Справа
№ 1-70/2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2006 року
Хустський районний суд

Закарпатської області в складі: головуючого-судді: Данюк
В.В.

при секретарі:
Марченко А.В.

з участю прокурора: Верховської СІ.

адвоката:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст
справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, українця, громадянина України уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, освіта
середня, не одруженого, не працюючого, військово не зобов'язаного,
раніше не судимого, в злочині передбаченому ст. 122 ч. 1
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 01
грудня 2006 року
приблизно о 18 годині,
знаходячись на вулиці Молодіжна с.
Копашнево Хустського району, пристав до ОСОБА_3 і розпочав з ним бійку, в
результаті чого наніс потерпілому
ОСОБА_3 рукою декілька
ударів в область
обличчя, заподіявши йому тілесні ушкодження, які відносяться до
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у
вчиненні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 01.12.2006 року приблизно о
18 годині він
повертався додому від своєї сестри ОСОБА_4. Звернувши з центральної дороги на вул.
Молодіжна та пройшовши декілька метрів на нього ззаду на плечі наскочив ОСОБА_5 і він не
втримавшись на ногах впав на землю. Після чого він зразу підвівся на ноги і,
думаючи, що ОСОБА_5 буде
продовжувати його бити, наніс йому один удар в область грудей. ОСОБА_5 злякавшись його
втік, але куди саме він не бачив, так як було вже темно. Підійшовши до повороту
до себе додому він побачив, як вниз пагорба йому назустріч йде ОСОБА_3, який
проживає з ним по сусідству і коли той приблизився, то він подумав, що ОСОБА_3
хоче його бити та не чекаючи на це наніс ОСОБА_3 два удари в область обличчя.
Від нанесеного удару ОСОБА_3 впав на землю. На це підбіг Мол нар Іван і
штовхнув його вбік, щоб він більше не бив ОСОБА_3. На цьому інцидент закінчився
і він пішов до себе додому. Про вчинене шкодує, щиро кається у вчиненому,
просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що 01.12.2006 року близько 17 год. 30 хвилин він в
себе вдома працював по господарству. Його дружина сказала йому, щоб він пішов
подивитися хто

2

стукає у ворота сусіда ОСОБА_5. Вийшовши на вулицю він
побачив ОСОБА_2, який нічого не говорячи йому підійшов до нього і схвативши його за груди
наніс декілька ударів в область обличчя. Від ударів він впав на землю і почав просити
ОСОБА_2 щоб той його не більше бив. На це підійшов його сусід ОСОБА_6, який
відштовхнув ОСОБА_2 від нього. Після чого підійшла ОСОБА_7, яка взяла його за
руку і повела до подвір'я будинку. Претензій до підсудного не має.

Підсудний ОСОБА_2 згідний з доказами, зібраними відносно
нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 299
КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом
підсудного та потерпілого.

Крім цього вина підсудного у вчиненні інкримінованого
діяння стверджена дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної
справи:

- протоколом усної заяви про злочин
від 01.12.2006 року
/а.с. З/;

- актом судово-медичного обстеження № 791 від 12.12.2006 р. /а.с. 12-13/;

- протоколом допиту потерпілого (а.с.
15-16).

- висновком експерта № 793 від 14.12.2006 р. /а.с. 29-30/;

По місцю проживання підсудний ОСОБА_2 характеризується
позитивно /а.с. 43/.

Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 122 ч. 1 КК України за
кваліфікуючими ознаками -
умисне, середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке
не є небезпечним для життя.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує
обставини, які пом'якшують покарання: визнання вини та щире каяття підсудним у
вчиненому, вибачився перед потерпілим за вчинене, позитивно характеризується по
місцю проживання, раніше не судимий.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь середньої
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, наявності пом'якшуючих обставин:
визнання вини та щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання,
раніше не судимий, примирення з потерпілим, які істотно знижують ступінь
середньої тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення та
перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе без відбування реального покарання, а
тому до нього при обранні міри покарання доцільно застосувати ст. 75 КК України.

Цивільний позов Хустського міжрайонного прокурора про
відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 679,70 /шістсот
сімдесят дев'ять/ гривень підлягає до задоволення, оскільки повністю доведений
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

3

ОСОБА_2 за ст. 122
ч. 1 КК
України до одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75
КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання, якщо він
протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_2 обов'язки повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити підписку
про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений на протязі 15 діб з моменту
його проголошення в Закарпатський апеляційний суд.

Головуючий: