АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 06
» березня 2007р. колегія судців судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Гончарука Г.М.

судців Колотило
О.О., Семенюка К.М.

за
участю прокурора Хоміцької
Т.Б.

розглянула
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Вижницького районного суду Чернівецької області від «25» грудня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженка
та мешканка м. Вижниця, українка, громадянка України, з середньою освітою, не
одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працююча, раніше не
судима, -

засуджена за ст. 122 ч.І КК України
на один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_1 звільнено
від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом
річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї
обов'язки.

Зобов'язано ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнана винною в тому, що 15
липня 2006 року на стадіоні «Черемош» в м. Вижниця, під час проведення дитячого
фестивалю, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, в ході суперечки з
ОСОБА_2 умисно вкусила її за перший палець лівої руки заподіявши потерпілій
середньої тяжкості тілесні ушкодження як такі, що спричинили тривалий розлад
здоров'я.

Справа №
11-92 /2007р. Головуючий
у І інстанції: Слободян Г.М.

Категорія:
ст.122 ч.1 КК України Доповідач:
Колотило О.О.

В апеляції засуджена ОСОБА_1
просить вирок суду скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю
в її діях складу злочину.

В апеляції, зокрема, зазначено, що потерпіла з чоловіком першими нанесли їй
кілька ударів руками заподіявши легкі тілесні ушкодження, вона ОСОБА_2 умисно
за палець не кусала і в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не
визнавала, тому висновки суду у вироку не відповідають фактичним обставинам
справи.

Заслухавши повідомлення доповідача, що до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення
справи у зв'язку з хворобою та бажанням мати захисника, колегія судців вважає,
що воно не підлягає задоволенню, оскільки в апеляції не ставиться питання про
погіршення її становища, внаслідок чого у відповідності до ст.ст. 45, 358, 359
КПК України участь засудженої та захисника у суді апеляційної інстанції не є
обов'язковою.

Крім цього, ОСОБА_1
документів про хворобу та угоду із захисником не подала, тому зазначене
клопотання колегія суддів розцінює як спосіб затягнути розгляд справи.

Таким чином передбачених законом підстав для зупинення чи відкладення
розгляду справи немає.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про залишення вироку суду
без змін, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляції та обговоривши
її доводи колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Вина ОСОБА_1 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості
тілесних ушкодження як такого, що спричинило тривалий розлад здоров'я, при
обставинах наведених у вироку, повністю доведена дослідженими судом доказами.

Так, визнаючи свою вину частково, засуджена ОСОБА_1 в суді першої інстанції
(а.с. №103) підтвердила, що 15 липня 2006 року на стадіоні «Черемош» в м.
Вижниця, в ході суперечки з потерпілою ОСОБА_2 вкусила її за палець.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду (а.с. №103-104), що 15 липня 2006 року на
стадіоні «Черемош» в м. Вижниця за столик, за яким знаходилась вона із
чоловіком та знайомими, сіла ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння і вони
разом вживали спиртні напої. Коли вона критично висловилась про їх спільну
знайому ОСОБА_3, ОСОБА_1 зубами схопила її за палець і не випускала, тому щоб
його звільнити вона нанесла засудженій кілька ударів руками.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 (а.с. №104) показали суду, що 15 липня 2006 року ОСОБА_1 знаходячись у
стані алкогольного сп'яніння на стадіоні «Черемош» в м. Вижниця сіла за їхній
столик. Коли розмова зайшла за ОСОБА_3 засуджена стала ображати ОСОБА_6,
плюнула в обличчя ОСОБА_2, схопила її зубами за палець, тому потерпіла з метою
звільнити його нанесла ОСОБА_1 руками кілька ударів.

Згідно з
висновком судово-медичної експертизи (а.с. №55) у ОСОБА_2 виявлено краєвий
відком дистального кінця головки основної фаланги першого

пальця
лівої китиці без зміщення відламків, який міг виникнути від укусу, по строку
відповідає 15 липня 2006 року і відноситься до середньої тяжкості тілесного
ушкодження, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Як вбачається з протоколу судового засідання (а.с. №103),
ОСОБА_1 в суді
свою вину у вчиненому злочині визнала частково, не заперечувала, що вкусила ОСОБА_1 за палець і
тілесні ушкодження потерпіла їй заподіяла з метою його звільнити, будучи
повідомлена про його виготовлення (а.с. №110) зауважень щодо неправильності
своїх показів у протоколі судового засідання в установленому законом порядку не
подавала.

За таких обставин, доводи апеляції, що засуджена свою
вину в ході розгляду справи в суді першої інстанції не визнавала і виявлені в
неї легкі тілесні ушкодження були заподіяні їй потерпілою до укусу за палець,
колегія суддів розцінює як спосіб захисту від пред'явленого обвинувачення з
метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Досліджені докази в своїй сукупності свідчать про те, що
суд прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в умисному
заподіянні потерпілій ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесного ушкодження як
такого, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Що стосується покарання, то вона обрана ОСОБА_1 у відповідності
до вимог ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних
про особу винної та обставин справи, які пом'якшують і обтягують покарання,
зокрема, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, вчинила злочин у
стані алкогольного сп'яніння.

Взявши до уваги ці обставини, при санкції ст. 122 ч.І КК
України до трьох років позбавлення волі призначив ОСОБА_1 покарання у виді
одного року шести місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з
іспитовим строком на один рік, тому колегія суддів не знаходить підстав для
пом'якшення їй призначеного судом покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КІЖ України, колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької
області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а вирок Винницького
районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 без
змін.