузьмін М.В.
Укр. Доповідач: Кузюра
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого: судді Кузюри
М.М.

суддів: Білоброва В.Д.,
Демченка О.В.

за участю прокурора Томилка
М.П.

засудженого: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21
листопада 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Челябінськ Російської Федерації, мешканець
АДРЕСА_1, громадянин України, освіта
середня, не одружений, не працюючий, раніше судимий: 17 листопада 1997 року
Славутицьким міським судом Київської області за ст. ст. 140 ч.2, 46-1 КК
України (ред. 1960 р.) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання
вироку на 2 роки; 10 червня 1998 року Новозаводським районним судом м.
Чернігова за ст. ст. 229-6 ч.1, 14, 43 КК

України (ред. 1960 р.) до 1 року 8 місяців позбавлення
волі; 20 грудня 1999 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.
ст. 196-1 ч.1 КК України (ред. 1960 р.) до 2 років виправних робіт з утриманням
10 відсотків заробітку в прибуток держави; 30 травня 2000 року Славутицьким
міським судом Київської області за ст. ст. 196 ч.1, 43 КК України (ред. 1960
р.) до 1 року позбавлення волі; 04 серпня 2004 року Новозаводським районним
судом м. Чернігова за ст. ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;
14 вересня 2004 року Славитицьким міським судом Київської області за ст. ст.
185 ч.3, 70 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений
умовно-достроково на 10 місяців 27 днів від відбування покарання 09 серпня 2006
року, -

засуджений
за ст. 185 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання, приєднано
невідбуту частину покарання за вироком Славутицького міського суду Київської
області від 14 вересня 2004 року у вигляді шести місяців та остаточно
призначено покарання у вигляді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди: на користь
ОСОБА_2 - 1305 грн., на користь ОСОБА_3
- 900 грн.

ОСОБА_1 визнаний судом винним та засуджений за те, що 23 квітня 2007 року
приблизно о 12 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та
знаходячись в кімнаті АДРЕСА_2, таємно викрав мобільний телефон «Сіменс А-65»,
вартістю 650 грн., сім-карту «Діджус» вартістю 25 грн. з грошима на рахунку в
30 грн., гроші в сумі 550 грн., копилку, вартістю 50 грн., а всього на загальну
1305 грн., що належить ОСОБА_2, а також дві золоті сережки, золоту обручку,
золоте кільце, а всього на загальну суму 900 грн., що належать ОСОБА_3

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду змінити та пом'якшити призначене покарання. Свої вимоги
аргументує повним визнанням своєї вини, щирим каяттям та сприянням у розкритті
злочину. Також просить взяти до уваги те, що в ході судового розгляду було
порушено його право на захист та поставлено в умови, за яких він змушений був
відмовитися від адвоката.

Заслухавши доповідача, засудженого, що підтримав доводи своєї апеляції,
прокурора, який вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши
матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення.

Вина засудженого ОСОБА_1 у скоєні інкримінованих йому злочинів, при
обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним справи,
повністю підтверджується сукупністю зібраних доказів та ніким не заперечується.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, а вирок
суду щодо нього ґрунтується на достатніх і достовірних доказах.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд, у відповідності з
вимогами ст. 65 Кримінального Кодексу України, врахував характеризуючі особу
засудженого дані, обставини, які пом'якшують покарання, в тому числі і ті, на
які посилається засуджений у своїй апеляції, ступінь суспільної небезпеки
вчиненого злочину, врахував, що він був неодноразово судимий та знову скоїв
злочин під час умовно-дострокового звільнення від покарання, а тому суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі, оскільки інше покарання за таких обставин йому бути
призначене не може.

Твердження засудженого про порушення його прав на захист є безпідставним,
оскільки в ході досудового слідства та судового розгляду йому неодноразово були
роз'ясненні його права мати захисника або взяти захист на себе, що він і
зробив. Підтвердженням цього є його заява від 21 листопада 2007 року про
відмову від послуг адвоката (а.с. 62-63).

Постановою суду від 30 жовтня 2007 року ОСОБА_1 був оголошений в розшук та
йому змінено запобіжний захід на взяття під варту. Протокол судового засідання
не містить будь-яких даних про бажання засудженого мати захисника. Отже, суд
першої інстанції взяв до уваги всі обставини, викладені в апеляції засудженого,
а тому підстав для пом'якшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія

суддів, -

У Х В
А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 21 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

СУДДІ:

БІЛОБРОВ В.Д. КУЗЮРА М.М. ДЕМЧЕНКО О.В.