АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого першим заступником прокурора Подільського району м. Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період доби з 18 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 1ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вказав, що не можна розцінювати, як такі, що полягали в небажанні надати на місці пояснення з приводу вчинення хуліганства, як його бажання уникнути відповідальності шляхом вчинення незаконних дій щодо працівників міліції, наміру не допустити працівників міліції до місця події з метою перешкоджання проведення слідчої дії, подальшого залишення місця вчинення злочину, як такі, що свідчать про перешкоджання кримінальному провадженню. Крім того, слідчий суддя вказав, що прокурором у судовому засіданні не було доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
При цьому, врахувавши дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, який існує у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти слідство є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого суді та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду через не дослідження всіх суттєвих обставин, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Як зазначає прокурор, підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень є обґрунтованою. А також існують ризики з боку підозрюваного, переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни ними показів в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вищевказаним ризикам.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, доводи захисника та підозрюваного, які, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 177, 183, 194 КПК України підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину; наявність достатніх підстав, що існує хоча б один ризик; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Так, за наслідками розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя в ухвалі вказав, що прокурором під час розгляду клопотання у судовому засіданні не було доведено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та те, що дії підозрюваного не можна розцінювати, як такі, що полягали в небажанні надати на місці пояснення з приводу вчинення хуліганства, як його бажання уникнути відповідальності шляхом вчинення незаконних дій щодо працівників міліції, наміру не допустити працівників міліції до місця події з метою перешкоджання проведення слідчої дії, подальшого залишення місця вчинення злочину, як такі, що свідчать про перешкоджання кримінальному провадженню.
Врахувавши вказане та пославшись на положення ст. 194 КПК України, слідчий суддя відмовив у застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Разом з тим, апеляційний суд з відповідними висновками слідчого судді не погоджується, вважає їх такими, що зроблені без належного врахування існуючих у справі ризиків, характеру кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_6 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Надання можливості підозрюваному розпоряджатися своїм часом на власний розсуд ставлять під сумнів дієвість вказаного запобіжного заходу, а дані матеріалів кримінального провадження цих сумнівів не спростовують.
Таким чином, суд при прийнятті рішення належним чином не оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про застосуваннязапобіжного заходу, що вплинуло на законність прийнятого рішення, та підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового рішення за наслідками безпосереднього розгляду клопотання слідчого.
Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя повинен перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення, а також недостатність більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У провадженні СВ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002324, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 1ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 13 квітня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 12 квітня 2015 року, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, знаходячись в лісопарковій зоні біля ресторану «Фортеця», що знаходиться за адресою: м. Київ пр. Г. Гонгадзе, 21, грубо порушував громадський порядок, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, бажаючи протиставити себе суспільству, проявляючи при цьому особливу зухвалість, яка виражалась у нахабному поводження та бешкетуванні, не зважаючи на велику кількість громадян, які на той час перебували у лісопарковій зоні, а також висловлювання ненормативною лексикою. ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, пов`язані з неповагою до осіб, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Таким чином вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України.
Крім того, коли на місце вчинення хуліганських дій прибули працівники міліції, ОСОБА_6 використовуючи словесно ненормативну лексику, став публічно викрикувати принижуючі гасла та заклики з приводу вчинення розправи над працівниками правоохоронних органів, також почав умисно та цілеспрямовано хватати працівників міліції за формений одяг, збивати з ніг, наносити удари та відбирати зброю, в результаті чого завдали тілесних ушкоджень у вигляді перелому нижньої щелепи, крім цього, з метою вчинення опору працівникам міліції та умисного заподіяння працівникам правоохоронного органу ушкоджень, знаючи, що працівники виконують свої службові обов`язки по охороні громадського порядку, заподіяні тілесні ушкодження різного характеру.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою,тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345 КК України.
Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення (у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але вказують на причетність особи до вчиненого злочину).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими злочинами підтверджується наявними у провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків, є обґрунтованим, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Зокрема, в матеріалах містяться дані, які підтверджують те, що ОСОБА_6 перебував на місці вчинення кожного із злочинів разом з іншими підозрюваними, вчиняв хуліганські дії пов`язані з неповагою до осіб, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також вчиняв дії, які виразились в умисному заподіянні працівникам правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків.
Таким чином, підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, є обґрунтованою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_6 можепереховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни ними показів в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд встановив, що доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, характер злочинів, зокрема вчинення хуліганських дій та умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникам правоохоронних органів.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того про який просить слідчий і прокурор, згідно ч.4 ст. 194 КПК України можливе при тих обставинах, коли відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Таких обстави слідчий суддя при розгляді клопотання не встановив, не встановлені вони і під час апеляційного розгляду.
Колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини є виправданими та прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що злочини у яких підозрюється ОСОБА_6 є злочинами середньої тяжкості, однак, врахувавши сукупність вчинення ОСОБА_6 злочинних дій, позицію підозрюваного щодо повідомленої йому підозри, дані про особу підозрюваного, щодо якого складено обвинувальний акт за ч.2 ст. 125 КК України, та наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, щодо ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування щодо ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України у колегії суддів немає.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які пов`язані із застосуванням насильства, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого першим заступником прокурора Подільського району м. Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на період доби з 18 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Клопотання слідчого слідчого відділу Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене першим заступником прокурора Подільського району м. Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 13 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/1074/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1