АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/865/15 Справа № 205/8489/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись зі скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року, у кримінальному провадженні (об`єднані №0003795 та №0002559) щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якого визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.263 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді двох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України- у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією ? майна, належного йому на праві власності;
на підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення більш суворим покарання менш суворого, за сукупністю вчинених злочинів призначено ОСОБА_3 покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією ? майна, належного йому на праві власності;
на підставі ст.71 КК України остаточне покарання визначено за сукупністю вироків, повністю приєднано до призначеного покарання невідбуте покарання у виді штрафу в сумі 1700 гривень, призначеного ОСОБА_3 вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2014 року, та вважати його засудженим до покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією ? майна, належного йому на праві власності, та зі сплатою штрафу на користь держави в розмірі 1700 (Одна тисяча сімсот) гривень, виконуючи кожен з вироків окремо.
встановила:
02 квітня 2015 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали у кримінальному провадженні (об`єднані №0003795 та №0002559), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань разом зі скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року.
Відповідно до вимог ст.393 КПК України право на апеляційне оскарження реалізується шляхом подачі апеляційної скарги, яку має право подати обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок.
Однак до суду апеляційної інстанції обвинуваченим подано скаргу, а не апеляційну скаргу.
Крім того, подана скарга не відповідає вимогам ст.396 КПК України .

Згідно із п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі вказуються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду (ст.407 КПК), вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування судового рішення (ст.409 КПК), навести обґрунтування своєї позиції.

Разом з тим, подана апеляційна скарга не містить вимог апелянта та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення

Виходячи з викладеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для виправлення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.399 КПК України,

постановила:
Скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2015 року залишити без руху.

Встановити п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали обвинуваченим ОСОБА_3 для усунення недоліків, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків протягом наданого строку, апеляційна скарга може бути повернена.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області: