Справа №1-196/2007 року
ВИРОК

ІМЯМ УКРАЇНИ

16 березня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Поповича С.С. з участю
секретаря Черкес У.О. прокурора Баландіної Ю.Ю. захисника-адвоката ОСОБА_4.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. н., уродженки
м. Болехів Долинського р-ну Івано-Франківської області, жительки м. АДРЕСА_2,
громадянки України, українки, освіта вища, одруженої, має на утриманні двох
малолітніх дітей, працює директором аптеки „Авіценафарм", раніше не
судимої

- за ст. 116
КК України

установив:

Підсудна
ОСОБА_1. вчинила умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного
хвилювання, що раптово виникло в наслідок тяжкої образи, з боку потерпілої.

Злочини вчинено
за наступних обставин.

23 червня 2006
року ОСОБА_2., чоловік
підсудної, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зустрів неподалік свого
будинку № АДРЕСА_1, раніше
не знайому йому потерпілу ОСОБА_3..
З метою спільного розпивання спиртних напоїв ОСОБА_2. запросив потерпілу ОСОБА_3. в приміщення
своєї квартири № 36, вказаного
вище будинку, де ОСОБА_2. проживав спільно зі своєю дружиною, підсудною, та
двома малолітніми доньками, які на той час були відсутні у квартирі, поїхали в
м. Болехів до батьків підсудної. В приміщенні вказаної квартири чоловік
підсудної та потерпіла ОСОБА_3.
перебували з 23 по 26 червня 2006 року, де на
протязі всього часу вживали спиртні напої.

26 червня 2006
року, близько 07 год. 10 хв. ранку,
підсудна ОСОБА_1., повернувшись від батьків із м. Болехова, зайшла в під'їзд
свого будинку № АДРЕСА_1та
піднявшись на другий поверх, спробувала відчинити вхідні двері власної квартири
№ 36, при
цьому вона помітила, що двері квартири зачинені із середини. Приблизно через 30
хв. підсудна ОСОБА_1. почула, що відчиняються вхідні двері її квартири, і в цей
же момент вона побачила, що її чоловік ОСОБА_2. виводить із квартири не знайому
їй раніше жінку, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Помітивши
потерпілу ОСОБА_3., підсудна внаслідок виниклої у неї тяжкої образи з боку
потерпілої, а саме перебуванні посторонньої жінки в стані алкогольного
сп'яніння в приміщенні її квартири та з її чоловіком, що принижувало честь і
гідність підсудної на її думку як дружини і згідно заключения
судово-психологічної експертизи, перебуваючи в наслідок цього в стані сильного
душевного хвилювання, яке виникло раптово, що значною

мірою знизило здатність підсудної усвідомлювати свої дії та керувати ними,
діючи умисно, на грунті ревнощів, з метою
позбавлення життя потерпілої ОСОБА_3., в приміщенні коридору власної квартири, схопила потерпілу за шию та
задушила її. Смерть потерпілої настала
в результаті крововиливів в м'які тканини шиї з розвитком механічної асфікції, внаслідок здавлення органів шиї, що відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в
момент спричинення.

В судовому засіданні підсудна свою вину у пред'явленому
їй обвинуваченні визнала повністю
та пояснила, що злочин вчинила саме при викладених вище обставинах. У вчиненому розкаюється.

Суд, визнавши відповідно до змісту ст. 299
КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються, приходить до висновку, що
вина підсудної у скоєні інкримінованого їй злочину знайшла своє підтвердження.

Дії підсудної слід кваліфікувати за ст. 116
КК України так як досліджені докази
достовірно підтверджують, що вона
вчинила умисні діяння, які виразились у вбивстві, вчиненому в стані сильного душевного хвилювання, що
раптово виникло внаслідок тяжкої образи з боку
потерпілої.

Призначаючи підсудній покарання суд враховує як ступінь
тяжкості вчиненого, так і особу
винної. Обставинами, що пом'якшують відповідальність підсудної суд вважає повне
визнання вини та розкаяння у вчиненому, те що на її утриманні є двоє малолітніх
дітей, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності. Обставин
які обтяжують вину підсудної суд не вбачає.

За таких обставин суд вважає, що покарання підсудній слід
обрати в межах санкції ст. 116
КК України у вигляді 4
років позбавлення волі, але
приходить до висновку, що з врахуванням
особи винної та пом'якшуючих відповідальність обставин, виправлення підсудної можливе без ізоляції її від суспільства,
і що до неї слід застосувати ст. 75 КК України,
звільнивши її від реального відбування призначеного покарання з випробувальним строком в 2
роки.

Цивільного позову по справі не
заявлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323-324 КПК
України, суд -

засудив:

ОСОБА_1визнати винною за ст. 116
КК України та призначити їй покарання -
чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засуджену від відбування
призначеного покарання, якщо вона протягом
іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1. не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання, періодично, один раз
в місяць, з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженій до вступу вироку в законну
силу залишити попередньо обраний - підписку про невиїзд.

На вирок протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути подана
апеляція до судової палати в кримінальних
справах апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський.