Справа №1- 76 /2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9
червня 2008 року Корсунь-Шевченківський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Кіхтенко Н.І.,

за участю : секретаря судових
засідань Сміян А.В.,

прокурорів Павленка В.В. і
Початенко Н.В.,

адвоката ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Корсуня - Шевченківського кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ватутіно Звенигородського району
Черкаської області, громадянина Укра­їни,
освіта середня, невійськовозобов'язаного
по віку, вдівця, утриманців немаючого, пр. у АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
несудимого,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 121
ч.2 КК
України,

суд

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2008 року в період із 13.00
до 14.00 години в смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської
області підсудний ОСОБА_3 виявивши на березі річки Боровиця
свою дружину ОСОБА_4, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння та спала
на землі, заподіяв їй умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що
спричинило смерть ОСОБА_4

Так підсудний,
знайшовши дружину в стані алкогольного сп”яніння, розсердившись, два рази вдарив своєю
долонею її по
обличчю, а потім став на неї
лити воду щоб розбудити та
забрати додому, але остання від
цього не прокинулася, тоді підсудний
намагався покласти дружину
на візок, який
віз з городу, але не зміг
покласти, розсердившись,
підсудний знову умисно наніс їй два удари в область
сідниці правою ногою, взутою
у туфлі з гумовою
підошвою, та приблизно 2-3
удари цією ж
ногою в область тім”яної частини
голови.

В результаті цих
дій підсудного - ОСОБА_4 були
заподіяні тілесні ушкодження у
вигляді закритої тупої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми,
крововиливів під м'які мозкові оболонки
головного мозку, садна носу, крововиливів голови, тулубу та кінцівок,
які згідно висновку судово-медичної експертизи
відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, які небезпечні для
життя, а в даному
випадку спричинили смерть ОСОБА_4

Допитаний під час
досудового слідства і в суді підсудний
ОСОБА_3 свою вину в пред”явленому
йому обвинуваченні визнав
повністю, розкаявся у вчиненому, заявив клопотання про слухання справи у спрощеному
порядку, пояснивши, що він правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумніву
у добровільності та
істинності його позиції, та
розуміє те, що у такому випадку буде
позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, які не були
предметом дослідження у судовому
засіданні .

Інші учасники процесу не заперечували проти такого порядку розгляду
даної кримінальної справи.

Підсудний дав суду наступні
показання.

Що він проживав із
своєю дружиною ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі
з 1973 року, від якого є повнолітній
син.

З 2002 року
дружина почала дуже зловживати спиртними напоями. А останні
півроку ОСОБА_4 стала пити горілку
майже щоденно, пропивала свою
пенсію, а тому підсудний
намагався зупинити дружину
вмовляючи,а інколи застосовуючи
до неї
фізичну силу. Бив він її в
основному дерев'яною палицею по ягодицях,
боках. А інколи бив і кулаками. Останній
раз побив дружину
за днів 3 перед
15 березням 2008 р., ударивши її палицею по туловищу, та один раз ударив
кулаком правої руки в обличчя.

15.03.2008 року
підсудний пішов вранці
на город та рубав кукурудзу,
а біля 13 години
сусіди повідомили, що його
дружина знову напилася
і лежить на березі
річки Боровиця.

Підсудний
пішов забрати дружину
додому і знайшов її
неподалік від ґрунтової доріжки, на березі
річки, де вона спала і
була дуже п'яна.

Підсудний
спробував підняти дружину, та
посадити під дерево, але вона не сиділа та падала на бік спати, тоді він набрав води у пляшку та став лити воду на
обличчя дружини, але не
було ніякої реакції, дружина продовжувала хропіти,
тоді підсудний розсердившись
наніс 2 рази долонею руки по їй
по обличчю, щоб розбудити , але і це
не допомогло.

Потім підсудний
спробував її підвести та посадити спочатку на землю, потім на візок, але
з цього нічого не вийшло, бо дружина
була важка, п”яна і падала на землю. Розсердившисьё підсудний
правою ногою, взутою у туфлі
з гумовою підошвою ударив
дружину в район сідниць, але
реакції не було, тоді він вдарив дружину ще 2
чи 3 рази правою ногою в область голови.
Але дружина не просиналася та продовжувала хропіти. Після цього
підсудний залишив лежати дружину
на тому ж місці і забравши візка пішов додому.
Близько 18 години підсудний знову
ходив і намагався
розбудити дружину, але не зміг,
ударів не наносив, а
залишивши її на березі
пішов додому, та вважав, що
залишаючи дружину, не залишає її
у небезпечному для
неї становищі, бо вона була жива,
та спала п'яна, а проспиться і прийде
додому, як було і раніше. Підсудний двічі
дзвонив до потерпілої і
скаржився,що дружина знову
напилася і спить п”яна
на березі річки і він не знає, що робити.

Ввечері вдома ОСОБА_3
повечеряв, вживши при цьому спиртного - 150 грам горілки і
заснув.

Проснувшись
наступного дня близько 5 години 30
хвилин підсудний знову
пішов до дружини,
яка знаходилася на тому ж самому місці, і була іще жива та хропіла.
ОСОБА_3 пішов до сусідки ОСОБА_5, і попросив, щоб вона викликала машину
«швидкої допомоги» із м. Корсуня-Шевченківського, але
не було бензину, швидка не приїхала і тоді
викликали дільничного лікаря ОСОБА_6, яку підсудний
привів до дружини, але
вона була вже
мертва, тому підсудний викликав працівників міліції.

Потерпіла ОСОБА_7 суду
пояснила, що дійсно 15 березня 2008 р. після обіду
підсудний дзвонив і скаржився що
ОСОБА_4 п”яна і спить на березі річки, а
він не може її забрати додому. А на наступний
день з”ясувалося, що ОСОБА_4 померла від
одержаних травм. Потерпіла просить
не призначати строгу
міру покарання підсудному
і ніяких претензій до нього не має.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані по справі докази, які
досліджені в суді в порядку, передбаченому ч.3 ст.299 КПК України, в т.ч. і
висновок експерта від 14.05.2008
р., і
які у суду
сумнівів не викликають, вважає, що пред'явлене підсудному обвинувачення
повністю доказане.

На підставі
добутих доказів дії підсудного суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння ним дружині
ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння, що у даному
випадку спричинило смерть ОСОБА_4

Суд вважає,що у
діях підсудного мається саме такий
склад злочину, оскільки на підставі
наданих і добутих доказів
встановлено, що з урахуванням
нанесених підсудним ударів його
дії не охоплювалися умислом вбивства дружини, а ставлення
до її настання
характеризується необережністю.

При призначенні покарання
підсудному суд враховує: ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який
класифікуються як тяжкий,
посередню характеристику з місця
проживання.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудному суд визнає:
щире каяття , передпенсійний вік підсудного - 1952 р.н., що проживає на території, що відноситься до ІУ
категорії радіоактивного забруднення, має батьків
похилого віку, які потребують
допомоги та підтримки, що
мати є тяжко
хвора, прохання потерпілої не призначати строгу міру
покарання..

Обставин, які обтяжують
покарання підсудному досудовим
слідством не добуто.

З
урахуванням всіх цих обставин,
обставин вчиненого злочину, суд
вважає, що виправлення і перевиховання
підсудного можливе лише при ізоляції його від суспільства, шляхом призначення
покарання, яке він повинен відбувати
реально.

Разом
з тим, з урахуванням особи підсудного, який повністю
визнав свою вину, та
таких обставин, як щире каяття,
прохання потерпілої про призначення
нестрогої міри покарання, наявність батьків хворих
та похилого віку: мати 1929 р.
н. , а батько 1927 р.н., які
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину і дають підстави
до застосування до
підсудного ст. 69
КК України, та призначити
дане покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої санкцією ч. 2 ст.
121 КК України.

Призначаючи покарання у виді позбавлення волі, суд вважає,що менш
суворий вид покарання буде недостатнім
для виправлення підсудного
та попередження вчинення ним
нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати
відсутні.

Цивільний позов не
пред'явлений.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК
України,

суд

Засудив:

Визнати ОСОБА_3
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121
КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69
КК України ,тобто нижче від
найнижчої межі , у вигляді 5 років
позбавлення волі.

Відбування покарання визначити у кримінально - виконавчій
установі.

Міру запобіжного заходу залишити у вигляді
тримання під вартою з утриманням в СІЗО №30 ДДУВПП у Черкаській області.

Строк відбування покарання обчислювати з часу затримання, тобто з 21 березня 2008 року.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з часу його
проголошення до Апеляційного суду
Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд, а засудженим
ОСОБА_3,в той же строк, з часу одержання ним копії даного вироку.

Головуючий: