Дата документу Справа № 331/5501/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №331/5501/14-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1297/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого- -судді ОСОБА_3 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2015 року, яким обвинувачену

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Запоріжжя, громадянку України, яка має середню освіту, не одружену, не працюючу, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 304 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визнано ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та на підставі ст. 49 КК України звільнено її від кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину у зв`язку із закінченням строків давності.

Виправдано ОСОБА_7 у звинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні даного злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те що вона, у період часу з 20 години 21.11.2010 року до 14 години 40 хвилин 22.11.2010 року, маючи намір на завдання тілесних ушкоджень, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , в розпалі сварки, на ґрунті особистих неприязних стосунків з рідною сестрою ОСОБА_8 , які виникли з приводу розподілу між ними спадщини, завдала останній удари, чим спричинила рани в області правої кісті, садна в області голови, які кваліфікуються згідно висновку судово-медичної експертизи як легкі тілесні ушкодження.

22.11.2010 року у денний час ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись безпорадним станом потерпілої ОСОБА_8 , яка знаходилась у кімнаті вказаної квартири, відкрито заволоділа з сумки ОСОБА_8 майном, а саме гаманцем вартістю 10 гривень, в якому знаходились: золоте кільце 585 проби вагою 2 грами вартістю 400 гривень, золоте кільце 585 проби вагою 1 грам вартістю 300 гривень, золоте кільце 585 проби вагою 1 грам вартістю 1000 гривень, золотий ланцюжок довжиною 50 см. 585 проби вагою 4,5 грама вартістю 800 гривень, золотий ланцюжок довжиною 50 см. вагою 4,5 грама вартістю 800 гривень, золотий кулон хрестик 585 проби вагою 4 грами вартістю 600 гривень, грошові кошти в розмірі 30 гривень, чим завдала ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 760 гривень.

Після цього ОСОБА_7 , маючи умисел на втягнення неповнолітньої доньки ОСОБА_10 у злочинну діяльність, шляхом вмовляння та запевнення її у безкарності за вчинення злочину як неповнолітньої, передала ОСОБА_10 викрадені речі потерпілої ОСОБА_8 , які в подальшому були вилучені працівниками міліції, що прибули за викликом до квартири ОСОБА_8 у зв`язку з чим ОСОБА_7 свій злочинний умисел не змогла довести до кінця з причин, що не залежали від її волі.

В апеляції обвинувачена ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним, оскільки справа, на її думку, сфальсифікована працівниками міліції, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, також вказує на неповноту досудового та судового слідства. Просить переглянути справу щодо неї та закрити за недоведеністю її вини.

У судовому засіданні апеляційної інстанції суд заслухав доповідь судді щодо вироку, ким і в якому обсязі він оскаржений та основних доводах апеляції; обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляції та наполягала на їх задоволенні, потерпілу ОСОБА_8 , яка просили в задоволенні апеляції відмовити, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін,перевіривши матеріали справи, колегія судів не вбачає підстав до задоволення апеляції виходячи з наступного.

Коллегія суддів вважає, що висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні не визнала себе винною та пояснила, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 вона не наносила, руку ОСОБА_8 порізала сама, розбивши скло у вікні на кухні, відкритого заволодіння золотими виробами вона не вчиняла і їх не передавала своїй донці. Золоті вироби дійсно були знайдені працівниками міліції у її доньки у гаманці під одягом, але як їй стало відомо з пояснень доньки, ці вироби її попросила забрати сама ОСОБА_8 .

Разом з тим, її провина підтверджується і іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

*показаннями потерпілої ОСОБА_8 про те, що 21.11.2010 року після 20 години вона прийшла додому. Знаходячись у квартирі, на неї напали і почали штовхати на кухню, після чого вона відчула сильний біль у правій руці від того, що у процесі боротьби вона зачепилась рукою за скло кухонного вікна, яке розбилось. Потім її почали тягнути до ванної кімнати, вона чинила опір, впізнала свою сестру ОСОБА_7 та її доньку ОСОБА_11 . Обвинувачена постійно їй погрожувала, казала, що вона не буде жити, била ногами та била головою об стіну. Коли до дверей квартири підходили сусіди, ОСОБА_12 казала їй говорити, що вони самі розберуться. Після цього вона декілька разів втрачала свідомість. Потім вона опинилась на дивані, рука у неї була перебинтована, і на голові у неї був рушник.

Вона бачила, як ОСОБА_7 принесла її сумку, в якій знаходився гаманець з золотими прикрасами, та почала ховати це золото своїй донці за пазуху, кажучи донці, що їй за це нічого не буде. Після цього вона втратила свідомість. Коли знаходилась у лікарні, то їй стало відомо, що у ОСОБА_10 працівниками міліції були вилучені золоті прикраси;

* показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що він працює старшим дільничним інспектором міліції ОСОБА_14 . Йому відомо, що на протязі тривалого часу між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 існують неприязні стосунки з приводу розподілу спадщини, і до міліції надходила значна кількість скарг з обох сторін. 22.11.2010 року вдень був виклик на адресу АДРЕСА_3 . Коли він приїхав на адресу, він узнав від сусідів, що у квартирі відбувається конфлікт. До дверей квартири підходила ОСОБА_7 , але двері квартири ніхто не відчиняв. Від сусідів йому стало відомо, що цей конфлікт відбувається з вечора попереднього дня, і що у квартирі знаходяться ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Сусіди сказали, що ОСОБА_15 погано, і вони викликали швидку допомогу, але двері квартири ніхто не відчинив і працівникам швидкої допомоги. Через деякий час ОСОБА_7 відчинила двері квартири, і вони зайшли всередину. У квартирі дійсно знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . У ОСОБА_8 була забинтована рука, так як була рана на передпліччі. ОСОБА_7 пояснила, що рана з`явилась від того, що ОСОБА_8 розбила вікно на кухні. Коли вони знаходились у квартирі, то ОСОБА_8 сказала їм, що у неї вкрали золоті вироби, а також, що у них відбувся конфлікт з приводу розподілу спадкового майна, в ході якого сестра нанесла їй тілесні ушкодження. ОСОБА_8 залишилася вдома, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вони привезли до райвідділу. У період огляду неповнолітньої ОСОБА_10 під майкою у неї був знайдений гаманець із золотими прикрасами;

*показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що він працює командиром роти № 1 БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Приблизно 4 роки тому був виклик на АДРЕСА_4 . Туди вони їздили неодноразово, ввечері біля 20-21 години, їм було відомо, що у квартирі сварилися між собою сестри. Вони стукали у двері, але їм ніхто не відчиняв. У квартирі горіло світло. На вулиці були сусіди, які казали, що у квартирі хтось кричав. Після чого вони викликали дільничного інспектора;

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що у вечорі 21.11.2010 року вона знаходилась на кухні і почула крик «Допоможіть». Вона вибігла на балкон та побачила, що на землі лежало розбите скло. Вона викликала працівників міліції, які знаходились біля під`їзду до ранку наступного дня. Коли міліціонери дзвонили у двері квартири АДРЕСА_5 , то до дверей підходила ОСОБА_10 і казала, що тітка ОСОБА_18 загубила ключі і відкрити не може. Коли сусід на ім`я ОСОБА_19 із квартири АДРЕСА_6 хотів залізти у вікно, то виглянула ОСОБА_12 і сказала, що лізти не треба і що вони самі розберуться. Приїжджали дві машини швидкої допомоги, але лікарів також до квартири не пустили. Потім двері відчинили, і працівники міліції забрали ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Ці сварки відбуваються вже не перший раз після смерті батька сестер. Після лікарні ОСОБА_20 розповідала їй, що коли вона зайшла до квартири, на неї напали ОСОБА_21 та ОСОБА_11 , потім вони почали битися на кухні, і в процесі, можливо, вона махнула рукою та розбила скло. Від сусідів вона чула, що у ОСОБА_22 при обшуку в міліції знайшли золото;

*показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що вона є сусідкою та знає цю родину 32 роки. Вона з донькою вечеряла і почула, що щось упало. Вона чула крик «Допоможіть». Вона викликала міліцію. Такі сварки відбувались вже неодноразово. Коли приїхали працівники міліції, то просили ОСОБА_12 відчинити двері. Було чути, як ОСОБА_24 казала, що тітка ОСОБА_18 порізала руку, але відчинити двері вони не можуть, у зв`язку з тим, що не можуть знайти ключі. Міліціонер брав драбину та піднімався до вікна їх квартири. Він сказав, що у квартирі чути, що ллється вода у ванній кімнаті. Зранку вона зателефонувала у цирк, де працює ОСОБА_18 , і узнала, що ОСОБА_18 на роботу не прийшла. Прийшла тітка ОСОБА_25 і по телефону вмовляла ОСОБА_26 відкрити двері. Тітка ОСОБА_25 зателефонувала прокурору, і після того, як приїхав прокурор і показав посвідчення, то ОСОБА_12 відчинила двері. ОСОБА_8 забрала швидка допомога;

*показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що їй зателефонували і сказали, що у квартирі її племінниць щось сталось. Вона приїхала зі своєю донькою ОСОБА_28 . Коли відкрили двері квартири, вона побачила, що ОСОБА_12 сиділа біля ОСОБА_18 на стільчику, а ОСОБА_18 лежала на дивані. Після цього швидка забрала ОСОБА_18 до лікарні, зробила перев`язку та відпустила, її відомо, що ОСОБА_18 сама розбила шибку та порізалася, її стало відомо, що ОСОБА_18 з донькою залізли до квартири через вікно, помилися і чекали ОСОБА_18 . Потім між сестрами виникла сварка у зв`язку з тим, що ОСОБА_18 не впускає сестру до квартири та не віддає документи на спадкове майно;

*висновком експерта, який проводив судово-медичну експертизу № 3026 від 24.01.2011 року, з якого вбачається, що рани в області правої кісті, садна в області голови потерпілої ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

*протоколом особистого огляду від 22.11.2010 року, згідно якого у ОСОБА_10 із-за пояса штанів був вилучений гаманець голубого кольору, в якому знаходились 6 виробів із металу жовтого кольору.

*Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2015 року, якою ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення діяння передбаченого ч.1 ст. 186 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 за ознаками діяння передбаченого ч.1 ст. 186 КК України закрито по нереабілітуючим обставинам. На даний момент ця ухвала ніким не оскаржена та набрала законної сили.

Коллегія суддів вважає що суд першої інстанції дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне завдання легких тілесних ушкоджень, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченої, за ч. 2 ст. 304 КК України як втягнення матір`ю неповнолітньої особи у злочинну діяльність.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєні ним злочини. При цьому суд врахував ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, та дані про особу винної, яка раніше не судима, вину не визнала.

А також враховуючи ту обставину, за вищеперелічені кримінальні правопорушення вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2012року ОСОБА_7 було засуджено за ст. 187 ч.2, 304 ч.2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, ОСОБА_29 знаходилась під вартою з 07.05.2012 року до 07.05.2014 року. (а.с.100 т.3).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012року цей вирок було змінено, дії ОСОБА_7 перекваліфіковані на ст. ст. 126 ч.2, 128, ст.15 ч.2 ст.186 ч.2, кваліфікація дій за ст. 304 КК України залишено без змін.

За ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. (а.с. 124 т.3).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 19.11.2013 року ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012 року було скасовано матеріали кримінального провадження направлені на новий апеляційний розгляд. (а.с. 182 т.3).

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки при призначенні покарання.

Доводи, викладені в апеляції обвинуваченої ОСОБА_7 , -

*про недоведеність її вини у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень, коллегія суддів вважає не обгрунтованими та таким що спростовуються зібраним матеріалам кримінального провадження, посяненнями потерпілої, свідків та іншими матеріалами справи;

*про те що вироби з жовтого металу зникли не відповідає дійсності та матеріалам справи, так на а.с. 200 том 4 знаходиться розписка потерпілої ОСОБА_8 про те що вона отримала належне їй майно золоті вироби (перелік а.с. 71). Матеріальних претензій до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не має;

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2015 року у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4