Справа № Провадження №11-490/12 11/1090/2632/12 Головуючий у І інстанціїРабець
Категорія31Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2012 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Габрієля В.О.,

суддів: Авраменка М.Г., Говорухи В.І.,

за участю прокурора Прокофьєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову попереднього розгляду Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2012 року про направлення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2, яка обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1,ч. 2 ст. 366 КК України прокурору Деснянського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування, -

встановила:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України, а саме в тому, що вона в період з 10 серпня 2005 року по 20 жовтня 2005 року, будучи службовою особою товариства, а саме, працюючи головним бухгалтером сільськогосподарського відкритого акціонерного товариства Агрокомбінат «Калита»», вносила до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, складала та видавала завідомо неправдиві документи, що спричинило тяжкі наслідки, а також обвинувачується в ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в розмірі 1 222 026грн. 20коп., що є особливо великим розміром.

Постановою попереднього розгляду Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2012 року клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 задоволено, а кримінальну справу повернуто прокурору Деснянського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що органами досудового слідства не були виконані вимоги, які зазначені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2011 року, які є обовязковими до виконання. Так, слідчим не проведені відповідні слідчі дії щодо зясування причетності до вчинених злочинів інших посадових осіб, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Крім того, слідчим знову порушено право обвинуваченої ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 на захист, а саме, слідчий не ознайомив і не направив копії слідчих документів постановлених після прийняття їм до провадження справи, чим було грубо порушено вимоги ст. 219 КПК України. До того ж, предявлене ОСОБА_2 обвинувачення неконкретне, не вказано спрямованості її умислу, не розкрито мотиву мети та моменту їх виникнення, не розкрита субєктивна сторона інкримінованих злочинів.

Не погоджуючись з постановою районного суду прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав апеляцію в якій просить постанову районного суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд та вирішити питання про підсудність даної кримінальної справи, так як дана постанова є необґрунтованою у звязку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Прокурор мотивує апеляцію тим, що жоден з викладених судом доводів не відповідає дійсності. Так, процесуальні рішення щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийняті /т.2 а.с. 188-191 та т.3 а.с. 70-71/, вони не скасовані, а тому мають юридичну силу. Вимоги, передбачені ст. 218 КПК України слідчим виконані про що свідчать особисті підписи обвинуваченої та її захисника /а.с. 60 т. 15/. Прокурор вважає, що обвинувачена та її захисник навмисно затягували процес ознайомлення з кримінальною справою, що підтверджується рапортами слідчого, розписками про повідомлення обвинуваченої та захисника з вимогою зявитись для ознайомлення та не виконанням ОСОБА_2 та її захисником постанови Деснянського районного суду м. Києва про встановлення терміну на ознайомлення. Крім цього, апелянт вважає, що предявлене ОСОБА_2 обвинувачення відповідає вимогам ст. 132 КПК України. Також, як зазначено в апеляції прокурора, Броварським міськрайонним судом Київської області по даній справі виносився виправдувальний вирок, неодноразово справа поверталась на додаткове розслідування, що свідчить про упередженість та необєктивність суду під час розгляду даної кримінальної справи. Тому, прокурор вважає, що підстави для направлення справи на додаткове розслідування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити його апеляцію у повному обсязі з підстав зазначених в ній, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінальної справи та висновки суду, в межах поданої апеляції, та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про необхідність направлення справи на додаткове розслідування є вірними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування " від 11.02.2005 року - вказівки судді (суду) є обов'язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора. Якщо останні не дослідили обставин, зазначених у постанові (ухвалі) про повернення справи на додаткове розслідування, проведені дізнання чи досудове слідство можуть бути визнані однобічними і неповними (п. 2 ч. 2 ст. 368 КПК, що є підставою для скасування вироку та повернення справи на додаткове розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 367 КПК).

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, органами досудового слідства не виконані вказівки суду, що викладені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 28 жовтня 2009 року про повернення справи на додаткове розслідування (а.с. 175 - 185 т. 12), в якій вказувалось на необхідність перевірки причетності інших осіб до вчинення злочинів і зокрема на необхідність перевірки правильності та обгрунтованністі винесення постанов щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Про порушення зазначених вимог Закону і невиконання вказівок суду вказано і в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2011 року( 169 171 т.15), якою залишена без змін постанова суду про повернення справи на додаткове розслідування зі стадії попереднього розгляду. При цьому в ухвалі Апеляційного суду прямо зазначено, що доводи прокурора про те, що досудове слідство по справі проведено повно та обєктивно є такими, що не підтверджуються наявними у справі матеріалами.

Однак, отримавши кримінальну справу для проведення додаткового розслідування і постановивши 22 листопада 2011 року відповідну постанову про прийняття кримінальної справи до свого провадження ( а. с. 177- 178 т.15), зазначивши в ній, що проведення досудового слідства у даній справи є обовязковим, слідчий, не провівши жодних слідчих дій, а лише розяснивши обвинуваченій її права, в той же день оголосив обвинуваченій ОСОБА_2 про закінчення досудового слідства , про що склав відповідний протокол ( а.с. 190 т.15).

Таким чином, додаткове розслідування по справі фактично не проводилось, а тому, колегія суддів приходить до переконання, що таке додаткове розслідування є неповним і однобічним.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, а саме, коли не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування або на новий судовий розгляд, за винятком випадків, коли дослідити їх було неможливо.

Обгрунтовано звернуто судом увагу і на порушення при ознайомленні обвинуваченої та її захисника з матеріалами кримінальної справи. Як видно із протоколу про розяснення обвинуваченій її прав (а.с. 189 т.15) обвинувачена вказала в протоколі, що заявляє відвід слідчому про підстави якого вказала в окремій заяві. До матеріалів справи долучена заява обвинуваченої та її адвоката від 22 листопада 2011 року в якій зазначено, що обвинувачена та захисник подали прокурору м. Києва заяву про відвід слідчого і вказали, що приймати участь у виконання слідчих дій, в тому числі і ознайомленні з матеріалами кримінальної справи будуть лише після прийняття рішення по їхній заяві про відвід.

Разом з тим в матеріалах справи не має жодного документу в підтвердження того, що заява обвинуваченої та її адвоката про відвід розглянута.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанова районного суду, якою кримінальна справа відносно ОСОБА_2 направлена на додаткове розслідування є законною та такою, що відповідає вимогам ст. 281 КПК України.

Керуючись ст. ст. 365, 366 , 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2012 року про направлення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2, яка обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 366 КК України прокурору Деснянського району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування без змін.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 - підписку про невиїзд - залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно:

Суддя

ОСОБА_1