Справа № 741/1501/14-к провадження № 11-кп/795/297/2015 Категорія - ч.2 ст.186 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2015 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000274 від 31 серпня 2014 року, за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2015 року,
про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Носівка, Чернігівської області, неодруженого, непрацюючого, з повною середньою загальною освітою, раніше судимого вироком Носівського районного суду від 03 жовтня 2012 року, за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі статті 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_9
захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

В поданих апеляційних скаргах захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, кваліфікацію дій, фактичні обставини кримінального провадження, просили змінити вирок місцевого суду, в частині призначення покарання на більш м`яке із застосуванням статті 69 КК України.
Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання призначене вироком Носівського районного суду від 03 жовтня 2012 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і три місяці.

Відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з дня взяття під варту.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_10 на користь держави 147грн. 60коп., процесуальні витрати проведення судово-товарознавчої експертизи, солідарно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, обрано у вигляді тримання під вартою в залі суду.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 послалися на призначення ОСОБА_8 суворого покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, при наявності обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 .

Вирок місцевого суду, щодо обвинуваченого ОСОБА_10 ніким не оскаржувався.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_8 10 липня 2014 року близько 21 години 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , вчинили відкрите викрадення пляшки горілки Цельсій ємкістю 1 літр, вартістю 79грн. 80коп., шинки Пікантна, вагою 470 грамів вартістю 34грн. 78коп. та поліетиленового пакету з написом BMW вартістю 1грн. 50коп. з магазину Голівуд, що розташований на вулиці Вокзальній, будинок 13-Б в місті Носівка Чернігівської області, на загальну вартість 116грн. 08коп.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав подані апеляційні скарги з наведених в них підстав, думку прокурора, котра вважала вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, що не оскаржується в апеляційних скаргах.

За встановлених у справі фактичних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_8 за частиною 2 статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційних скаргах.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_8 місцевий суд врахував обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, його щире каяття і добровільне відшкодування завданого збитку.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, добровільно своїми діями надав допомогу органам досудового розслідування та місцевому суду в з`ясуванні обставин вчинення злочину, що мали істотне значення для повного його розкриття.

За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе визнати обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

За змістом статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Визначаючи розмір покарання, місцевий суд не в повній мірі врахував вимоги статті 65 КК України, зокрема роль обвинуваченого у вчиненні злочину, розмір завданих злочином збитків, наявність інших обставин які пом`якшують покарання та особу винного.

За змістом статті 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті за цей злочин.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 щире каяття, визнання вини, добровільне відшкодування завданих збитків та активне сприяння розкриттю злочину можуть бути враховані як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_8 , тому колегія суддів вважає за можливе при вирішенні обґрунтованості призначеного місцевим судом покарання ОСОБА_8 за частиною 2 статті 186 КК України застосувати статтю 69 КК України, та визначити останньому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією інкримінованої частини статті, в зв`язку з чим, вирок місцевого суду підлягає зміні в цій частині.

Відповідно до частини 2 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати, до яких відносяться витрати на проведення експертиз, мають визначатися в певних частках.

З огляду на наведене, приймаючи рішення про стягнення з обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_10 судових витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи солідарно, суд першої інстанції припустився помилки, яка також тягне за собою зміну вироку в цій частині.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408, 414 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2015 року, задовольнити.
Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2015 року щодо ОСОБА_8 , змінити.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за частиною 2 статті 186 КК України, із застосуванням статті 69 КК України, до покарання у виді арешту на строк шість місяців.
На підставі статті 71 КК України, з урахуванням вимог статті 72 КК України, до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2012 року і остаточно вважати засудженим ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити у вигляді тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 73 (сімдесят три) грн. 80 коп. понесених процесуальних витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 73 (сімдесят три) грн. 80 коп. понесених процесуальних витрат за проведення судово товарознавчої експертизи.
В іншій частині вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2015 року, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4