Провадження № 1-кп/331/113/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2013 року
місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді
Татарінова В.І.

Суддів:
Мухіна А.В.

Клименко Л.В.

при секретарі судового засідання
Голуб В.В.

за участю: прокурора
Брусняк О.Ф.

потерпілих:
ОСОБА_2

ОСОБА_3

обвинуваченого
ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Запоріжжі
кримінальне провадження за
обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Полтава, українця, громадянина України,
освіта вища, непрацюючого, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше
судимого:

23.05.2007 р. Орджонікідзевським р/с м.
Запоріжжя за ст. 358 ч.1, ст. 358 ч. 3 КК
України до штрафу 600 грн.

16.01.2008 р. Орджонікідзевським р/с м.
Запоріжжя за ст. 309 ч.2 УК України до 2
років позбавлення волі з
випробувальним строком 1 рік,

11.02.2009 р. Орджонікідзевським р/с м.
Запоріжжя за ст. 309 ч.2 КК України до 2
років позбавлення волі,

14.03.2012 р. Ленінським р/с м. Запоріжжя за
ст. 185 ч.1 КК України до штрафу 850 грн.

07.08.2012 р. Орджонікідзевським р/с м.
Запоріжжя за ч.1 ст. 317 КК України до 4
років позбавлення волі з
випробувальним терміном 3 роки,

у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст.
115 КК України

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2012 року приблизно о 22 годині 30
хвилин, ОСОБА_4, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись
поблизу зупинки громадського
транспорту «площа Радянська» по
проспекту Леніна у напряму руху
транспорту у бік проспекту Металургів
у м. Запоріжжі, діючи умисно, на ґрунті
раптово виниклих неприязних стосунків,
правою рукою завдав удар ножем в
область грудної клітки ОСОБА_8,
заподіявши тілесні ушкодження
несумісні з життям, тим самим убивши
його.

Так, відповідно до висновку експерта №
4032 від 27.11.2012 року, причиною смерті
ОСОБА_8 стало одиноке сліпе проникаюче
в ліву плевральну порожнину
колото-різане поранення грудної
клітини з локалізацією кожної рани в
7-му міжреберному проміжку між
середньоключичною і передньою
підмишечною лініями ліворуч, зі
сквозним ушкодженням по ходу раньового
каналу навколосерцевої сорочки і
передньобокової стінки лівого
шлуночку серця з вилиттям крові в
навколосерцеву сорочку, що
ускладнилося тампонадою серця до 1
літра крові, яка є безпосередньою
причиною смерті - тяжкими тілесними
ушкодженнями, що перебуває в прямому
причинному зв'язку з настанням смерті.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 свою провину
визнав частково, посилаючись на те, що
його дії необхідно кваліфікувати як
вбивство через необережність, при
цьому пояснив, що умислу на умисне
вбивство ОСОБА_8 він не мав, ножове
поранення, внаслідок якого, настала
смерть потерпілого було спричинене
неумисно, оскільки, останній сам
наткнувся на ніж. Разом з цим зазначив,
що позовні вимоги потерпілої він
визнає в повному обсязі.

Не зважаючи на часткове визнання
обвинуваченим ОСОБА_4 провини в
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні, його винуватість та
причетність до вчинення вказаного
злочинного діяння, повністю
підтверджується показаннями свідків,
допитаних в судовому засіданні та
зібраними в ході досудового
розслідування і дослідженими, в ході
судового розгляду, доказами.

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_2, пояснила суду, що її
син ОСОБА_8, був порядною, доброю,
чуттєвою та врівноваженою людиною.
Проживав самостійно, окремо від
батьків. Кожного дня відвідував їх, щоб
справитися про їх стан здоров'я. Окрім
цього, він був батьком двох дітей, з
якими систематично бачився, хоча, разом
із ними не проживав. Їй незрозуміло, за
яку провину ОСОБА_4 забрав життя її
сина і вона не в змозі передати, які
страждання їй прийшлося пережити та що
вона переживає на даний час. Просила
суд призначити ОСОБА_4 максимально
суворе покарання за вчинення
навмисного вбивства її сина ОСОБА_8 та
задовольнити її позов про стягнення
матеріальної та моральної шкоди з
обвинуваченого в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_3, надав суду
пояснення, аналогічні поясненням
потерпілої ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 пояснив суду, що наприкінці
жовтня 2012 року, близько 22-00 години, він
разом зі своєю подругою ОСОБА_10,
знаходився на зупинці громадського
транспорту «площа Радянська» у м.
Запоріжжя, де очікував на маршрутне
таксі. Так, він звернув увагу на
чоловіка, який вів діалог з жінкою на
зупинці. Суть розмови він не чув, але
звернув увагу на те, що цей чоловік
обійняв жінку і вона почала
висловлювати з цього приводу
зауваження. Через деякий час він почув
звук розбитої пляшки, після чого
побачив ОСОБА_4, який вийшов із
зупинкового комплексу і почав наносити
удари у область голови та тіла
потерпілого. Потерпілий відходив
назад, намагався захищатися. Потім
схопився руками за стовп, але ОСОБА_4
продовжував наносити удари
потерпілому. Уважно спостерігаючи за
бійкою, він зробив висновок, що обидва
чоловіки знаходяться в стані або
алкогольного, або іншого сп'яніння,
оскільки в них були явно виражені
порушення координації рухів. В ході
нанесення ударів потерпілому, ОСОБА_4
кричав «Це моя дружина, не торкайся
моєї дружини». В цей час жінка
намагалась їх розборонити. В ході бійки
потерпілий почав відходити спиною у
напрямку вул. Анголенко, а ОСОБА_4 у цей
час відвів руку назад і наніс йому удар,
після чого потерпілий крикнув: «Ти
дурень» та взявся рукою за ліву сторону
груді. Що було у ОСОБА_4 в руці, він не
побачив. Після цього, потерпілий зробив
кілька кроків у бік вул. Радянської і
впав, а ОСОБА_4 в цей момент, разом із
жінкою, з якою спілкувався потерпілий,
направилися в бік ТЦ «Будинок Одягу».
Він підійшов до потерпілого, та
побачив, що той лежить на землі. В цей
час, підійшов наряд міліції «Беркут».
Він, разом із працівниками міліції
перенесли потерпілого на газон,
розташований поруч із зупинкою, після
чого він одразу ж викликав швидку
медичну допомогу. Після приїзду
працівників швидкої допомоги та їх
огляду потерпілого, він побачив на тілі
останнього, ножове поранення, та почув,
як у кареті швидкої допомоги, фельдшер
констатував смерть потерпілого.

Допитана у судовому засіданні, свідок
ОСОБА_10 пояснила суду, що наприкінці
жовтня 2012 року, приблизно о 22-00 годині,
вона разом із своїм другом ОСОБА_9,
після відвідування кафе «Сенсуякі»,
направилися на зупинку громадського
транспорту «площа Радянська», де стали
свідками бійки між двома чоловіками за
наступних обставин. Очікуючи на
маршрутне таксі, вона почула звук
розбитого скла, після чого звернула
увагу на двох чоловіків, які
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, влаштували бійку на зупинці.
Поряд з ними знаходилась жінка, яка
намагалася їх розборонити. У цей час,
ОСОБА_4 почав наступати на потерпілого,
а той, в свою чергу, почав відходити від
нього. В цей момент, вона побачила в
руках у ОСОБА_4 ніж. Після того, як
ОСОБА_4 наблизився до потерпілого,
останній впав на землю. Їй припало на
думку, що потерпілий впав і втратив
свідомість в результаті падіння,
оскільки перебував у стані
алкогольного сп'яніння. Після чого,
ОСОБА_4 разом із жінкою, з якою
спілкувався потерпілий, сіли у
маршрутне таксі та поїхали. Вона разом
із ОСОБА_9 підійшли до потерпілого. В
цей час, підійшов наряд міліції
«Беркут». ОСОБА_9 разом із працівниками
міліції перенесли потерпілого на
газон, розташований поруч із зупинкою,
та викликали карету швидкої допомоги.
Коли швидка приїхала, потерпілого
поклали на носилки та занесли в карету
швидкої допомоги. Після цього, вона
направилася додому, а через деякий час
їй стало відомо, що потерпілий помер.

Допитаний у судовому засіданні, свідок
ОСОБА_11 пояснив суду, що він працює
водієм маршрутного таксі. Так,
наприкінці жовтня 2012 року, приблизно о
22-30 годині, він побачив біля зупинки
«Площа Радянська» велике скопище
людей. Під час висадки та посадки
пасажирів, на вказаній зупинці, він
звернув увагу на чоловіка невеликого
зросту та плотного складу тіла, який
тримався за стовп. Йому здалося, що
останній знаходиться в стані
алкогольного сп'яніння. Разом з тим, за
стовпом, він побачив іншого чоловіка,
який був вище на зріст та худорлявої
статури. Також він додав, що бійку між
чоловіками він не бачив, оскільки
проводив розрахунок із пасажирами за
проїзд. Разом з тим вказав, що бачив
тільки силуети чоловіків, тому що був
нічний час доби і освітлення зупинки не
давало змоги розгледіти більше.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12, пояснила суду, що вона працює
реалізатором у кіоску на зупинці
«Плаща Радянська» в м. Запоріжжі. Так,
наприкінці жовтня 2012 року, приблизно о
22-30 годині, вона стала свідком сварки
між двома чоловіками, разом з якими,
також знаходилась жінка. Всю подію вона
бачила частково, оскільки, зберігаючи
тепло у приміщенні кіоску,
систематично зачиняла вікно продажу
товарів. Під час одного з таких
відчинень вікна, вона побачила що,
вказані чоловіки стоять біля стовпу,
при чому, один з них відмахувався від
другого. Той, що вище на зріст, бив
ногами того, що був нижче, а жінка в цей
час їх розбороняла. Через деякий час
біля кіоску зібралось багато народу,
тому вона вийшла на зупинку та
побачила, що один із чоловіків, який
брав участь у бійці, лежить на землі.
Окрім цього, додала, що, яким чином
цьому чоловіку були нанесені тілесні
ушкодження, вона не бачила.

Окрім цього, вина ОСОБА_4
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні, наступними
доказами:

- висновком експерта № 4032 від
27.11.2012 року, відповідно до якого
причиною смерті ОСОБА_8. стало одиноке
сліпе проникаюче в ліву плевральну
порожнину колото-різане поранення
грудної клітини з локалізацією кожної
рани в 7-му міжреберному проміжку між
середньоключичною і передньою
підмишечною лініями ліворуч, зі
сквозним ушкодженням по ходу раньового
каналу навколосерцевої сорочки і
передньобокової стінки лівого
шлуночку серця з вилиттям крові в
навколосерцеву сорочку, що
ускладнилося тампонадою серця до 1
літра крові, яка є безпосередньою
причиною смерті - тяжкими тілесними
ушкодженнями, що перебуває в прямому
причинному зв'язку з настанням смерті;

- протоколом пред'явлення особи
для впізнання від 29.10.2012 року,
відповідно до якого ОСОБА_9 вказав на
ОСОБА_4, як на особу, яку він бачив 26.10.2012
року, на зупинці громадського
транспорту «пл. Радянська» та пояснив,
що саме ця особа нанесла удар ножем
потерпілому;

- висновком експерта № 2764-Д від
30.11.2012 року, згідно якого

між показаннями обвинуваченого ОСОБА_4
та результатами судово-медичної
експертизи трупа ОСОБА_8 маються деякі
протиріччя, а саме: в частині
допустимості виникнення поранення при
«натикані» на ніж потерпілим -

неможливо спричинити поранення такої
глибини та направлення без

достатнього прискорення, яке могло
мати місце тільки при «замахуванні»
ножем, або іншої значної сили
поступальним рухом ножа в сторону
потерпілого;

- висновком експерта № 515 від 18.12.2012
року, в якому вказано, що відповідні
один одному по локалізації ушкодження
на двох куртках потерпілого ОСОБА_8, та
кожному лоскуті від його трупу були
спричинені плоским, однобічногострим
колюче-ріжучим предметом, яким міг бути
клинок ножу, найбільша ширина
загрузлої частини якого складала 16-18
мм., результати проведеної експертизи
виключають можливість нанесення
вказаних ушкоджень ОСОБА_8 ножами,
виконаними на ескізах ОСОБА_13 та
ОСОБА_4;

- висновком експерта № 2749 від 31.10.2012
року, відповідно до якого кровопідтік в
області правого стегна, садно в області
правого ліктьового суглобу у ОСОБА_4
кваліфікуються як легке тілесне
ушкодження, ушкодження виникли від дії
тупих предметів, давнина утворення
ушкоджень не суперечить строку,
вказаному у обставинах справи;

- актом первинної амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 879
від 03.12.2012 року, згідно якого ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, хронічним психічним
захворюванням не страждав та не
страждає на даний час, а виявляє
специфічний розлад особистості,
емоційно-неврівноваженого типу,
ускладнення психічними та
поведінковими розладами, внаслідок
сочетаного вживання психоактивних
речовин (опіати, канбіоди,
психостимулятори, алкоголь), синдром
залежності. У період скоєння
інкримінуємого йому правопорушення
ознак тимчасового хворобливого
розладу психічної діяльності не
виявляв, а знаходився у стані простого
алкогольного сп'яніння. Відповідно, він
міг усвідомлювати свої дії та керувати
ними. За своїм психічним станом на
даний час він також може усвідомлювати
свої дії та керувати ними. Примусових
мір медичного характеру не потребує.
Потребує лікування з приводу
полінаркоманії. По психічному стану
протипоказань до лікування не має.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_4, який
стверджує, що ножове поранення,
внаслідок якого настала смерть ОСОБА_8
було спричинено неумисно, оскільки
останній сам наткнувся на ніж, суд не
приймає до уваги, оскільки надуманість
та безпідставність даної версії
спростовується доказами, які
досліджені в судовому засіданні.

Так, в ході допиту свідка ОСОБА_9
встановлено, що в ході бійки між ОСОБА_8
та ОСОБА_4, останній відвів руку назад і
наніс удар ОСОБА_8, після чого ОСОБА_8
взявся за ліву сторону груді, зробив
кілька кроків та впав на землю. Свідок
ОСОБА_10 пояснила суду, що в ході бійки
між ОСОБА_8 та ОСОБА_4, вона побачила в
руках останнього ніж. Після того, як
ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_8, той впав
на землю.

Окрім цього, механізм утворення
тілесного ушкодження на тілі ОСОБА_8, на
який посилається обвинувачений, не
знайшов свого підтвердження. Так,
відповідно до висновку експерта № 2764-Д
від 30.11.2012 року встановлено, що при
«натиканні» на ніж потерпілим -
неможливо спричинити поранення такої
глибини та направлення без достатнього
прискорення, яке могло мати місце
тільки при «замахуванні» ножем, або
іншої значної сили поступальним рухом
ножа в сторону потерпілого. Що
спростовує посилання обвинуваченого
та його захисника на те, що потерпілий
міг сам натикнутися на ніж, який
випадково опинився в руках
обвинуваченого.

При цьому доводи обвинуваченого ОСОБА_4
в обґрунтування своєї позиції по
справі, суд розцінює як реалізацію
наданого йому права на захист та
намагання понести більш м'яке
покарання, у зв'язку із чим відноситься
до них критично та не бере до уваги при
ухваленні вироку. Такий висновок суду
ґрунтується на аналізі досліджених
доказів, які як у своїй сукупності, так
і кожний окремо підтверджують
правильність висновків суду щодо
фактичних обставин справи та
кваліфікації дій обвинуваченого,
викладених у вироку.

Оцінюючи та аналізуючи докази,
дослідженні в судовому засіданні, суд
приходить до висновку, що вони
достовірні, припустимі, доповнюють
один одного, не суперечать за змістом
свого викладення та безпосередньо
вказують на причетність
обвинуваченого до вчинення вказаного
кримінального правопорушення та
повністю підтверджують вину ОСОБА_4 у
вчиненому.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно
кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як
вбивство, тобто умисне протиправне
заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні виду та розміру
покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд
враховує характер та ступінь тяжкості
вчиненого правопорушення, його
наслідки, дані про особу
обвинуваченого, відношення самого
обвинуваченого до вчиненого,
пом'якшуючі та обтяжуючі покарання,
обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в
інкримінованому йому кримінальному
правопорушенні визнав частково, раніше
неодноразово засуджений за вчинення
злочинів, судимість за які не знята та
не погашена в установленому законом
порядку, вчинив особливо тяжкий злочин
у період іспитового строку за вироком
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 07.08.2012 року, має постійне
місце проживання, за місцем проживання
характеризується опосередковано,
офіційно не працевлаштований, у зв'язку
з чим не має постійного джерела доходу,
перебуває на профілактичному обліку в
КУ «Обласний клінічний наркологічний
диспансер», на обліку в КУ «Обласна
клінічна психіатрична лікарня» не
перебуває, не є інвалідом ні першої, ні
другої групи.

В якості обставин, які пом'якшують
покарання обвинуваченому, суд враховує
визнання ОСОБА_4 позовних вимог
потерпілої.

Обставинами, які обтяжують покарання,
суд визнає рецидив злочинів та
вчинення злочину у стані алкогольного
сп'яніння.

На підставі вищевикладеного, з
урахуванням вчиненого та відомостей
про особу обвинуваченого ОСОБА_4 як
стійко орієнтовану на антисуспільний
спосіб життя та схильність до скоєння
злочинів, відношення самого
обвинуваченого до вчиненого, беручи до
уваги думку потерпілих, суд приходить
до висновку, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого можливе
лише в умовах ізоляції його від
суспільства і за цих обставин вважає за
необхідне призначити йому покарання в
межах санкції статі, за якою
кваліфікується його діяння у вигляді
позбавлення волі, вважаючи, що таке
покарання буде необхідним та достатнім
для його виправлення та запобігання
вчиненню ним нових кримінальних
правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до
покарання, призначеного за даним
вироком частково приєднати невідбуту
частину покарання за вироком
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 07.08.2012 року.

Цивільний позов, заявлений потерпілою
ОСОБА_2 про стягнення з обвинуваченого
ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 8160,86
гривень та моральної шкоди в сумі 20000
гривень, спричиненої в результаті
злочинних дій, на підставі ч. 1 ст. 61, ч. 4
ст. 174 ЦПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України,
підлягає задоволенню у повному обсязі
у зв'язку з тим, що завдана шкода на
вказану суму обвинуваченим повністю
визнана та підтверджена доказами,
дослідженими у судовому засіданні.

Питання про речові докази вирішити в
порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК
України і призначити йому покарання у
вигляді 10 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, до покарання,
призначеного за даним вироком частково
приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2012
року і визначити остаточне покарання у
вигляді 12 (дванадцяти) років
позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо
засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком
законної сили у вигляді тримання під
вартою - залишити без змін.

Строк відбуття покарання засудженому
ОСОБА_4 обчислювати з моменту його
фактичного затримання - з 29 жовтня 2012
року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоди в розмірі 8160 (вісім
тисяч сто шістдесят) гривень 86 копійок
та моральну шкоду в розмірі 20000
(двадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ:

- поліетиленовий пакет, в якому
знаходиться слід пальця руки,
переданий на відповідальне зберігання
до камери зберігання речових доказів
ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій
області, відповідно до квитанції № 016731
від 24.12.2012 року - підлягає знищенню.

- полімерний стакан, фрагменти скла,
полімерний флакон з кришкою, пляшка
об'ємом 0,5 л. з-під пива «Львівське
світле», горличко з-під скляної пляшки,
обгортка цукерки «Джек», кришка з
пляшки з-під пива, пляшка об'ємом 0,33 л.
«Шоколад», передані на відповідальне
зберігання до камери зберігання
речових доказів ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області, відповідно до
квитанції № 016730 від 24.12.2012 року -
підлягає знищенню.

- труси, дві спортивні куртки, спортивні
брюки, кросівки, носки, які належать
ОСОБА_8, передані на відповідальне
зберігання до камери зберігання
речових доказів ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області, відповідно до
квитанції № 016728 від 24.12.2012 року -
підлягає знищенню.

- кофта, брюки, пара взуття, які належать
ОСОБА_4, передані на відповідальне
зберігання до камери зберігання
речових доказів ЗМУ ГУМВС України в
Запорізькій області, відповідно до
квитанції № 016729 від 24.12.2012 року -
підлягає знищенню.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Копію вироку після його проголошення
негайно вручити засудженому та
прокурору. Інші учасники судового
провадження мають право отримати в
суді копію вироку.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: