Справа 1-259 2007 року
ВИРОК

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 року

Королівський районний суд м.Житомира
в складі:

головуючого Покатілова О.Б.

при секретарі Чивчиш О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж.
м.Москви РФ, гр-ки України, заміжньої, з середньою освітою, непрацюючої, прож. АДРЕСА_1, раніше не судимої, за ст. 125 ч.1 КК України,-

встановив :

ОСОБА_1 30 жовтня 2006 року в денний час в м.Житомирі по провул. 2-ому Лева невського біля будинку № 2 в ході конфлікту,
який виник на фоні тривалих особистих неприязнених
стосунків, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_2 декілька ударів ногами у живіт, чим заподіяла їй тілесні ушкодження у
вигляді двох синців, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.

Підсудна свою вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнала повністю та показала, що на протязі останніх декількох років між
нею та потерпілою триває конфлікт, який виник на фоні того,
що потерпіла своїми діями перешкоджає користуванню
провулку загального призначення. Так потерпіла захаращує проїжджу частину провулку будівельними матеріалами, мотивуючи свої дії тим,
що частина провулку належить їй. Дії потерпілої
перешкоджають їй користуватись провулком належним чином
(проїжджати на автомобілі), тому вона інколи прибираю будівельне сміття, яке складає потерпіла. Потерпілій це не
подобається, тому вона постійно вчиняє їй скандали.

Так, 30
жовтня 2006 року у обідній час, коли вона знаходилась вдома разом із своїм чоловіком, вона почула, що хтось кидає каміння у
її ворота. Вона разом з чоловіком вийшла на провулок, де
побачила потерпілу, яка вичинила з нею сварку. Під час сварки потерпіла схопила її одяг, тоді вона відштовхнула її від
себе. Будь-яких ударів, в тому числі, у живіт
вона потерпілій не наносила. Вина підсудного повністю підтверджується :

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка показала, що між нею та підсудною по
справі на протязі тривалого часу існує конфлікт щодо користування проїжджою
частиною провулку 2-го Леваневського в м.Житомирі. Так, 30 жовтня 2006 року в денний час підсудна розкидала її речі, які вона підклала
під фундамент її будинку, щоб під нього не затікала вода. Вона вирішила
з'ясувати причину дій підсудної та покликала її до провулку. Підсудна вийшла з
свого будинку та під час суперечки раптово
нанесла їй декілька ударів ногами у живіт. Від ударів вона (потерпіла)

2

відчула різкий біль. Після вказаних
подій вона пішла та звернулась до медичної установи, де було встановлено, що їй
були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на
животі;

·
показами свідка ОСОБА_3, яка
показала, що 30.10.2006 року до неї прийшла
потерпіла, яка скаржилась на те, що підсудна її побила;

·
показами свідка ОСОБА_7., яка
показала, що вона особисто бачила, як 30.10.2006
року в денний час на провулку 2-ому Леваневського м.Житомира, підсудна
нанесла потерпілій декілька ударів ногами у живіт;

·
показами свідка ОСОБА_5., який
показав, що він був присутній під час сварки потерпілої з підсудною
30.10.2006 року. Під час вказаної сварки підсудна нанесла потерпілий
декілька ударів ногами у живіт;

- актом
судово-медичного освідування від 03.11.2006 року, з якого

вбачається, що у гр.-ки ОСОБА_2 були виявлені тілесні
ушкодження у вигляді

двох синців на передній поверхні живота, які відносяться
до категорії легких

тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я та
утворились 29-30

жовтня
2006 року.

Оцінивши викладені докази в їх
сукупності, суд приходить до наступного.

Свідок ОСОБА_5 в суді показав, що він був свідком того, як підсудна нанесла
декілька ударів ногами у живіт потерпілій, але при цьому не міг визначитись із датою вказаних подій. Сама
підсудна в судовому засіданні підтвердила,
що події, свідком яких був ОСОБА_5, відбувались саме 30.10.2006 року.

Покази свідка ОСОБА_6. про те, що 30.10.2006 року підсудна не наносила потерпілій ударів, суд вважає неправдивими,
оскільки даний свідок є чоловіком підсудної та дав такі покази на її захист.

Також суд
враховує, що вина підсудної повністю підтверджується викладеними вище доказами.

На підставі викладеного суд вважає вину підсудної доведеною повністю та кваліфікує її дії за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне
заподіяння легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров'я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують
та обтяжують покарання.

Злочин,
передбачений ст. 125 ч.1 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Підсудна раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на даний час не працює, за місцем проживання
характеризується посередньо.

Обставини, що пом'якшують або обтяжують покарання підсудній по справі не
встановлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе за умови призначення їй покарання у
вигляді штрафу до прибутку держави.

По справі потерпілою заявлений цивільний позов на суму 3000 грн. відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування вказаного
розміру цивільного позову потерпіла пояснила, що вона в зв'язку з отриманими
тілесними ушкодженнями на протязі тривалого
часу лікувалась у медичних установах, втратила нормалі життєві зв'язки.

Суд вважає цивільний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки
враховуючи, що розмір відшкодування моральної шкоди визначається

3

залежно від
характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості. Так потерпілою в
судовому засіданні не було подано жодного доказу про те, що вона лікувалась у медичних установах саме внаслідок отриманих
від цього злочину тілесних ушкоджень, самі дії
потерпілої спровокували даний конфлікт, оскільки суперечку, що виникла між нею та підсудною по справі вона намагалася
вирішити особисто, а не за встановленим законодавством порядком. Також суд
враховує, що потерпіла не мала права без
відповідного рішення компетентного органу займати проїжджу частину провулку 2-го Леваневського в м.Житомирі.

На підставі викладеного розмір моральної шкоди на суму 3 тис. грн. суд вважає
завищеною та оцінює її на суму 500 грн.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України,-

засудив :

ОСОБА_1 визнати
винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.
125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу до
прибутку держави на суму 510 грн.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої до набрання вироком законної сили залишити попередню - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Стягнути з засудженої на користь ОСОБА_2 500 грн. відшкодування моральної шкоди, в решті цивільний позов залишити без задоволення
за його безпідставністю.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського
апеляційного суду через

Корольовський районний суд м. .Житомира протягом 15 діб з моменту його

проголошення.