Справа № 1407/1-92/11
ВИРОК

іменем України

"03" березня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого Закутського В.І.

при секретарі Сиверин Л.А.

з участю прокурора Арделя А.М.

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 23.02.2009 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області по ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, 22.10.2010 року постановою Вознесенського міськрайонного суду дворічний іспитовий строк скасовано,

у скоєні злочину,передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

В ніч з 17 на 18 жовтня 2010 року в м. Вознесенську ОСОБА_3 з корисних мотивів, з метою вчинення крадіжки прибув до домоволодіння ОСОБА_1, що розташоване по вул. Пушкінській, 57, де шляхом вільного доступу проник в приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав 14 пар жіночого зимового шкіряного взуття вартістю 650 грн. за пару, та 12 пар чоловічих шкіряних кросівок вартістю по 280 грн. за пару, а також з подвір»я домоволодіння викрав два велосипеди вартістю по 350 грн. кожний, спричинивши потерпілому ОСОБА_1 матеріальний збиток на загальну суму 13 160 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав частково і пояснив суду, що проходячи мимо будинку потерпілого, він помітив на подвір»ї велосипед, який вирішив викрасти і в ніч з 17 на 18 жовтня 2010 року проник на подвір»я будинку №57 вул. Пушкінській, де велосипеда не виявив, але зайшов в приміщення сараю, двері якого були відчинені, де викрав 9 пар жіночих чобіт, та 6 пар чоловічих кросівок. В цій частині він і визнає цивільний позов. Велосипедів він не крав. У скоєному кається.

Але, незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_3 повністю підтвердилася в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_1, який суду пояснив, що він являється приватним підприємцем і торгує взуттям і частину товару зберігав в приміщенні літньої кухні свого домоволодіння, а біля кухні на подвір»ї стояли два велосипеда іноземного виробництва спортивного типу. 18 жовтня зранку він з дружиною виявили, що велосипеди з подвір»я зникли, а з приміщення літньої кухні викрадені жіноче та чоловіче взуття - 14 пар жіночих чобіт та 12 пар чоловічих кросівок. Він звернувся з заявою в міліцію, а на початку листопада до нього додому прийшов підсудний і повідомив йому, що це він вчинив у нього крадіжку і пообіцяв повністю відшкодувати завданий йому матеріальний збиток при умові, якщо він забере з міліції заяву. В кінці листопада працівники міліції повернули йому одну пару чоловічих кросівок та пару жіночих зимових чобіт. Він підтримує свої позовні вимоги про стягнення з підсудного 12230 грн. матеріальної шкоди, що складає вартість 13 пар жіночого зимового взуття та 11 пар чоловічих шкіряних кросівок, та двох велосипедів.

Вина підсудного ОСОБА_3 також повністю підтвердилась в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи:

заявою потерпілого ОСОБА_1 про вчинення у нього крадіжки його майна /а.с. 5/;

протоколом виїмки від 28.10.2010 року у громадянки ОСОБА_4 пари жіночих зимових чобіт, які були викрадені у ОСОБА_1 та придбані нею у ОСОБА_3 /а.с. 17/;

протоколом виїмки від 28.10.2010 року, згідно якого у ОСОБА_5 було вилучено пару чоловічих кросівок, які були викрадені у ОСОБА_1 та придбані у ОСОБА_3 /а.с. 21/;

протоколами пред»явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_1 жіночих чобіт та чоловічих кросівок , які були вилучені у свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с.31,32/;

протоколами пред»явлення фотознімків для впізнання потерпілому ОСОБА_1 та свідку ОСОБА_6, згідно яких вказані особи впізнали ОСОБА_3 як особу, яка продала та зізналася у крадіжці взуття у ОСОБА_1 /а.с. 33, 28/;

розпискою про зберігання /а.с. 77/, речовими доказами /а.с. 76/, та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна /крадіжку/, поєднану з проникненням у приміщення та вчинене повторно, то суд його дії кваліфікує по ч. 3 ст. 185 КК України.

Підсудний ОСОБА_3 частково визнає свою вину, стверджуючи, що викрав тільки 9 пар жіночого взуття та 6 пар чоловічого взуття, а велосипеди взагалі не крав , але ці його ствердження спростувалися в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_1 та протоколами виїмки частини викраденого підсудним ОСОБА_3 у свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому часткове визнання своєї вини підсудним суд розцінює як бажання уникнути справедливої кари за скоєне.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом»якшують та обтяжують покарання підсудного.

В якості обставин, що пом»якшують покарання підсудного, суд враховує посередні характеристики з місця проживання.

В якості обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд враховує рецидив злочинів.

Потерпілим ОСОБА_1 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного 12230 грн. матеріальної шкоди, який в судовому засіданні знайшов своє повне підтвердження і тому, на підставі ст. 1166 ЦК України, підлягає повному задоволенню.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2009 року ОСОБА_3 засуджений по ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 січня 2010 року встановлений судом відносно підсудного ОСОБА_3 дворічний іспитовий строк скасований з направленням його для відбування призначеного вироком вказаного суду від 23.02.2009 року покарання у вигляду 3-х років в місця позбавлення волі.

Новий злочин підсудний ОСОБА_3 скоїв в період відбуття покарання за попереднім вироком.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудного, який скоїв новий злочин в період відбуття покарання за попереднім вироком, суд не знаходить підстав для призначення покарання, не пов»язаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2009 року, остаточно призначити ОСОБА_3 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити тримання під вартою, зарахувавши йому в строк відбуття покарання тримання під вартою з дня затримання - з 16 грудня 2010 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, - 12 230 грн. матеріальної шкоди.

Речові докази по справі - одна пара жіночих чобіт та одна пара чоловічих кросівок, які повернуті потерпілому - залишити у потерпілого ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі15 діб.

Суддя