Справа № 740/4205/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/503/2015
Категорія - ст. 309 ч.2КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 .

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника, адвоката ОСОБА_7

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

представника служби у справах дітей - ОСОБА_10 ,

представника кримінальної міліції ОСОБА_11 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/503/2015 р. за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_12 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2014 року, укладену між прокурором Ніжинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , громадянином України, з середньою освітою, учнем Ніжинського професійного аграрного ліцею, не одруженим, не судимим, тимчасово проживає у АДРЕСА_2 ,

- визнаним винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з призначенням покарання:

- за ч.1 ст. 309 КК України 1 /один/ рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 309 КК України 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 2 /два/ роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , 01 вересня 2014 року в денний час, перебуваючи на березі річки Остер неподалік Ніжинського училища культури та мистецтв ім. М.Заньковецької по вул. Овдіївська в м. Ніжині, зірвав дикоростучу рослину коноплі, листя з якої в подальшому висушив, подрібнив та зберігав при собі та за місцем свого проживання, без мети збуту.

02 вересня 2014 року в період часу з 20 год. по 20 год. 30 хв. співробітниками Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області в ході проведення оперативно-розшукових заходів, неподалік гуртожитку Ніжинського училища культури та мистецтв ім. М.Заньковецької по вул. Овдіївська, 21-а в м. Ніжині, було виявлено та вилучено належний ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становила 13,344 гр., який останній незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_8 , що виразились в незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

02 вересня 2014 року в період часу з 22 год. 10 хв. по 22 год. 40 хв., співробітниками Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області в ході проведення оперативно-розшукових заходів, в кімнаті 526 по вул. Незалежності, 5-а в м. Ніжині, було виявлено та вилучено належний ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становила 9,306 гр., який останній незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_8 , що виразились у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області ОСОБА_12 ставить питання про скасування вироку суду про затвердження угоди про визнання винуватості у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та повернення провадження Ніжинському МВ УМВС України в Чернігівській області для здійснення досудового розслідування в загальному порядку. Зазначає, що на порушення п.п.1, 3 ч.7 ст.474 КПК України, суд не перевірив угоду на правильність кваліфікації кримінального правопорушення та не звернув уваги на те, що у зв`язку з цим умови угоди порушують права та інтереси неповнолітнього обвинуваченого. Органом досудового розслідування невірно кваліфіковані дії підозрюваного ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України у зв`язку з необґрунтованим застосуванням ознак «повторність», що суперечить вимогам ст.32 КК України та п.п.3, 4 постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність, рецидив злочинів та їх правові наслідки», бо ОСОБА_8 придбав та почав зберігати наркотичні засоби за двома епізодами одночасно 01.09.2014 року, після зривання дикоростучої рослини коноплі, листя якої висушив, подрібнив та зберігав при собі та за місцем свого мешкання, без мети збуту. Одночасно виявлений у нього наркотичний засіб він придбав з єдиним злочинним умислом і зберігав з єдиною метою власного вживання, але в різних місцях, злочин не є продовжуваним, раніше за ст.ст. 307-309, 310, 317 КК України він не засуджувався, тому ознака повторності в його діях відсутня.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування вироку суду та повернення провадження Ніжинському МВ УМВС України в Чернігівській області для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, захисника ОСОБА_7 , який частково погоджується з апеляційною скаргою прокурора, вважає направити справу на новий розгляд внаслідок порушення судом КПК України; обвинуваченого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 , які заперечують проти апеляційної скарги; представників служби у справах дітей та кримінальної міліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які покладаються на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження в обсязі апеляційної скарги в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 474 ч.7 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та закону.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 394 ч. 4 п. 2 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у суді першої інстанції на початку судового розгляду було оголошено текст угоди, згідно з ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України зясовано всі умови, вимоги, зміст угоди та наслідки її укладення, перевірено угоду на відповідність вимогам КПК України, зокрема, щодо неповнолітнього обвинуваченого присутність самого ОСОБА_8 , його законного представника, захисника, тощо.

Суд у ході розгляду угод, відповідно до ст. 474 КПК України, перевіряє їх на відповідність формальним вимогам, встановленим ст.ст. 471-472 КПК України. Суд не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, бо межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини, а отже, суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що у вироку суду зазначено, що у відповідності з ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державі чи суспільним інтересам.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 309 ч. 1 та ч. 2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, що підтвердили в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_9 , які заперечують проти апеляційної скарги, і зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Тобто, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно дослідження обставин вчинення злочинів, дослідження доказів по справі, їх оцінка з метою правильності чи ні кваліфікації дій обвинуваченого в деякій мірі суперечила б засадам кримінального провадження на підставі угод. Постановляючи вирок на підставі угоди, суд не здійснює оцінку фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а перевіряє лише відповідність угоди встановленим кримінальним процесуальним вимогам.

З огляду на це ст. 394 КПК України обмежує можливість сторін для оскарження такого вироку; такий вирок може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути складена.

Вимоги прокурора в апеляційній скарзі про скасування вироку на підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_8 з підстав неправильності кваліфікації його дій законом не передбачено, тому вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 469, 471-472, 474, 475, 394 КПК України, порушень КПК судом не встановлено. Підстав для продовження досудового розслідування чи нового судового розгляду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 371, 394, 404, 407, 418, 419, 394 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_12 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2014 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 22 вересня 2014 року, укладену між прокурором Ніжинської міжрайонної прокуратури ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_14 , - без змін.

Рішення суду може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4