н/п 1-кп/640/393/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2013

Київський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого судді
Нев'ядомського Д.В.

при секретарі Левченко А.В.

прокурора
Косолапова А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в приміщенні Київського
районного суду м. Харкова
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Харкова,

громадянина України,
одруженого,

зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.
15, ч. 1 ст. 185 КК України та угоду про
примирення, суд -

в с т а н о в и в:

Угода про примирення між потерпілим
та підозрюваним була досягнута під час
досудового провадження.

01 липня 2013 року, приблизно о 13 год. 10 хв.,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходячись у
супермаркеті «ОВІ» ТОВ «ЗРОБИ САМ
УКРАЇНА» за адресою: м. Харків, вул.
Г.Праці, 9, діючи з раптово виниклим
умислом, спрямованим на таємне
викрадення чужого майна, переконавшись
у тому, що за його діями ніхто не
спостерігає, зі стійки вказаного
супермаркету таємно викрав набір біт
на викрутку торгової марки «SТАNLЕY»,
який належить ТОВ «ЗРОБИ САМ УКРАЇНА».

Згідно з висновком товарознавчої
експертизи №140 від 05.07.2013 вартість
вказаного майна становить 249,17 грн.
Вказану річ ОСОБА_1, поклав за пояс
своїх шорт та з місця вчинення злочину
намагався втекти. Однак, свій злочинний
намір довести до кінця він не зміг, з
причин, що не залежали від його волі,
оскільки при виході з супермаркету був
зупинений охоронцями за лініями кас.

В підготовчому судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 винуватим себе у
вчиненні вказаного злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК
України, тобто у замаху на таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
визнав повністю, щиро розкаявся, та
зазначив, що він розуміє надані їй
законом права, розуміє наслідки
укладення та затвердження угоди про
примирення, визначені ст. 473 КПК
України, характер пред'явленого
обвинувачення та вид покарання, який до
нього буде застосований в результаті
затвердження угоди про примирення та
наполягає на затвердженні угоди про
примирення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_1
та представник потерпілого ОСОБА_2 під
час досудового провадження досягли
угоди про примирення, підписали її,
причому ОСОБА_1 беззаперечно визнав
свою винуватість у вчиненні
кримінального правопорушення за
вказаних обставин, між ним і
представником потерпілого ОСОБА_2 була
досягнута домовленість про
призначення ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст.
15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу
в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 850 гривень, - суд розглянув
справу відповідно до положень ст. 473 КПК
України.

Представник потерпілого ОСОБА_2 в
підготовчому судовому засіданні
заявив, що угоду про примирення
повністю підтримує та розуміє наслідки
її укладення.

Суд переконався у добровільності
укладення сторонами угоди і, що угода
не є наслідком застосування
насильства, примусу, погроз, обіцянок,
дії будь-яких інших обставин ніж ті, які
передбачені в угоді.

Судом достовірно встановлено, що:

1) умови угоди не суперечать вимогам
цього Кодексу та/або закону, була
застосована вірна правова
кваліфікація кримінального
правопорушення, яке передбачає
можливість укладення угоди;

2) умови угоди не суперечать інтересам
суспільства;

3) умови угоди не порушують права,
свободи чи інтереси сторін або інших
осіб;

4) відсутні обґрунтовані підстави
вважати, що укладення угоди не було
добровільним, або сторони не
примирилися;

5) відсутня очевидна неможливість
виконання обвинуваченим взятих на себе
за угодою зобов'язань;

6) наявні фактичні підстави для
визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид і міра
покарання не є такими, що не
відповідають ступеню тяжкості
кримінального правопорушення та даним
про особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд, вивчивши
надані матеріали, вислухавши пояснення
обвинуваченого, потерпілого, думку
прокурора, який вважав угоду такою, що
підлягає затвердженню, дійшов
висновку, що дії обвинуваченого вірно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК
України, тобто у замаху на таємне
викрадення чужого майна (крадіжку), ,
яке, згідно з положеннями ст. 12 КК
України, відноситься до категорії
кримінальних правопорушень середньої
тяжкості, та наявні підстави для
затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення,
укладену 24 липня 2013 року між
представником потерпілого ОСОБА_2 та
обвинуваченим ОСОБА_1, у кримінальному
провадженні №0003681 від « 02» липня
2013 року.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід не обирався і
підстав для його обрання до набрання
вироком законної сили, суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений
обвинуваченим, потерпілим, прокурором
виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст.
394 КПК України в апеляційний суд
Харківської області через Київський
районний суд м. Харкова протягом
тридцяти днів з моменту його
проголошення.

Суддя Д.В. Нев'ядомський