В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2013 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Закаблук О. В. ,

при секретарі Селезень Н. В.,

за участю прокурорів - Бургели В.В., Перебийніс А.О.,

потерпілої ОСОБА_1, обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви обвинувальний акт в кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003834 по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, за ч.2 ст.125КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 11.06.2013 року приблизно в 17 год. перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_1, квартирі АДРЕСА_1, на грунті раптово виникших неприязнених відносин під час сварки умисно наніс потерпілій ОСОБА_1 один удар долонею в обличчя, чим завдав їй тілесні ушкодження у вигляді рани нижньої губи з права, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров»я та після цього схопив потерпілу за передпліччя, штовхнув її на ліжко та два рази штовхнув до стіни, внаслідок чого потерпіла вдарилась потилицею об стіну та отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров»я .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, однак під час допиту визнав частково та показав, що дійсно прийшов до бувшої дружини додому, щоб поспілкуватись з дитиною, однак ОСОБА_1 була в нетверезому стані, а тому, коли він пройшов в кімнату до сина, якому 6 років, потерпіла першою вдарила його рукою по обличчю, під час чого розбила йому ніс та пішла кров, а тому він вдарив її долонею правої руки по щоці, та він ще двічі наносив їй удари долонею руки по щокам, від чого потерпіла падала на ліжко та можливо і ударилась головою об стіну. З приводу отриманих ним тілесних ушкоджень до міліції чи на експертизу він не звертався, так як тілесні ушкодження були незначні, в тому, що наніс тілесні ушкодження потерпілій розкаюється та пояснює тим, що в них виникли розбіжності з приводу його спілкування з сином. Обвинувачений не курить і не вживає спиртних напоїв.

Цивільний позов він визнає частково, в частині відшкодування потерпілій витрат на лікування в сумі 1503 грн. 35 коп.,в частині стягнення з нього моральної шкоди не визнає.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та суду показала, що вона розлучилась з обвинуваченим в березні 2013 року, після чого її бувший чоловік вперше,11.06.2013 року прийшов до неї та дитини додому. Алкогольних напоїв вона в цей день не вживала. Коли обвинувачений прийшов до неї, то відштовхнув її від дверей, а сам пройшов в кімнату, де спав син. Між ними виникла сварка, під час чого вона не наносила ніяких ударів обвинуваченому, який і за спільного проживання неодноразово бив її, однак вона боялась та жаліла чоловіка, а тому не зверталась в правоохоронні органи з заявами про притягнення чоловіка до кримінальної відповідальності.

Зазначає, що обвинувачений під час сварки наніс їй один удар рукою в обличчя та розбив губу, внаслідок чого пішла кров, а після того штовхав двічі її на ліжко, внаслідок чого вона вдарялась головою об стіну та їй спричинено струс головного мозку.

Окрім часткового визнання своєї винуватості ОСОБА_2, його вина в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами протоколами проведення слідчих експериментів з фото таблицями до них з потерпілою від 29.06.2013 року та обвинуваченим ОСОБА_2 від 07.07.2013 року, під час яких і потерпіла і обвинувачений підтвердили свої покази під час проведення досудового слідства в частині механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілою.

Відповідно до Акту судово-медичного обстеження № 202 від 17.04.2007 року обвинувачений ОСОБА_2 бив потерпілу 16.04.2007 року по рукам руками, штовхав , від чого потерпіла ударялась задньою поверхнею тіла об стіну в приміщенні Київської обласної дитячої лікарні №2, що підтверджує показання потерпілої в частині того, що обвинувачений і до інкримінованого йому злочину наносив їй тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 171/д від 24.07.2013 року при судово-медичній експертизі по медичних документах ОСОБА_1 знайдено струс головного мозку, яке спричинене тупими предметами, в тому числі могло виникнути в результаті ударів руками чи від удару головою об стіну можливо в строк та при обставинах, на які вказують ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно додаткового висновку експерта № 230/д від 21.08.2013 року підтверджено також тілесне ушкодження у вигляді рани нижньої губи справа на обличчі ОСОБА_1, яка заподіяна тупими предметами ( в тому числі могла виникнути в результаті удару долонею руки в обличчя чи головою об стіну), тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, як в сукупністю так і кожне окремо.

Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, дослідивши зібрані докази в кримінальному провадженні та проаналізувавши їх в сукупності, суд прийшов до висновку та вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження, яке спричинили короткочасний розлад здоров»я, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що незначні розбіжності в показаннях обвинуваченого та потерпілої з приводу механізму спричинення потерпілій тілесного ушкодження у вигляді рани нижньої губи справа (лівою чи правою рукою наніс удар в обличчя потерпілій обвинувачений), не мають впливу на правильну кваліфікацію дій обвинуваченого, факт нанесення ударів рукою(долонею) в обличчя потерпілій, внаслідок яких ОСОБА_1 спричинено названі тілесні ушкодження, не заперечується обвинуваченим.

Крім цього суд вважає доведеним умисел обвинуваченого ОСОБА_2 на спричинення потерпілій саме тілесних ушкоджень, так як його дії, які виразились в умисному та цілеспрямованому нанесенні ударів рукою в обличчя потерпілої, внаслідок чого потерпіла падала на ліжко, поштовхах, внаслідок чого потерпіла вдарилась потиличною частиною голови об стіну та отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перебувають у прямому причинному зв»язку з наслідками отриманням потерпілою легких, з короткочасним розладом здоров»я тілесних ушкоджень, обвинувачений, наносячи удари та штовхаючи потерпілу бажав та свідомо допускав настання таких наслідків, а тому суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_2 в частині того, що він не штовхав потерпілу на ліжко та головою об стіну, вважає названі показання такими, що не відповідають дійсності та надані суду з метою пом»якшити відповідальність за вчинене, названі показання протирічать показанням потерпілої та наданим доказам у кримінальному провадженні.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винуватого, обставини справи.

ОСОБА_2 судимості не має, не працевлаштований, характеризується позитивно, на обліку в Білоцерківському психоневрологічному диспансері не перебуває.

У скоєному ОСОБА_2 чистосердечно розкаюється - наведену обставину суд розцінює як пом'якшуючу відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_2 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає що для виправлення та перевиховання ОСОБА_2 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.125 ч.2 КК України у вигляді громадських робіт та слід задовольнити цивільний позов в повному обсязі з врахуванням визнання розміру позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілій обвинуваченим в сумі 1503 грн. 35 коп., так як назване не порушує вимоги закону та прав сторонніх осіб, та в суді доведено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла проходила курс лікування, понесла матеріальні витрати на придбання ліків та медичне обстеження, які підтверджені в судовому засіданні чеками на придбання лікарських засобів та препаратів, а також суд вважає, що внаслідок злочинних дій, з вини обвинуваченого ОСОБА_2 потерпіла тривалий час переносила сильний фізичний біль внаслідок завданих їй тілесних ушкоджень та моральні страждання від протиправної поведінки обвинуваченого, був порушений її звичайний уклад життя, а тому суд вважає обґрунтованим та таким, що знайшов своє підтвердження в суді, розмір заявлених позовних вимог в частині відшкодування потерпілій винуватою особою завданої моральної шкоди в сумі 5 тис. грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з наступними змінами, передбачає можливість відшкодування моральної шкоди внаслідок заподіяння особі моральних, психічних чи фізичних страждань, а тому з врахуванням обставин справи, виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, з врахуванням осіб обвинуваченого та потерпілої, їх майнового стану, суд вважає, що 5 тис грн. в рахунок відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди є реальною сумою для добровільного відшкодування або примусового виконання, а тому цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази у справі, судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.324, 373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 200 год. громадських робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1503 грн. 35 коп. матеріальної шкоди та 5000грн. завданої моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Закаблук