Справа № 1-168/10
Провадження №1/614/5119/11
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2010 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Кравець Л.Ю.

прокурора - Лозовика А.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, невійськовозобов'язаного, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.2009 року за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки , -

за ч.3 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ :

16 березня 2010 року близько 13.20 год., підсудний, знаходячись в приміщення готелю « Україна», який знаходиться в м. Малині по вул. Грушевського ,12 , діючи з корисливих мотивів з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через відкриті двері, зайшов в приміщення кімнати № 8, де помітив сумку потерпілої ОСОБА_2, з якої повторно, таємно викрав гаманець з шкірозамінювача вартістю 20 гривень , гроші в сумі 315 гривень , дві кредитні картки, срібний ланцюжок з срібним хрестиком вагою 0,020 грам вартістю 150 гривень, мобільний телефон «НОКІА 3100» вартістю 200 грн. в якому перебувала сім - картка оператора « Діджус » вартістю 15 грн. , завдавши потерпілій ОСОБА_2 майнову шкоду на загальну суму -700 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину , передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю та дав показання , що 16 березня 2010 року він приїхав у м. Малин з метою продати свій мобільний телефон.

В цей же день близько 13 год. зайшов в приміщення готелю « Україна ». Однак продавці в готелі йому повідомили , що телефони не купують, а лише реалізують. Піднявшись на третій поверх , ОСОБА_1 помітив , що двері однієї з кімнат відкритті. З метою викрадення майна він зайшов в кімнату, де помітив на стільці жіночу сумку з якої викрав гаманець і мобільний телефон. З викраденим вийшов з кімнати та готелю.

В подальшому підсудний прийшов до парку, де відкривши гаманець виявив в ньому гроші в сумі 315 грн. та дві банківські картки. Гроші забрав собі , а гаманець та картки викинув. Мобільний телефон безоплатно віддав господарки будинку в якому тимчасово проживає ОСОБА_3

Про те, що в гаманцю знаходиться срібний ланцюжок з хрестиком не знав . В скоєному щиро кається.

Під час допиту потерпіла ОСОБА_2 дала показання , що вона працює покоївкою в готелі « Україна » м. Малина.

16 березня 2010 року близько 11 години вона вийшла з службового приміщення для прибирання кімнат, а повернувшись близько 13.20 год. виявила , що з сумки викрадено її гаманець з грішми в розмірі 315 грн., дві банківські картки , мобільний телефон «НОКІА 3100» з карткою оператора « Діджус » та в кишені гаманця знаходився срібний ланцюжок з хрестиком вагою 0,020 грам , який був нею придбаний у 2006 році за 150 гривень.

Претензій до підсудного не має , завдана шкода їй відшкодована повністю. Просить не позбавляти ОСОБА_1 волі .

З'ясувавши думку прокурора, потерпілої, підсудного про обсяг доказів, що будуть досліджуватись суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по справі крім дослідження довідок про вартість викраденого майна, протоколу відтворення обстановки та обставин події та даних, які характеризують підсудного, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Підсудний правильно зрозумів зміст цих обставин, сумнівів в добровільності та істинності його позицій не має. Йому роз'яснено, що він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Згідно довідки ПП Кошевого від 18.03.2010 року видно , що станом на день викрадення вартість мобільного телефону «НОКІА 3100» становила 200 грн. , сім картки оператора « Діджус » - 15 грн. ( арк.с. 15 ).

Відповідно до довідки ПП ОСОБА_4 станом на день викрадення вартість гаманця з шкірозамінювача становила -20 гривень. ( арк. с. 16 ).

Під час проведення відтворення обстановки та обставин події з підсудним від 15.04.2010 останній вказав кімнату в якій він з сумки потерпілої викрав гаманець та мобільний телефон , а також місце , де він викинув гаманець , банківські картки та сім картку. До протоколу додається фототаблиця. ( арк.с. 50-52 ).

Суд виключає з обвинувачення обставину, обтяжуючу покарання у підсудного - вчинення злочину повторно , так як дана обставина, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, тому суд при призначенні покарання не може ще раз ураховувати її як обтяжуючу покарання обставину.

Також суд вважає, що вірною кваліфікуючою обставиною при призначенні покарання підсудному слід вважати проникнення у інше приміщення, а не у приміщення як зазначено в обвинувачені.

Виходячи з наведеного дії підсудного суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторну, поєднану з проникнення у інше приміщення .

Призначаючи вид і міру покарання підсудному суд у відповідності до ст.65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання .

Злочин , який скоїв підсудний, передбачений ч.3 ст.185 КК України є тяжким злочином

Обставинами, пом'якшуючими покарання у підсудного є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин , обтяжуючих покарання у підсудного не виявлено.

За місцем проживання підсудний характеризуються позитивно.

Враховуючи вищевикладені обставини , при призначенні покарання підсудному, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у межах установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді позбавлення волі.

При призначені покарання підсудному суд прийшов до висновку , що підсудний становить загрозу для суспільства, оскільки останній, будучи судимий вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.2009 року за ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та маючи реальну можливість виправитись , на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий тяжкий злочин , а тому суд вважає , що підстави для застосування щодо підсудного ст.ст. 69,75 КК України відсутні.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання », у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Речовий доказ по справі : DVD диск з відеозаписом , що знаходиться в матеріалах справи залишити при справі.

Керуючись ст.ст. 323 , 324, 327 КПК України ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді - 3 ( трьох ) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України суд до покарання призначеного за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.2009 року терміном 1 рік та призначає остаточне покарання

- 4 ( чотири) роки 6 ( шість ) місяців позбавлення волі .

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з моменту його затримання - з 15 квітня 2010 року.

Запобіжний захід засудженому залишити взяття під варту .

Речовий доказ по справі : DVD диск з відеозаписом , що знаходиться в матеріалах справи залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту отримання засудженим копії обвинувального вироку.

Суддя: ОСОБА_5