Справа № 738/10/15-к
№ провадження 1-в/738/14/2015
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника установи виконання покарань ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Менського району Чернігівської області спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Житомира, та клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на виправні роботи,

В С Т А Н О В И В:
Адмiнiстрацiя Менської виправної колонії № 91 та спостережна комісія Менської райдержадміністрації звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі, засудженому ОСОБА_6 , посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, при цьому відбув 1/2частину призначеного строку покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 не заперечував про застосування до нього ст. 82 КК України та заміну покарання у вигляді позбавлення на більш м`який видом покарання. Надав клопотання в якому просить застосувати до нього ст. 82 КК України та замінити невідбуту міру покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи за місцем проживання до засудження , де буде працевлаштований на посаді юриста ФОП ОСОБА_7 в м. Житомир.

Представник спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явивсь.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
В судовому засіданні представник адміністрації Менської виправної колонії № 91 підтримав подання, вважає його обґрунтованим та підлягає задоволенню. В задоволенні клопотання ОСОБА_6 просить відмовити , так як воно є безпідставним.

Прокурор вважає , що подання адміністрації Менської виправної колонії № 91 та спостережної комісії Менської райдержадміністрації є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В задоволенні клопотання ОСОБА_6 просить відмовити , так як воно заявлено передчасно , не було розглянуто спостережною комісією Менської райдержадміністрації. Крім того ОСОБА_6 засуджений за тяжкі злочини, невідбута частина покарання становить більше 2-х років , а виправні роботи, на які просить замінити засуджений , є видом покарання не пов`язаним з ізоляцією від суспільства і відповідно до ст. 57 КК України встановлюється на строк до 2-х років.

Заслухавши пояснення представника адміністрації Менської виправної колонії № 91, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали подання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що подання адміністрації Менської ВК №91 та спостережної комісії Менської райдержадміністрації підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року за ч.2 ст. 127, ч.1 ст. 28, ч.3 ст. 365, ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 366, ч.1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки. Зараховано в строк відбуття покарання час знаходження під вартою з 16 квітня 2005 року по 19 квітня 2005 року.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року змінено. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 127 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 28, ч.3 ст. 365 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки; за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки. В решті вирок залишено без змін.

Строк вiдбування покарання рахується з 29 травня 2012 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Згідно характеристики ОСОБА_6 з 03.07.2012 року відбуває покарання в Менській ВК №91 . За власним бажанням без оплати праці працевлаштований днювальним дільниці карантину , діагностики і розподілу . До виконання обов`язків ставиться старанно, поставлені перед ним завдання виконував вчасно та якісно, за що тричі заохочувався правами начальника установи. 07.02.2014 р. як засуджений що стає на шлях виправлення в порядку ст.100, 101 КВК України переведений до дільниці соціальної реабілітації, та працевлаштований доглядачем тварин на господарському дворі установи.

Чинним кримінальним та кримінально процесуальним законодавством , розділом 6 «Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08. 06. 2012 р. № 847/5 , не передбачена обов`язкова згода засудженого на заміну невідбутого покарання більш м`яким.

Відповідно до ст. 59 КВК України засуджені , які відбувають покарання у вигляді обмеження волі , мають значно більші права порівняно з особами , що відбувають покарання у виді позбавлення волі. Крім того , вони мають більші можливості спілкування із соціальним середовищем , носити цивільний одяг і не носити розпізнавальні нагрудні знаки, а у вільний від роботи час перебувати за межами гуртожитку , мати при собі гроші, а при певних обставинах , проживати разом із сім`ями за межами виправного центру.

За таких обставин, враховуючи характеризуючі дані засудженого, рішення спостережної комісії Менської райдержадміністрації, суд прийшов до висновку про заміну засудженому ОСОБА_6 покарання більш м`яким, а саме: позбавленняволі на обмеження волі, оскiльки він став на шлях виправлення , вiдбув більше 1/2частини призначеного строку покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у загальній частині Кримінального Кодексу України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Доводи викладені в клопотанні засудженого ОСОБА_6 , що суд зобов`язаний визначити йому ще більш м`який вид покарання у виді виправних робіт, то виходячи з принципів інституту кримінального покарання, врахувавши особу засудженого , тяжкість вчинених ним злочинів , строк невідбутого покарання, суд приходить до висновку , що вони є необґрунтованими та передчасними.

Крім того, з постанови спостережної комісії Менської райдержадміністрації від 22.12.2014 року ( а.с. 7) вбачається, що з самого початку розглядалось питання про заміну ОСОБА_6 невідбутої частини покарання на більш м`яке, а саме на обмеження волі і думка засудженого при цьому не є обов`язковою , а тому в задоволенні клопотання засудженого в частині заміни покарання на виправні роботи , слід відмовити.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, п.3 ч.1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Спiльне подання адмiнiстрацiї Менської виправної колонії УДПтСУ в Чернігівській області № 91 та спостережної комiсiї Менської районної державної адмiнiстрацiї Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі засудженому ОСОБА_6 задовольнити.

Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року із змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року, позбавлення волі на обмеження волі, відносно основної міри покарання, на невідбутий строк покарання 2 (два) роки 3 (три) місяці 29 днів.

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на виправні роботи відмовити.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового злочину, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у ст. 71, ст. 72 КК України.

Засудженого ОСОБА_6 етапувати до виправного центру в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляцiйного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1