Провадження № 11-кп/792/220/15
Справа № 682/4199/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду від 20 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Старокостянтинова, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працює, судимий:
- 12 листопада 2009 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 18 березня 2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі, звільнений 31 грудня 2013 року згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2013 року умовно-достроково на 4 місяці 28 днів;
визнаний винним за ч.2 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з часу затримання 20 січня 2015 року.

Судом вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду, близько 18-ї години 06 листопада 2014 року по вул.Чумацькій в м. Славуті поблизу кафе „Лісова хата ОСОБА_7 з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів підбіг до ОСОБА_8 і шляхом виривання з її рук повторно, відкрито викрав її мобільний телефон марки „Fly моделі IQ239 вартістю 388 грн., в якому знаходилися дві сім-карти мобільного оператора „Київстар вартістю 20 грн. та карта пам`яті Mikro SD вартістю 20 грн., чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 428 грн.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 випливає, що він просив вирок суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання. Уважав, що судом не враховано думку потерпілої ОСОБА_8 , яка претензій до нього не має та просила суд призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просила вирок суду змінити та призначити обвинуваченому покарання без позбавлення волі. Стверджувала, що ОСОБА_7 визнав свою вину та повернув викрадене.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду і залишення його без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю зібраних та детально викладених у вироку доказів та в апеляційних скаргах не оспорюються.

Покарання ОСОБА_7 призначено судом відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнано його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, неодноразово вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, маючи непогашені судимості, через незначний проміжок часу після відбуття покарання у виді позбавлення волі повторно учинив умисний тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

З огляду на викладене та конкретні обставини провадження, суд дійшов переконливого висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.2 ст.186 КК України без застосування положень ст.ст.69 і 75 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому судом були враховані й ті обставини, на які є посилання в апеляційних скаргах обвинуваченого та потерпілої, а тому вважати призначене покарання надмірно суворим, колегія суддів підстав не вбачає.

Відтак, сама по собі позиція потерпілої ОСОБА_8 щодо непризначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі без урахування інших обставин провадження не дає підстав для застосування до нього ст.75 КК України.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Славутського міськрайонного суду від 20 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

.

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2