Справа № 333/4572/15-к
Провадження № 1-кп/333/444/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002844 відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.02.2011 р. Запорізьким РС Запорізької обл. за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 19.02.2013 р. по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за злочин проти власності, 12 червня 2015 року, о 16 годині 30 хвилин, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні магазину дитячих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив комплекти дитячої постільної білизни, які належить потерпілому ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що потерпілий, та ніхто інший за його злочинними діями не спостерігає і вони залишать ніким не помічені, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, викрав два комплекти дитячої постільної білизни жовтого та сіро бежевого кольорів, вартістю по 515 грн. 00 коп. кожний, які належать ОСОБА_4 . З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та розпорядився викраденою постільною білизною на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1030 грн. 00 коп.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , скоїв кримінальне правопорушення проти власності, передбачене ст. 185 ч.2 КК України крадіжка, тобто, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В судове засідання 28.07.2015 р. надійшла угода від 25.06.2015 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , відповідно до якої: потерпілий та підозрюваний на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали угоду про примирення. За цією угодою: 24.06. 2015 року, слідчим СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, громадянину ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з іспитовим строком на один рік з покладанням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачені п.п. 2,3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Із запропонованим видом та мірою покарання підозрюваний ОСОБА_5 згодний. ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: для потерпілого та підозрюваного - обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку роз`яснені і є зрозумілими, згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України та згідно п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження №0002844, проаналізувавши надану угоду про примирення, суд прийшов до висновку, що можливо затвердити вказану угоду про примирення та ухвалити вирок на підставі угоди. До такого висновку суд прийшов з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, -

П Р И С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення від 25 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2,3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

На вирок з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1