УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/2725/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, від 10 березня 2015 року, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , вдівця, на утриманні троє неповнолітніх дітей, працюючого керівником відділу ТОВ «Керхер» в м. Київ, не судимого, -
засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання та призначено йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК Україна на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації кримінально-виконавчій інспекції;
Стягнено з обвинуваченого на користь держави 2260 гривень 44 копійки за судові витрати по справі на залучення експертів.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно вироку, 15.11.2014 року, о 14 год. 55 хв. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ Forza AF 6854» р/н НОМЕР_1 , перевозив пасажирів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та рухався по проїзній частині автодороги зі сполученням Київ-Ковель, по напрямку м. Ковеля.
У вказаний день та час, проїжджаючи 144 км + 500 м вказаної автодороги, в межах перехрестя з другорядною дорогою на с.Грозине-Ходаки Коростенського району Житомирської області, водій ОСОБА_12 , в порушення вимог пункту 2.3б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, відволікся від керування цим засобом у дорозі, а виявивши попереду попутний автомобіль "ГАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким виконуючи маневр лівого повороту до с.Грозине керував Сторожук 1.1, в порушення вимог пунктів 10.1 та 11.4 цих же Правил, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, об"їхав вказаний автомобіль з правої сторони, після чого виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де зіткнувся з автопоїздом марки "VOLVO FН 42Т" реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_13 .
В результаті даної дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «ЗАЗ Forza AF 6854» ОСОБА_9 , що перебувала на задньому лівому сидінні, отримала тілесні ушкодження, які відповідно до судово-медичної експертизи № 253 від 22.01.2015 року відносяться до тяжких, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала від тупої поєднаної травми голови, грудної клітки, живота; яка супроводжувалась багатоуламковими переломами кісток основи і склепіння черепа, кісток обличчя; крововиливами в м`які покрови голови з внутрішньої поверхні, в м`які мозкові оболонки обох півкуль мозку, в шлуночки, довгастий мозок і мозочок; переломами ребер, ключиці, забоями серця, легенів, розривами великої долі печінки;травматичним шоком; саднами, раною, синцями обличчя, кінцівок.
Пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_10 , який знаходився ззаду у дитячому кріслі, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, множинних лінійних переломів правої тім`яної кістки з розповсюдженням на потиличну та лобну кістку справа, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці справа, які відповідно до судово-медичної експертизи № 90 від 16.01.2015 року відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя.
Пасажир ОСОБА_11 , що перебував в автомобілі на передньому правому сидінні, отримав тіл є ушкодження у вигляді політравми: черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-2 ступеню лінійного перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, уламкового перелому велично - орбітального комплексу справа без зміщення відламків, множинних різаних ран правої половини голови та обличчя, закритої травми грудної клітини, перелому перших ребер з обох сторін 4,5,7 ребра справа без істотного зміщення відламків, забою паренхіми правої легені, які відповідно до судово-медичної експертизи № 3073 від 20.01.2015 року відносяться до тяжких.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3б), 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого ОСОБА_14 злочину та його особі. Зазначає, що внаслідок вчиненого ОСОБА_14 злочину пасажир ОСОБА_9 загинула, а малолітні пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тяжкі тілесні ушкодження. За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначення обвинуваченому покарання скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, виключивши з вироку суду першої інстанції застосування ст.ст. 75, 76 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, міркування обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого ОСОБА_6 злочину, за яким його засуджено, про доведеність вини та кваліфікацію дій, погоджується автор апеляції і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Що стосується обраної ОСОБА_6 міри покарання, то на думку колегії суддів, апеляція прокурора задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд виконав зазначені вимоги закону, та належним чином мотивував свої висновки в цій частині. З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_6 покарання було враховано, що він вчинив тяжкий злочин з необережності. При цьому, суд обґрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро покаявся у вчиненому, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.
З урахуванням наведеного, а також того, що потерпілий не вимагав призначення ОСОБА_6 суворого покарання, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції було достатньо підстав для застосування до останнього положень ст. 75 КК України.
На переконання колегії суддів, міра покарання призначена обвинуваченому з урахуванням даних про його особу, обставин по справі та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України , без зміни.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а особою, яка перебуває під вартою в той же самий строк з дня вручення йому її копії.
Судді: