Справа № 738/147/15-к
№ провадження 1-в/738/63/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:
суддi ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
представника установи
виконання покарань ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_3
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та просив скоротити наполовину невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 листопада 2013 року.
Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на відсутність будь-яких обмежень застосування до нього амністії.
Представник установи викання покарань заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин під час іспитового строку, а тому виключається можливість застосування до нього амністії
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти застосування до засудженого ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарання, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 листопада 2013 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 липня 2014 року, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до даного вироку приєднано невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2009 року, згідно з яким ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та остаточно визначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислюється з 29 жовтня 2013 року.
Положеннями статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачається скорочення наполовину невідбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про амністію у 2014 році» особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом.
На день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тобто станом на 19 квітня 2014 року, невідбута частина строку покарання у засудженого ОСОБА_3 становить 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Судом не встановлено обмежень, визначених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», які б виключали застосування амністії до засудженого, оскільки ОСОБА_3 за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 листопада 2009 року було звільнено від відбування покарання з випробування та визначено судом іспитовий строк за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, й до закінчення іспитового строку він вчинив тяжкі злочини. Вчинення попередньо або в наступному умисних злочинів невеликої чи середньої тяжкості не є підставою для незастосування ЗУ «Про амністію у 2014 році», що узгоджується з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними в інформаційному листі «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін», згідно з якими нова редакція пункту «в» статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає, що амністія не застосовується до осіб, які до закінчення визначеного судом іспитового строку внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням знову вчинили умисний злочин не будь-якої тяжкості, а саме умисний тяжкий чи особливо тяжкий, при цьому формулювання «знову вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочин» з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попереднього вчинений злочин має також бути не лише умисним, а й за класифікацією злочинів відноситись до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів.
На підставі викладеного та враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до нього ст.6 вказаного Закону.
Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст. 6, 9, 11 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 539 КПК України, суд
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» задовольнити.
Засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоротити наполовину невідбуту частину покарання за вироком Роздільнянськогго районного суду Одеської області від 27 листопада 2013 року, яка станом на 19 квітня 2014 року становить 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1