В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

при секретарі: Карабань З. І.,

за участю прокурора: Кулаківського К. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Ставище справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, військовозобовязаного, в скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28 жовтня 2010 року, близько 12 години, ОСОБА_1 знаходячись в будинку № 47 по вул. Лесі Українки в с. Розкішна Ставищенського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вирішив скоїти крадіжку картоплі що належить ОСОБА_2 з домогосподарства № 44 по вул. Лесі Українки с. Розкішна Ставищенського району Київської області. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3, якому не повідомив про свій злочинний умисел, прослідував на територію вказаного домогосподарства, де шляхом пошкодження навісного замка проник через вхідні двері в середину погребу. Знаходячись в приміщенні погребу домогосподарства № 44 по вул. Лесі Українки в с. Розкішна, ОСОБА_1, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення: таємно викрав 60 кілограм картоплі по ціні 3 гривні 25 копійок за кілограм, на загальну суму 195 гривень, визначену на момент вчинення злочину, що спричинивши ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

З викраденим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник, привласнивши викрадене на свою користь.

В судовому засіданні підсудний вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 28 жовтня 2010 року, близько 12 години, він вирішив піти до знайомого ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає по сусідству з ОСОБА_2 та якого він знає на протязі останніх декількох місяців, оскільки останній приходив до ОСОБА_4. Під час того як він перебував в будинку ОСОБА_3, то разом із останнім вживав спиртні напої та розмовляв. Під час розмови він повідомив ОСОБА_3, що на протязі останніх декількох днів проживає в будинку ОСОБА_2 разом із співмешканкою ОСОБА_5 і з останньою в даний час перебуває в поганих відносинах, оскільки та нічого не сказавши поїхала разом із ОСОБА_6 в невідомому напрямку і вже на протязі доби її не має. На ОСОБА_5 він розсердився та хотів тій зробити щось погане. Потім, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, йому спало на думку піти в домогосподарство ОСОБА_2 щоб з погребу викрасти картоплю, для того, щоб в послідуючому продати та отримати грошові кошти, які він потім хотів витратити на алкогольні напої. Оскільки він сам не хотів викрадати картоплю, та не знав де її можна продати, то він сказав ОСОБА_3, що на весні привіз в домогосподарство ОСОБА_2 близько шести мішків картоплі і що в даний час він хоче дану картоплю забрати, щоб десь продати, а грошові кошти витратити на придбання алкогольних напоїв. Крім цього він повідомив ОСОБА_3, що в домогосподарстві ОСОБА_2 нікого не має та сказав, щоб ОСОБА_3 із свого домогосподарства взяв два пусті мішки. Про те, що він має на меті викрасти, а не забрати картопля з домогосподарства ОСОБА_2 він ОСОБА_3 нічого не розповідав, тобто останнього ввів в оману. Після цього ОСОБА_3 взяв два пусті мішки з полімерного матеріалу, білого кольору і він разом з ОСОБА_3 пішов до домогосподарства ОСОБА_2 Прийшовши до вказаного домогосподарства та зайшовши на подвір'я через хвіртку, ОСОБА_3 залишився стояти біля будинку, а він пішов до погребу, щоб переконатися, що погреб не замкнений. Прийшовши до погребу він помітив, що вхідні двері погребу замкнені на навісний замок. Про це він ОСОБА_7 нічого не повідомив, потім неподалік погребу він відразу знайшов металевий прут невеликих розмірів, переконався, що ОСОБА_3 не дивиться в ту сторону, підійшов до вхідних дверей приміщення погребу заклав металевий прут в дужку навісного замка та зломав вказаний замок. Потім він сказав ОСОБА_3, щоб останній йшов до погребу, оскільки він вже відчинив двері, але про те що він пошкодив навісний замок ОСОБА_3 не повідомив, лише сказав, що коли смикав вказані двері, то вони відчинилися. Потім він разом із ОСОБА_3 зайшли в приміщення погребу та почали набирати картоплю, яка була насипом, тобто ОСОБА_3 тримав мішки, а він за допомогою відра наповняв мішки картоплею. Після того як вони набрали два мішки картоплі, то він взяв один мішок з картоплею, а ОСОБА_3 взяв другий мішок і вони вийшли із погребу та винесли дану картоплю із домогосподарства, положивши її на узбіччі дороги вул. Лесі Українки в с. Розкішна. Після цього він разом із ОСОБА_3 пішли до домогосподарства останнього і той зателефонував до таксиста, якого попросив під'їхати на вул. Лесі Українки в с. Розкішна, та щоб чекав неподалік домогосподарства ОСОБА_2 1.1. Через деякий час таксист, прізвище та ім'я якого він не знає, приїхав на автомобілі ВАЗ-2106, жовтого кольору, і він разом із ОСОБА_3 погрузили два мішки картоплі в багажник автомобіля. Після цього ОСОБА_3 сказав таксисту, що потрібно завезти в смт. Ставище два мішки картоплі, щоб продати, а потім ОСОБА_3 вказав таксисту куди потрібно проїхати. Де він разом із ОСОБА_3 взяв картоплю таксисту не говорив, а той про це нічого не запитував. ОСОБА_3 повідомив його, що картоплю продамо в домогосподарстві по вул. Польовій в смт. Ставище, оскільки в даному домогосподарстві він декілька разів продавав свою картоплю. Приїхавши в смт. Ставище на вул. Польову, номер домогосподарства якого він не знає, він побачив на подвір'ї вказаного домогосподарства невідомого чоловіка. Після цього ОСОБА_3 запитав того чоловіка чи приймає той в своєму домогосподарстві картоплю, а той чоловік ОСОБА_3 відповів, що приймає. Потім він разом із ОСОБА_3 занесли в те домогосподарство два мішки картоплі та зважили на вагах дану картоплю, якої виявилося шістдесят кілограм. Після цього за дану картоплю той чоловік віддав гроші в сумі 80 гривень, які взяв ОСОБА_3 С, так як стояв поряд з тим чоловіком. Потім він разом із ОСОБА_3 сівши в автомобіль таксі поїхали в напрямку центру смт. Ставище. Проїжджаючи біля магазину «Продукти», що розташований неподалік Ставищенського маслозаводу, вони попросили водія автомобіля таксі зупинитися. Вийшовши з автомобіля таксі зайшли до вказаного магазину, в якому ОСОБА_3 розміняв грошові кошти отримані від продажу картоплі та пішов розрахуватися з водієм таксі, потім зайшовши в магазин ОСОБА_3 сказав йому, що таксисту віддав 25 гривень. А за решту грошових коштів він у вищевказаному магазині придбав алкогольні напої та продукти харчування. Після цього він разом із ОСОБА_3 пішки пішли до домогосподарства останнього, де вживали алкогольні напої та розмовляли.

У вчиненому підсудний щиро кається.

Суд, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки скоєння даного злочину визнається підсудним. Викладені ним фактичні обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає їх достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні, відповідно до статті 299 КПК України.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина підсудного доведена, він вчинив злочин і його дії суд кваліфікує за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в сховище.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який визнав свою вину повністю, раніше в силу ст.. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжують покарання підсудного, судом визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням всіх вищевказаних обставин, даних про особу підсудного, який скоїв тяжкий злочин, тяжких наслідків від скоєного не наступило, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, і міру покарання йому слід обрати в межах санкції статті, за якою його визнано винним у виді позбавлення волі із застосуванням умов ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, та із зобов'язанням відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації у вказані органи, оскільки на думку суду саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд обговорив можливість застосування до підсудного ст. 69 КК України, проте, підстав для її застосування не знаходить.

Речові докази по справі металевий навісний замок з механічними пошкодженнями слід повернути власниці ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1 умови ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації у вказані органи.

Міру запобіжного заходу засудженому - підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі - металевий навісний замок з механічними пошкодженнями повернути власнику ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області, через Ставищенський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н. М. Марущак