Справа №1-27/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року Канівського
міськрайонного суду

Черкаської
області в складі:

головуючого
судді РусаковаГ.С.

при
секретарі Шмига
Л.М.

з участю
прокурора Мосійчука
В.М.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Канів, Черкаської обл.,
українця,
громадянина України, освіта
середня-спеціальна, працюючий монтажником ПП„Буд. -ГАЛ-2002", одружений , прописаний АДРЕСА_1 раніше не
судимий , -у вчиненні злочину , передбаченого ч. 1
ст. 119 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 органами досудового слідства обвинувачується у тому, що він 07.07.06
близько 11.00 години
перебуваючи на вул. 1 Травня, що в м.
Канів Черкаської області, а саме
на дорозі з асфальтованим покриттям , в
результаті конфлікту, який виник
раптово, на грунті особистих неприязних
стосунків з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, під час спільної бійки між ним та ОСОБА_3, - діючи свідомо та цілеспрямовано, не передбачаючи можливості настання смерті
ОСОБА_3, хоча за даних обставин повинен
був і міг це передбачити, не розглядаючи
настання смерті потерпілого як один із можливих наслідків своєї поведінки, хоча при виявленні необхідної за даних
конкретних обставин обачності - міг і повинен був передбачити такий варіант
розвитку подій , тобто міг і повинен був
передбачити, що при нанесенні великою
силою удару потерпілому в голову,
останній може не втриматись на ногах і впасти, отримавши пошкодження, - ОСОБА_1 наніс один удар в обличчя
ОСОБА_3, який знаходився навпроти нього
, від якого останній впав на асфальтне
покриття дороги і вдарився головою об асфальт і згідно висновку судово-медичної
експертизи № 789/45 від 11.09.06 року отримав черепно-мозкову травму у вигляді
перелому кісток склепіння та основи черепа,
крововиливу під тверду мозкову оболонку,
крововиливу під м"які оболонки головного мозку, крововиливу в м"які покрови черепа з
внутрішнього боку, крововиливів в
слизову оболонку обох губ справа. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_3, згідно висновку судово-медичної експертизи №
789/45 від 11.09.06 року є черепно-мозкова травма, у вигляді перелому кісток склепіння та основи
черепа , крововиливу під оболонки
головного мозку зі здавленням речовини головного мозку, від якої останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в
Канівській центральній районній лікарні,
що розташована по вул.
Леніна, 43 в м. Канів Черкаської області.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав повністю і суду пояснив, що у вчиненому щиро кається і що ОСОБА_3 він
знає, так як він працював у нього вдома
в квітні чи травні 2006 року, робив
вдома сантехніку. Але до кінця ОСОБА_3 роботу не зробив ,
але гроші за роботу отримав. ОСОБА_1 за цей період
декілька разів зустрічав ОСОБА_3 в місті та нагадував про невиконану роботу.
ОСОБА_3 обіцяв прийти та зробити, але
так і не приходив.

07 липня 2006 ороку близько 10.30 години ОСОБА_1
йшов по вул. 1 Травня, м. Канів , у
напрямку Канівського МРВ УМВС і дуже поспішав. Пройшовши колишнє

приміщення
Канівського МРЕВ , ішов по вул. 1
Травня та проходивши перший будинок від нього,
ОСОБА_1 побачив, що на зустріч
йому йде ОСОБА_3 разом з двома йому невідомими чоловіками. Побачивши його
ОСОБА_1 занервував, так як у нього вдома
був безлад із-за ремонту , який вже
ОСОБА_1 надоїв, так як ОСОБА_3 не міг
зробити відразу всю свою роботу, і так
як ОСОБА_1 надоїло постійно нагадувати ОСОБА_3 про дану роботу. Тоді ОСОБА_1
подумав собі, що зараз скаже йому, щоб ОСОБА_3 повернув гроші, які він дав за роботу, яку за нього ОСОБА_1 сам доробив та
переробив. Зустрівшись обличчям до обличчя з ОСОБА_3, ОСОБА_1 відразу сказав: „Зачем так делать, возвращай деньги, которые тебе дали за работу, которую тьі не делал, а я сделал за тебя». Коли це
сказав ОСОБА_1 то він проходив біля ОСОБА_3 і йшов вверх по вулиці, так як дуже поспішав, тому зупинятися і балакати не було часу.
ОСОБА_3 разом із своїми знайомими і ОСОБА_1 йшли по тротуару, який розташований біля проїжджої
частини, шириною приблизно 1, 5 м. Даний тротуар відокремлюється від проїжджої
частини бордюром , висотою близько 15
см. Коли ОСОБА_1 сказав
ОСОБА_3, щоб останній повернув гроші
ОСОБА_3 щось невнятно відповів.
ОСОБА_1 не зрозумів жодного його слова,
може тому, що поспішав і не
звертав на ОСОБА_3 увагу і не прислуховувався,
що саме він сказав. В цей час ОСОБА_1 на крок вже відходив від ОСОБА_3
Після того як ОСОБА_3 незрозуміло щось відповів, ОСОБА_1 відразу почув останню сказану ОСОБА_3
фразу з нецензурною лайкою ОСОБА_1 зрозумів,
що дана фраза звучала в його адресу. Дане нецензурне слово дуже образило
ОСОБА_1, і він ще сильніше
розхвилювався, так як його ніхто ніколи
нецензурними словами не ображав. Тому ОСОБА_1 відразу розвернувся обличчям до
ОСОБА_3 і при цьому запитав у нього :
„Что тьі сказал?" В цей
час ОСОБА_1 побачив , що ОСОБА_3, який
був спиною до ОСОБА_1, розвернувся до
останнього . ОСОБА_1
побачив на обличчі ОСОБА_3 зневажливий погляд в його адресу. Начебто ОСОБА_1 ще
йому щось виненД начебто ОСОБА_3 правий в тому, що образив брутальною лайкою
ОСОБА_1 ОСОБА_3 в той час стояв перший від проїжджої частини на кінці
тротуару, один чоловік який був з
ОСОБА_3, стояв посеред тротуару, а другий стояв на тротуарі біля бордюра вище
ніж ОСОБА_3. ОСОБА_1 в цей час був на відстані одного кроку від ОСОБА_3, вище біля узбіччя тротуару . Після того як
почув нецензурне слово від ОСОБА_3 в свою сторону, а потім побачивши вираз обличчя ОСОБА_3, ОСОБА_1 ще більше розхвилювався ,
а тому не стримавшись наніс відразу кулаком лівої руки
один удар ОСОБА_3 в обличчя. А саме попав у передню частину щелипи справа, при цьому попавши трохи в губи. Від удару
ОСОБА_1, ОСОБА_3 похилився трохи назад в
ліву сторону вниз, при цьому ОСОБА_3
втратив рівновагу , та не втримавшись,
впав на спину на проїжджу частину і при цьому вдарився задньою частиною
голови. Після падіння ОСОБА_3 різко намагався підняти своє тіло і голлову, але в нього це не вийшло і ОСОБА_1
побачив, що той втратив свідомість.
Після цього ОСОБА_1 відразу підбіг до ОСОБА_3 а разом з ним і два хлопці, які були з ОСОБА_3 ОСОБА_1 взяв ОСОБА_3 за
плечі , намагаючись його підняти. Йому
допомагали і два хлопці. ОСОБА_1 пам'ятає тільки , щло вони
разом перенесли ОСОБА_3 на узбіччя дороги за тротуар, де посадили його під схил і підтримували
його, так як сам він не держався і був у
непритомному стані. ОСОБА_1 стояв біля ОСОБА_3,
а його знайомі хлопали його по обличчю з метою привести його до
свідомості. Потім один з хлопців приніс води і допомагав ОСОБА_3 обливати водою
і він в цей час прийшов до свідомості, і
щось нерозбірливо, незв'язно розпочав
бурмотіти собі під ніс. В цей час
ОСОБА_1 подзвонив його знайомий ОСОБА_4,
якого ОСОБА_1 попросив приїхати .
Коли приїхав ОСОБА_4, двоє знайомих
ОСОБА_3 посадили останнього в автомобіль,
і відвезли до лікарні.

Суд ,
враховуючи те, що
підсудний визнає вину повністю, сумнівів
в правдивості не виникає та враховуючи думку учасників судового розгляду, вважає за доцільне обсяг показів, що підлягають дослідженню обмежити допитом
підсудного. Учасникам судового розгляду роз'яснено їх права, передбачені
ст. 299 КПК України.

Суд
кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч. 1
ст.
119 КК
України - вбивство, вчинене через необережність.

При
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер, ступінь суспільної небезпечності та тяжкість
вчиненого злочину, особу
підсудного, який за

місцем
роботи, проживання характеризується
позитивно, раніше не судимий, є одною працездатною особою в сім'ї ,
має на утриманні хворих матір та брата, є потерпілим віл аварії на ЧАЕС, явився із зізнанням, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю
злочину, добровільно частково
відшкодував завдану шкоду.

До
обставин що пом'якшують покарання відноситься з "явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, добровільне часткове
відшкодування завданих збитків, є однією
працездатною особою в сім'ї, наявність
на утриманні хворих матері та брата, та
те, що він є потерпілим від аварії на ЧАЕС .

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд
вважає за доцільне призначити підсудному ОСОБА_1 покарання у вигляді
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України з урахуванням
обставин справи і особи підсудного,
тяжкості злочину, суд вважає ,
що виправлення та перевиховання підсудного можливе без
відбування покарання з випробуванням,
шляхом звільнення його від відбування покарання і встановлення стосовно
нього іспитового строку.

Міру
запобіжного заходу підсудному залишити попередню - підписку про невиїзд.

Цивільний позов
підлягає задоволенню частково.

При
цьому матеріальні збитки, завдані
потерпілим підлягають стягненню з підсудного повністю.

Моральна
шкода , завдана потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає
до задоволення частково.

При
цьому розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від
характеру вчиненого злочину, який
підсудній вчинив через необережність.

Враховується
глибина фізичних та душевних страждань потерпілих та враховуються вимоги
розумності і справедливості і матеріальне становище підсудного.

Судових витрат
по справі не має.

Речові докази по
справі відсутні.

Керуючись ст. 321,
323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати
ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та
призначити йому покарання за ч.1 ст. 119 КК України у
вигляді позбавлення волі строком на 4
(чотири) роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк на 2
роки.

На
підставі п.2, 3 ст. 76 КК України
покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язок не виїзджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання, роботи.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню -підписку про
невиїзд, а після вступу вироку в законну силу - відмінити.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_7 по 2379
грн. кожному за завдану їм матеріальну шкоду.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_7 по 7000
тисяч грн.. кожному за завдану моральну шкоду.

На вирок
суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області через
Канівський міськрайонний суд протягом 15
діб з моменту його проголошення учасниками процесу.