Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3111/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000471 від 02.07.2014 року) по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді керівника ТОВ «ТУР», з 31.10.2010 року, депутата VI скликання Великопаладської сільської ради, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи депутатом Великопаладської сільської ради VI скликання, працюючи з 2004 року на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «ТУР», яке є правонаступником колгоспу «Прикордонник», являючись таким чином службовою особою юридичної особи приватного права, будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями, в липні 2014 року вчинив умисний, корисливий злочин, при наступних обставинах.

Так, 20.06.2014 року директор TOB «ТУР» ОСОБА_4 , до якого звернулись ОСОБА_7 , 1954 р.н. та ОСОБА_6 , 1958 р.н щодо посвідчення підписом та печаткою TOB «ТУР» підтверджуючих документів про те, що ОСОБА_7 дійсно працював у колгоспі «Прикордонник», а саме довідки про заробіток та відомості про кількість вироблених трудоднів за період з 01.01.1968 року по 31.03.1992 року, які необхідні останньому для пред`явления в Управління пенсійного фонду України у Виноградівському районі для підтвердження робочого стажу та нарахування розміру пенсії за віком, вирішив використати дану ситуацію у власних корисливих інтересах, для особистого, протиправного збагачення.

При цьому, директор TOB «ТУР» ОСОБА_4 , під час вказаної зустрічі, яка відбувалася по місцю його проживання в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що вищевказані документи є підставою для нарахування та оформлення ОСОБА_7 пенсії за віком, висунув ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 вимогу про те, що за посвідчення зазначених документів - довідки про заробіток та відомості про кількість вироблених трудоднів, своїм підписом та печаткою TOB «ТУР», вони повинні сплатити йому неправомірну вигоду в розмірі 2500 грн. Таким чином, ОСОБА_4 навмисно створив умови за яких ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вимушені були погодитись на сплату йому неправомірної вигоди, так як небажали настання для себе негативних наслідків у вигляді відмови ОСОБА_4 засвідчити вищезазначені документи, оскільки усвідомлювали, що посвідчення довідки про заробіток та відомості про кількість вироблених трудоднів залежить від ОСОБА_4 , який є директором вказаного Товариства, що є правонаступником колгоспу «Прикордонник».

У подальшому, 15.07.2014 о 10.20 год. ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні пункту обробки зерна TOB «ТУР» в с. В.Паладь, вул.Миру, б/н Виноградівського району, підписавши та засвідчивши печаткою TOB «ТУР» документи про те, що ОСОБА_7 працював у колгоспі «Прикордонник», а саме довідки про заробіток та відомості про кількість вироблених трудоднів за період з 01.01.1968 року по 31.03.1992 року, одержав від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2000 грн., після чого був викритий на місці вчинення злочину працівниками міліції.

Таким чином ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 368-3 КК України, а саме одержання службового особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), який йому інкриміновано органом досудового розслідування та пояснив, що він дійсно 15.07.2014 року о 10.20 год. знаходячись у приміщенні пункту обробки зерна TOB «ТУР» в с. В.Паладь, вул.Миру б/н, Виноградівського району, підписавши та засвідчивши печаткою TOB «ТУР» документи про те, що ОСОБА_7 працював у колгоспі «Прикордонник», а саме довідки про заробіток та відомості про кількість вироблених трудоднгів за період з 01.01.1968 року по 31.03.1992 року, одержав від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 2000 грн., після чого був викритий на місці вчинення злочину працівниками міліції.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах (кримінальних правопорушень), стверджується показами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що дійсно 20.06.2014 року вона разом з своїм чоловіком потерпілим ОСОБА_7 зверталася до обвинуваченого ОСОБА_4 , як до директора TOB «ТУР», про видачу довідки про заробіток ОСОБА_7 та відомості про кількість вироблених ним трудоднів у колгоспі «Прикордонник». Однак ОСОБА_4 відмовив їм у видачі довідки посилаючись на те, що вони нібито боргують йому кошти за раніше виконану ним роботу.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав суду аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що до нього, як до Великопаладського сільського голови в червні 2014 року звернулися потерпілі по справі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з тим, що обвинувачений ОСОБА_11 відмовляється видати їм довідку про місце роботи та заробіток ОСОБА_7 . З цього питання він зателефонував обвинуваченому, на що той відповів, що потерпілі боргують йому кошти, тому потрібну їм довідку він не підпише.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він, як бухгалтер TOB «ТУР», яке є правонаступником колгоспу «Прикордонник» на прохання потерпілої ОСОБА_6 виготовив довідку про заробіток та місце роботи потерпілого ОСОБА_7 , які їм були необхідні для оформлення пенсії. Однак посвідчити таку довідку своїм підписом та скріпити печаткою обвинувачений ОСОБА_4 відмовився.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких ОСОБА_4 обвинувачується, ці діяння містять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, тобто одержання службового особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірної вигоди для себе за вчинення дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обставин, які пом`якшують покарання за вчинений злочин, відповідно до ст.66 КК України не встановлено.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого за вчинений злочин відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, за злочин, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про стан здоров`я обвинуваченого: на «д» обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра, лікаря-невролога та лікаря-фтизіатра не перебуває, дані особистості: по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотною дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Приймаючи до уваги викладене та обставини кримінального провадження, враховуючи щире каяття обвинуваченого, вчинення злочинів уперше, відсутність обтяжуючих покарання обставин, що суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого, суд вважає, що встановлені обставини дають підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе, у зв`язку з чим йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в розмірі мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 4 ст. 368-3 КК України (в редакції діючої на час вчинення злочину) з позбавленням позбавленням волі на 3 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, з конфіскацією всього належного майна та без спеціальної кофіскації, оскільки відповідного майна у ході досудового розслідування у обвинуваченого не виявлено та відповідно до ст. 75 КК України (в редакції діючої на час вчинення злочину 14.01.2014 року) звільнити його від основного призначеного покарання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і таке покарання на думку суду, за своїм видом та розміром буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, воно не застосовується, оскільки ст.77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня. Це правило не поширюється на випадки застосування судом передбаченої санкцією статті (санкцією частини статті) спеціальної конфіскації.

З урахуванням вимог ст. 77 КК України суд не застосовує до обвинуваченого конфіскацію майна та з урахуванням вимог ч. 5 ст. 96-2 КК України спеціальну конфіскацію грошей, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (потерпілій ОСОБА_6 ).

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1845,00 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави (а.п.5 т.№2).

Діючі заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 368-3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки, без конфіскації майна та без спеціальної конфіскації.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки в порядку ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи та проживання.

Речові докази грошові кошти в сумі 2000 гривень, купюрами номіналом 200 гривень, кожна з серійними номерами: ЕЖ 43840117, ЗД 2311156, ЗА 8935840, МА 1642088, ПА 4819124, КМ 9189962, КМ 3042974, АЗ 7618547, ЕЦ 1172573, ЄА 9940658, які знаходиться на зберіганні у Філії Виноградівського відділення ВАТ "Державний ощадний банк" ( а.с.18 Т.№ 2) повернути власнику - потерпілій ОСОБА_6 .

Ішні речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1845,00 грн. (одна тисяча вісімсот сорок п`ять гривень) стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
ГоловуючийОСОБА_1