ВІЙСЬКОВИЙ СУД
СІМФЕРОПОЛЬСЬКОГО ГАРНІЗОНУ
ВИРОК ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007 року м. Феодосія

Військовий суд Сімферопольського
гарнізону під головуванням

судді Швеця В.А.,

при секретарі Бордуленко М.Ю.,

за участю
помічника військового прокурора Феодосійського гарнізону Невмержицького В.М.,
підсудного ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому виїзному
судовому засіданні, в розташуванні
військової прокуратури Феодосійського гарнізону, кримінальну справу за обвинуваченням
капітана в/ч А-2934 ,-

ОСОБА_1,

народившегося
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Бородянка,
Бородянського району, Київської області, громадянина України, українця,
з вищою освітою, одруженого, не судимого, призваного на військову службу в
серпні 1993 року
Бородянським РВК Київської області, командира ремонтної роти автомобільної
техніки, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Обвинуваченого органами досудового
слідства у вчиненні злочину,
передбаченому ч. 2 ст.125 КК України.
Судовим слідством суд, -

встановив:

14 лютого 2007 року біля 13 години, капітан
ОСОБА_1, в приміщенні канцелярії ремонтної роти автомобільної техніки,
військової частини А-2934, яка дислокується у м. Феодосії, під час спільного
вживання алкоголю з молодшим сержантом ОСОБА_2, на підґрунті особистої неприязні,
різко штовхнув останнього, після чого між ними почалася бійка, в ході якої
ОСОБА_1 бив ОСОБА_2 о меблі, в наслідок чого він був доставлений до шпиталю з тілесними ушкодження, а саме: сінцями - на віях лівого ока, у проекції 2-го ребра ліворуч по ключичній лінії, у проекції лівого сосцевидного відростку та в
поперековій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, де перебував
на лікуванні дев'ять днів. В ході досудового слідства, підсудний у
добровільному порядку відшкодував, державі шкоду спричинену лікуванням
потерпілого ОСОБА_2. у шпиталі.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1, визнав повністю винним себе в інкримінованому йому
діянні, про обставини справи показав, так як це вище викладено, та пояснив, що
в стані алкогольного сп'яніння згадав, про конфлікт з ОСОБА_2, який стався між
ними, ще літом минулого року, на набережній міста Феодосії, на підґрунті
особистих відносин, та почав виясняти з ним відносини з цієї причини, словесна
сварка пізніше переросла
у бійку, в наслідок чого він штовхнув останнього, та почав з ним боротися.
Під час боротьби потерпілому ОСОБА_2 були спричинені вищевказані тілесні
ушкодження.

Покази
підсудного відповідають фактичним обставинам справи, і при цьому не
оспорюються, потерпілим ОСОБА_2, який пояснив в суді, що на дійсний час вони
примірилися з підсудним.

Суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового засідання, на
підставі ч. З ст. 299 КПК України визнав недоцільним
дослідження доказів, що мають відношення до фактичних
обставин справи, які ні ким не оспорюються.

Оскільки ОСОБА_1, заподіяв
потерпілому ОСОБА_2, умисно, легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, суд такі його дії кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні
покарання підсудному, суд визнає обставиною, що обтяжує йому покарання:
вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння. Але враховувалися судом і
обставини, які пом'якшують покарання підсудному: щире каяття, добровільне
відшкодування завданого збитку і те, що між підсудним та потерпілим відбулося
примирення.

Приймався до уваги судом і сімейний
стан підсудного ОСОБА_1,
який має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Виходячи з
вищенаведених обставин, що пом'якшують покарання і істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину та враховуючи особу винного, який до кримінальної
відповідальності притягується вперше, суд приходить до висновку про можливість
відповідно до ст. 69 КК
України, перейти до іншого, більш м'якого основного покарання, не зазначеного в
санкції ч.2 статті 125 КК
України і призначити ОСОБА_1 на підставі статті 58 КК України, покарання у виді службового обмеження, яке на розсуд суду є
достатнім для виправлення особи підсудного.

Керуючись ст.ст. 333-335 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України, на підставі якої та із застосуванням ст. ст. 58 і 69 КК України
призначити йому покарання у виді службового обмеження строком на 6 (шість) місяців
з відрахуванням із суми його щомісячного грошового забезпечення в доход держави
10 % (десяти) відсотків. Під час відбування цього покарання
ОСОБА_1 не може бути підвищений за посадою, у військовому звані, а строк покарання не
зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового
звання.

Міру запобіжного
заходу щодо ОСОБА_1 - підписку
про не виїзд - скасувати.

На вирок може
бути подано апеляцію у військовий апеляційний суд ВМС через військовий суд Сімферопольського гарнізону
протягом 15 діб з моменту його проголошення.