У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Кармазіна Ю.М.,

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 травня 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Сумської області на
вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 25 травня 2007
року яким,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше

неодноразово
судимого, останнього разу

30 серпня 2005 року
за ч. 2 ст. 185 КК України до

позбавлення на один
рік, 21 червня 2006 року

звільненого
умовно-достроково на два місяці

сімнадцять днів,

засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до
позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим ОСОБА_1. визначено остаточне покарання позбавлення волі на строк один
рік. Зараховано ОСОБА_1. в строк відбування покарання, відбуте покарання за
попереднім вироком суду та звільнено його від відбування покарання за даним
вироком.

В апеляційному порядку справа
не розглядалася.

ОСОБА_1. визнано винним у
тому, що він у червні 2004 року на смітнику у м. Тростянець Сумської області,
знайшов 14 патронів калібру 9 мм., що є
бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї пістолета «ПС, АПС» та є
придатними до стрільби, які зберігав без передбаченого законом дозволу за
місцем свого проживання вАДРЕСА_1 до 14 березня 2007 року, коли вони були
вилучені працівниками міліції.

У касаційному поданні прокурор
порушує питання про скасування вироку з направленням справи на новий судовий
розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. На думку
прокурора, суд при призначені ОСОБА_1. покарання помилково дійшов висновку, що
вказаний злочин він вчинив до постановлення
попереднього вироку від 30 серпня 2005 року, у зв'язку з чим необґрунтовано
застосував ч. 4 ст. 70 КК України. Крім того, при визначенні остаточного
покарання судом неправильно застосовано принцип поглинення покарань, оскільки
за новим вироком, як і за попереднім ОСОБА_1. були призначені однакові
покарання - один рік позбавлення волі, які не можуть поглинатися.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, думку прокурора Опанасюка О.В., який підтримав
касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з
таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1. у вчиненні зазначеного у вироку злочину ґрунтується на
доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому
засіданні, і в касаційному поданні прокурора не оскаржується.

Разом
з тим, призначаючи засудженому покарання суд допустив порушення норм
кримінального права, призначаючи засудженому покарання, що відповідно до ст.
398 КПК України, є підставою для скасування вироку.

Призначаючи ОСОБА_1.
покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів суд
мотивував своє рішення тим, що засуджений знайшов бойові припаси в червні 2004
року, тобто скоїв злочин, передбачений
ч. 1 ст. 263 КК України, до постановлення попереднього вироку від 30 серпня
2005 року.

Проте, як встановлено з
матеріалів справи, дії ОСОБА_1. пов'язані з незаконним зберіганням бойових
припасів розпочалися у червні 2004 року і продовжувалися до моменту їх
вилучення працівниками міліції тобто до 14 березня 2007 року.

Отже ОСОБА_1. учинив злочин,
передбачений ч.1 ст. 263 КК України, не тільки до постановлення попереднього
вироку від 30 серпня 2005 року, а й під час умовно дострокового звільнення від
відбування покарання.

У зв'язку з чим суд
зобов'язаний був призначити ОСОБА_1. покарання за правилами, передбаченими ст.
71 КК України.

Крім того, при визначенні
остаточного покарання за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК
України у виді одного року позбавлення волі судом було застосовано принцип
поглинення менш суворого покарання більш суворим. Проте, за умови застосування
принципу поглинення, суд має визначити засудженому остаточне покарання за
найбільш суворим покаранням призначеним за окремі злочини.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 263 КК України суд призначив покарання у
виді одного року позбавлення волі. За вироком Великописарівського районного суду
від 30 серпня 2005 року засудженому було призначено також один рік позбавлення
волі.

За таких обставин, коли за злочини,
що входять у сукупність, судом призначені покарання однакові за видом та
розміром, то застосування принципу поглинення
є недопустимим.

У зв'язку з цим, відповідно
до вимог ст. 398 КПК України, вирок підлягає скасуванню з направленням справи
на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути вказані порушення та
постановити судове рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та
кримінально-процесуального законодавства.

Керуючись ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а :

касаційне подання першого заступника
прокурора Сумської області задовольнити.

Вирок Великописарського районного
суду Сумської області від 25 травня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

судді :

Паневін В.О. Коротких О.А. Кармазін Ю.М.