УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

16 квітня 2007 року м.
Запоріжжя

у складі:
головуючого - судді
Шпоньки В.П.,

суддів Ємця А.А., Абрамова В.І.,

за участю прокурора Кметь А.Г.

обвинуваченого ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції на постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 лютого 2007 року

ВСТАНОВИВ

Цією постановою, кримінальну справу щодо -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився
в м. Запоріжжя, раніше судимого,

06 лютого 2001
року Орджоникідзевським районним судом м. Запоріжжя за статтею 17, частиною 3 статті 81 КК України (в ред. 1960 р.) на 3 роки
позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, 18 вересня 2001 року постановою
Хортицького районного суду м. Запоріжжя направлений в місця позбавлення волі
строком на 3 роки,
звільненого 20 травня 2003 року з місць
позбавлення волі умовно-достроково на 1
рік 5 місяців 4 дні;

25 серпня 2005 року Хортицьким районним судом м.
Запоріжжя за частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 307 КК України, із
застосуванням статті 70 КК
України на 5 років
позбавлення волі, з випробним терміном 2
роки,

обвинуваченого
за частиною 2 статті 309, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України,

направлено на
додаткове розслідування „прокурору Хортицького району м. Запоріжжя". Суд
погодився з позицією захисника ОСОБА_2 про грубе порушення норм КПК України, що
було допущено при проведенні слідчої дії у вигляді відтворення обстановки та
обставин події, а саме в протоколі даної слідчої дії зазначена в якості понятої
ОСОБА_3, яка в судовому засіданні пояснила, що вона в цій слідчій дії участі не
приймала і відповідний протокол не підписувала.

В апеляції на це
судове рішення, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, просить його скасувати і справу направити на новий судовий розгляд.
Стверджується про те, що суд не позбавлений можливості встановити зазначений в
постанові недолік в судовому засіданні шляхом більш детального дослідження всіх
доказів по справі, а також в порядку статті 315-1 КК України, крім того, вказує, що суд, в порушення
постанови Пленуму Верховного Суду України N
2 від 11.02.2005 «Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування» не вказав які саме слідчі дії
необхідно провести органу досудового розслідування під час такого
розслідування.

У судовому
засіданні апеляційної інстанції, вислухавши доповідь судді щодо постанови, ким
і в якому обсязі її було оскаржено, та основних доводах апеляції і

№ 1 -37/2007 р. головуючій у 1 інст. - суддя Курбатова О.М.

№ 11-594/2007 р. доповідач в апеляційній
інстанції- суддя Шпонька В.П.

2

заперечень інших учасників процесу: прокурор підтримав
доводи апеляції та просив про скасування судового рішення, обвинувачений
ОСОБА_1 знайшов судове рішення законним й обґрунтованим, тому просив залишити
його в силі.

Перевіривши
матеріали справи, апеляційний суд вбачає підстави до задоволення апеляції.

Відповідно до
статті 281 КПК
України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до
постанови Пленуму Верховного Суду України N
2 від 11.02.2005 «Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування», якщо суд має змогу усунути
виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом
більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту
нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування
документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення
інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час
розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи
на додаткове розслідування є неприпустимим.

Судом першої
інстанції не використано усіх процесуальних можливостей для розгляду справи по
суті й з постанови не вбачається, що це не можливо зробити.

З урахуванням викладеного, суд не позбавлений можливості, зазначену в
постанові неповноту досудового слідства, усунути в судовому засіданні, шляхом
судових доручень в порядку ст. 315-1
КПК України, виконання інших дій, наведених у зазначеній постанові Пленуму
Верховного Суду України.

Матеріали
судового слідства свідчать про те, що у справі не було встановлено обставин,
які перешкоджали б суду дати належну оцінку досліджуваним доказам і дійти правильного висновку з цього питання, не
повертаючи справу на додаткове розслідування.

Таким чином,
дослідивши показання підсудного, свідків, та інші докази, суд мав можливість
дати їм належну й відповідну оцінку.

Посилання
апелянта на те, що суд в постанові не вказав які саме слідчі дії необхідно
провести органу досудового розслідування під час такого розслідування, до уваги
не береться, оскільки така вимога закону є правом, а не обов'язком суду.

Виходячи з наведеного та того, що суд першої інстанції не зазначив,
внаслідок яких обставин він не може сам усунути в судовому засіданні
виявленні ним порушення закону, апеляційний суд доходить до висновку, що
постанова суду про направлення справи на додаткове розслідування підлягає
скасуванню, а справа поверненню в той же суд на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. 362, 365, 366 КПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ

апеляцію
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції -задовольнити.

Постанову
Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20 лютого 2007
року, якою кримінальну справу щодо ОСОБА_1 направлено на додаткове
розслідування - скасувати,
справу повернути в той же суд на новий судовий розгляд.