Дата документу Справа № 337/7831/14-к
УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

у кримінальному провадженні №0002399 від 14.09.14р.

щодо ОСОБА_1

17 лютого 2015 року місто Запоріжжя

№ єу-337/7831/14-к

№ 11-кп/778/424/15

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:
ОСОБА_2 головуючої, ОСОБА_3 доповідача, ОСОБА_4 ,

за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 захисника обвинуваченого ОСОБА_1 ,

здійснив у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд ухвали Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 25 грудня 2014 року (суддя ОСОБА_8 , №пр.1-кп/337/476/2014).

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд установив:
ухвалою місцевого суду відмовлено у затвердженні угоди про примирення від 24 листопада 2014 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим -

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Камо, Вірменія, який (згідно обвинувального акту) проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Одночасно ухвалою суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 повернуто прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Згідно ухвали місцевого суду наявні:

очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, оскільки ОСОБА_1 двічі не з`явився у судове засідання, що відповідно до п.5 ч.7 ст.474 КПК України є підставою для відмови у затверджені угоди про примирення;

відсутність в обвинувальному акті зазначення дійсного місця проживання або знаходження обвинуваченого ОСОБА_1 , як того вимагає п.2 ч.2 ст.291 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою суду, вважає, що її винесеною з порушенням ст.ст.314, 474 КПК України. В обґрунтування своєї позиції посилається на:

відсутність жодних відомостей про наявність очевидної неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_1 взятих на себе за угодою зобов`язань;

постійне проживання та реєстрацію ОСОБА_1 за адресою, вказаною в обвинувальному акті, а під час судового розгляду - виїзд на нетривалий строк за межі України.

При здійсненні апеляційного розгляду

обвинувачений підтвердив, що він постійно фактично проживає за адресою, вказаною в обвинувальному акті; просив ухвалу суду скасувати, призначити нове судове засідання у суді першої інстанції;

прокурор, враховуючи положення ч.2 ст.474 КПК України, вважає відмову у затвердженні угоди про примирення незаконною, та з огляду на пояснення обвинуваченого з приводу його фактичного місця проживання, вважає незаконним і повернення обвинувального акту прокуророві; просить ухвалу суду скасувати і призначити підготовче судове засідання у суді першої інстанції.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд вбачає підстави до її задоволення, виходячи з такого.

Зміст угоди про примирення від 24 листопада 2014 року, укладеної між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.471 КПК України.

За виписами ч.2 ст.474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди.

Крім того, повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається (ч.8 ст.474КПК України).

За таких обставин, суд першої інстанції, відмовивши у затвердженні угоди про примирення за відсутності обвинуваченого, не тільки порушив вимоги КПК України, а й позбавив потерпілого та обвинуваченого права повторного звернення з угодою про примирення до суду.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування ухвали суду в частині відмови у затвердженні угоди про примирення від 24 листопада 2014 року, укладеної між потерпілим та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Крім того, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції в частині необхідності повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_1 також необґрунтованим, виходячи з такого.

Зі змісту п.2 ч.2 ст.291 КПК України вбачається зазначення в обвинувальному акті фактичного місця проживання обвинуваченого з метою безперешкодного виклику його у судове засідання.

Враховуючи надані у судовому засіданні пояснення обвинуваченого ОСОБА_1 щодо його фактичного постійного місця проживання за адресою, вказаною в обвинувальному акті, апеляційний суд не вбачає в обвинувальному акті порушень вимог ст.291 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_1 прокурору для продовження досудового розслідування з метою встановлення фактично місця проживання обвинуваченого.

Вичерпний перелік підстав скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції містить ст.415 КПК України. Таким чином, апеляційний суд, скасовує ухвалу судді місцевого суду та направляє кримінальне провадження до того ж суду першої інстанції для проведення підготовчого судового засідання з огляду на виписи ч.6 ст.9 КПК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання у суді першої інстанції наявна в матеріалах кримінального провадження угода про примирення від 24 листопада 2014 року, укладена між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_1 , має бути розглянута судом першої інстанції в порядку, передбаченому ст.474 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 376, 404, 405, 407, 409, 412; ст.415 у системному поєднанні з ст.7 ч.6 ст.9 КПК України; ст.ст. 418, 426 КПК України, апеляційний суд ухвалив:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника обвинуваченого ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 25 грудня 2014 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а кримінальне провадження направити у той же суд першої інстанції та призначити нове підготовче судове засідання.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4