Справа № 738/3056/14-к
№ провадження 1-кс/738/1/2015
УХВАЛА

06 січня 2015 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: ОСОБА_1
за участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Менською ВК № 91 скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Менського району щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що 12 грудня 2014 року йому було надано відповідь Прокуратури Менського району Чернігівської області, згідно якої, за його заявою від 09 жовтня 2014 року, з якою він звертався до Генерального прокурора України, про притягнення до кримінальної відповідальності інспектора Менської ВК №91 ОСОБА_5 за вчинення крадіжки сім-карти оператора мобільного зв`язку МТС, відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На думку скаржника такі дії є незаконним, тому просив зобов`язати прокуратуру внести відповідні відомості до ЄРДР по його заяві від 09 жовтня 2014 року, що ним направлялася до Генерального прокурора України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав з підстав наведених в самій скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що прокуратурою Менського району проводилася перевірка за заявою ОСОБА_4 від 09.10.2014 року. В даній заяві засуджений просив притягнути до кримінальної відповідальності інспектора Менської ВК 91 ОСОБА_5 за відмову в наданні йому можливості здійснити телефонний дзвінок. Про крадіжку сім-карти в даній заяві взагалі не йшлося. Під час проведення перевірки, окрім інших дій, було відібране пояснення у засудженого ОСОБА_4 в якому останній вказав, що питання порушені у скарзі від 09.10.2014 року вважає вичерпаними, претензій не має.

Вивчивши матеріали скарги, матеріали перевірки за заявою ОСОБА_4 , заслухавши пояснення прокурора слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Генерального прокурора України з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності інспектора Менської ВК № 91 ОСОБА_5 за перевищення службових повноважень та самоуправство, що виразилися у відмові в наданні права на телефонний дзвінок через мобільного оператора.

17 жовтня 2014 року зазначена заява була за належністю переадресована до прокуратури Чернігівської області.

23 жовтня 2014 року заступником прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 вказана заяву була направлена для вирішення Прокурору Менського району Чернігівської області.

По цій заяві прокуратурою Менського району Чернігівської області було проведено перевірку та надано відповідь від 26.11.2014 року згідно якої за результатами перевірки підстав для вжиття заходів прокурорського реагування не встановлено.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що заява засудженого ОСОБА_4 була зареєстрована і по ній прийнято рішення.

В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокурора відповідали вимогам закону, оскільки заява була прийнята та зареєстрована в Прокуратурі Менського району Чернігівської області, про що свідчить надане скаржнику повідомлення.

Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Аналізуючи наведені норми, слідчий суддя приходить до висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту поданої ОСОБА_4 заяви від 09 жовтня 2014 року, засуджений в ній просить притягнути до кримінальної відповідальності за перевищення службових повноважень та самоуправство співробітника Менської ВК № 91 ОСОБА_5 , водночас не наводячи даних, які можуть свідчити про вчинення зазначених в заяві дій, як злочинних.

Крім того, наведені в скарзі обставини спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається про те, що заява ОСОБА_4 від 09.10.2014 року до прокурати надійшла, була розглянута і на неї було надано відповідь скаржнику. А отже, твердження заявника, про наявність ознак злочину в діях службової особи є необґрунтованими припущеннями скаржника.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність прокурора може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заявах скаржника достатніх даних, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Менського району щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1