АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7755/14-к
Номер провадження 11-сс/786/349/14
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляцією прокурора прокуратури м. Кременчука Полтавської області на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козельщина Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, , не одруженого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Згідно ухвали, до суду надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
У клопотанні слідчий зазначив, що перебуваючий на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаний рядовий ОСОБА_7 , у порядку визначеному Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» (Указ затверджено Законом № 1595-УІІ від 22.07.2014), викликаний для проходження процедури призову до Збройних сил України у Кременчуцький ОМВК, який являється суб`єктом державного управління у сфері оборони, відповідно є органом державної влади та управління (військового управління), а його керівник і заступник згідно примітки 2 статті 368 КК України, службовими особами, що займають відповідальне становище.
При цьому, не бажаючи проходити військову службу в Збройних силах України, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел запропонувати, пообіцяти і надати заступнику військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальнику мобілізаційного відділення ОСОБА_10 , неправомірну вигоду, за те, щоб той з використанням наданої йому влади чи службового становища, вирішив питання не проходження військової служби в Збройних силах України ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_7 реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, що займає відповідальне становище, 15.08.2014 року, приблизно о 10 годині, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: м. Кременчук, вул. Жадова, 6, звернувся до заступника військового комісара Кременчуцького ОМВК ОСОБА_10 із пропозицією та обіцянкою надати йому неправомірну вигоду за вирішення вищевказаного питання, на що останній йому відмовив та відразу повідомив письмовою заявою працівників міліції.
Продовжуючи вчиняти тотожні діяння охоплені єдиною метою - надання неправомірної вигоди службовій особі, що займає відповідальне становище, ОСОБА_7 18.08.2014 року, приблизно о 13 годині, зайшов до кабінету № 35 Кременчуцького ОМВК знову звернувся до ОСОБА_10 із пропозицією та обіцянкою надати йому неправомірну вигоду, у сумі 1000 доларів США, за вирішення вищевказаного питання, на що останній йому відмовив та викликав його до Кременчуцького ОМВК на 20.06.2014 року, для продовження проходження процедури призову до Збройних сил України.
20.08.2014 року, приблизно о 12:30 год. ОСОБА_7 знову зайшов до ОСОБА_10 у кабінет № 35 Кременчуцького ОМВК, де підтверджуючи свою пропозицію, та виконуючи обіцянку надати йому неправомірну вигоду, у сумі 1000 доларів США, дістав з своєї сумки, заздалегідь спеціальне приготовані ним гроші у паперовому конверті, у сумі 13 000 гривень, які надав у якості неправомірної вигоди ОСОБА_10 за вирішення вищевказаного питання, поклавши їх на робочий стіл останнього. ОСОБА_10 наказав ОСОБА_7 негайно забрати, після чого той поклав їх назад в свою сумку.
При цьому, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав за необхідні для надання ОСОБА_10 неправомірної вигоди, тобто даний злочин було закінчено.
20.08.2014 року, о 12:45 год. працівниками міліції здійснено огляд місця події у кабінеті № 35 Кременчуцького ОМВК, де знаходився ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , який вказав на те, що саме ОСОБА_7 щойно вчини злочин, а саме надав гроші в паперовому конверті у якості неправомірне вигоди.
ОСОБА_7 добровільно дістав з своєї сумки, яка була при ньому, надав працівникам міліції для огляду паперовий конверт з грошима у сум 13 000 гривень, які вилучено.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у даванні хабара, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого частково та обираючи менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя в ухвалі дійшов висновку, що прокурор довів обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш мякого запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки при винесенні рішення судом що є ризики вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, оскільки останній не працює, отже не має постійного законного джерела доходів, також може незаконним шляхом відшукувати грошові кошти з метою підкупу органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 має схильності до вчинення кримінальних правопорушень даної категорії.
Помилковою, на думку прокурора, є думка слідчого судді і щодо обставини, зазначеної в клопотанні слідчого про можливість неправомірного впливу підозрюваного на свідків, так як очевидним та доведеним є той факт, що ОСОБА_7 має схильності до вирішення проблем незаконним шляхом, що напряму вказує про можливість застосування з боку підозрюваного впливу на свідків обвинувачення під час провадження досудового розслідування.
Інші учасники процесу ухвалу не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який апеляцію підтримав з підстав, у ній наведених, заперечення проти апеляції підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою і просили залишити її без зміни, колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляції, дійшла переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбаченим цим Кодексом.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Також, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотання.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Як убачається з ухвали, слідчий суддя у судовому засіданні встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України і дана обставина ніким з учасників процесу в апеляції не оскаржувалась.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя дійшов переконання, що прокурор не довів обставин, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст.194 КПК України, оскільки не навів переконливих доказів того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення., а менш суворий запобіжний захід не забезпечить запобігання зазначеним ризикам.
З метою забезпечення виконання процесуальних рішень слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Колегія суддів вважає висновки слідчого судді про застосування менш суворого запобіжного заходу правильними, а доводи апеляції прокурора непереконливими.
За таких обставин ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора прокуратури м. Кременчук Полтавської області залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 22 серпня 2014 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

с у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3