Справа № 348/275/15-к
Провадження № 11-кп/779/223/2015
Категорія ст. 296 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відносно ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, освіта середня, не одружений, займається домашнім господарством, раніше не судимий-

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у своїй апеляційній скарзі вважає, що вирок суду є неправильним і підлягає скасуванню за м`якістю призначеного покарання.

Просить вирок Надвірнянського районного від 25.03.2015 року по справі щодо ОСОБА_10 змінити в частині призначеного покарання , призначити покарання у вигляді арешту.

Вказаним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.296 ч.1 КК України призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України сто п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян (2550 грн.) штрафу.

Запобіжний захід не обирався.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25.03.2015 року відносно ОСОБА_10 за ч.1 ст.296 КК України без змін.

За вироком суду ОСОБА_10 25 січня 2015 року приблизно о 21. 00 год. в селі Пасічна по вул. Бухтівець Надвірнянського району Івано-Франківської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння , діючи умисно , тобто усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок , зневажаючи існуючі загальновизнані правила поведінки та моралі, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи явну неповагу до суспільства, вчинив конфлікт з неповнолітнім ОСОБА_11 якому у подальшому наніс декілька ударів, заподіявши останньому фізичну біль та не спричинив тілесні ушкодження. Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 продовжуючи свої хуліганські дії, наніс один удар рукою в область правого ока малолітньому ОСОБА_12 чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна правої орбітальної ділянки, що згідно висновку експерта №20 від 28.01.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника, представників потерпілих, обвинуваченого, обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.296 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому визнав в повному обсязі, у вчиненому розкаюється, обіцяє стати на шлях виправлення.

Дії ОСОБА_10 які виразились в тому, що він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжується особливою зухвалістю, вірно кваліфіковано за ст.296 ч.1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, відповідно ст.ст. 65, 66 КК України, в повній мірі врахував ряд обставин, що пом`якшують покарання а саме, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягається до кримінальної відповідальності, його молодий вік, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, займається домашнім господарством, думку потерпілих, що просили покарати по закону.

Враховано обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину щодо малолітнього та в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів в апеляційній скарзі щодо зміни вироку в частині призначеного покарання на більш суворе покарання то вони не підлягають до задоволення, оскільки при призначенні більш суворого покарання постановляється новий вирок.

В поданій апеляційній скарзі така вимога відсутня. Апеляційний суд переглядає судові рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Покликання представника ОСОБА_7 є непереконливі, оскільки наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного, давали суду першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_10 застосувати ст.69 КК України і призначити йому покарання за вчинений злочин нижче від найнижчої межі встановленої в санкції даної статті у виді штрафу.

Підстав для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 376, 404, 405,407, 408, 418,419, КПК України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на вирок Надвірнянського районного суду від 25.03.2015 року відносно ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду від 25.03.2015 року відносно ОСОБА_10 за ст.296 ч.1 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4