Копія: Справа
№ 1-245/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року
Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ЧАБАК
І.О.

при секретарі ЧИЛІКІНІЙ
А.М.

з участю прокурора ПІДЛУБНОГО
К.В.

з участю захисника ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Глухові справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця м. Глухова, українця, громадянина України, освіта 6
класів, не працює, не навчається, прож. АДРЕСА_1, раніше не судимого в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2007 року біля 22-00 години неповнолітній підсудний
ОСОБА_2. разом

з іншою особою, знаходячись
біля господарства ОСОБА_3., розташованого по

АДРЕСА_2 за її проханням
прийшли заспокоїти її співмешканця

ОСОБА_4 який в цей момент
вибіг з будинку на вулицю і знаходився в

нетверезому стані. Спочатку
ОСОБА_2. попросив ОСОБА_4 заспокоїтись і не

ображати свою співмешканку
ОСОБА_3., але в подальшому на грунті виниклих

неприязних відносин між ОСОБА_2.
і ОСОБА_4. виникла бійка. Коли

ОСОБА_4 не втримавшись на
ногах упав, ОСОБА_2. почав наносити йому удари по

обличчю , тулубу, в область
нирок, попереку та ребер зліва. В результаті нанесених

ОСОБА_4. ударів йому були
заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : закритої

травми грудної клітки,
перелому 4-5 ребер зліва, множинних забоїв та саднив голови, які

по ступені тяжкості є
тілесними ушкодженнями середньої тяжкості , яке не є

небезпечним для життя і не
тягне за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України,

але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я, або значну стійку втрату

працездатності менш як на
одну третину.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК
України визнав повністю та суду пояснив, що він 27 липня 2007 року цілий день
знаходився вдома. Ввечері, десь біля 20-00 години до них додому прийшов його
товариш ОСОБА_5, з яким вони дивились телевізор. Біля 22 -00 години до них
прийшла сусідка ОСОБА_3., яка знаходилась в нетверезому стані і попросила його
вітчима ОСОБА_6. допомогти заспокоїти її співмешканця ОСОБА_4, який вчинив
вдома сварку. Він почув , що його вітчим відмовився допомогти ОСОБА_3, про що
він розповів своєму товаришу ОСОБА_5 і вони разом вирішили піти і заспокоїти
ОСОБА_4 Коли вони зайшли і двір ОСОБА_3, з будинку першою вийшла ОСОБА_3., за
нею біг ОСОБА_4 і лаявся в її адресу брутальною лайкою. Почувши це, він зробив
ОСОБА_4. зауваження с
сказав щоб той заспокоївся і ні до кого не чіплявся, за
що ОСОБА_4. його вдарив. Після

2

цього удару він теж вдарив ОСОБА_4 по ногах і той впав на землю, після чого
він почав бити ОСОБА_7., наносячи йому удари по голові, тулубу, в область ребер
грудної клітки зліва. Через три дня йому стало відомо, що ОСОБА_4, знаходиться
в лікарні з побоями.

В скоєному розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його вина в
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України підтверджується
показаннями потерпілого, свідка та іншими зібраними доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 27 Липня 2007
року він знаходився вдома у співмешканки ОСОБА_3. з нею та її донькою ОСОБА_8.
Протягом дня вони розпивали спиртне, а ввечері він сказав своїй співмешканці,
що ночувати піде до себе додому на АДРЕСА_3 Вона почала заперечувати і між ними
виникла сварка. Коли він вийшов на вулицю, то зустрівся на вулиці з
неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_5. ОСОБА_2. сказав йому, щоб він не чіпав
ОСОБА_3, а потім вдарив по ногах і він впав. Коли він лежав на землі, ОСОБА_2.
бив його ногами по тулубу , ребрах і голові. Його товариш теж наніс декілька
ударів і перестали його бити лише після того, як прибігли мати ОСОБА_9. за
своїм співмешканцем ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_3. суду пояснила, що 27 липня 2007 року вона
цілий день була вдома зі своєю донькою та співмешканцем ОСОБА_4.. Цілий день
вони розпивали спиртне, а ввечері вони посварились із-за того що ОСОБА_4 почав
збиратися на ніч до себе додому , на що вона заперечувала. Через деякий час ,
після того як ОСОБА_4 пішов, вона вийшла на вулицю і побачила, що на землі
лежить ОСОБА_4., а неповнолітні ОСОБА_2. та ОСОБА_5., його б'ють ногами . На її
крик про допомогу прибігла ОСОБА_10 та ОСОБА_6., які допомогли занести ОСОБА_4 в будинок.

Протоколом очної ставки між ОСОБА_2. та ОСОБА_5. з якого вбачається, що ОСОБА_5. підтверджує показання ОСОБА_2., що він наносив ОСОБА_7. удари ногами по лівій частині
тіла, по нирках, а також те, що їх роз"єднали родичі ОСОБА_2.( ах. 74-75)

Висновком судово-медичної експертизи № 77 від 31.08.2007
року, згідно якого ОСОБА_7. були завдані тілесні ушкодження, які по ступеню
тяжкості є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості у вигляді : закритої
травми грудної клітки, перелому 4-5 ребер зліва, множинних забоїв та саднин
голови, (а.с. 37-38)

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з
участю потерпілого ОСОБА_4(а.с. 105-106)

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з
участю підсудного ОСОБА_2.( а.с. 102-104).

Висновком додаткової судово - медичної експертизи № 272
від 17.10.2007 року , згідно якого ОСОБА_4 отримав множинні ушиби та саднини на голові . які відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень.

Довідкою - розрахунком про
розмір коштів, витрачених на стаціонарне лікування ОСОБА_4 в травматологічному
відділенні Глухівської ЦРЛ у розмірі 215 грн. 16 коп.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2.
скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, тобто вчинив умисні дії, які
відобразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження
ОСОБА_4., яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

При призначенні підсудному виду і міри покарання, суд
враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його
особу: неповнолітній вік на

3

момент скоєння злочину, злочин скоєний вперше, на обліку в службі в справах
неповнолітніх не перебував.

Щире розкаяння підсудного у вчиненому судом визнається як
обставина, яка пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_2.

Обставин , що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2.
судом не встановлено.

Враховуючи викладене , фактичні обставини справи, особу
підсудного, а також і те, що вчинений ним злочин віднесений до злочинів
середньої тяжкості на підставі ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне
визначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Між іншим, суд дійшов до висновку про можливість
виправлення підсудного ОСОБА_2. без відбування покарання, а тому на підставі
ст. 104 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить
нового злочину.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4. про стягнення
моральної шкоди на суму 100 грн. та позов Глухівського міжрайонного прокурора
на суму 215 грн .16 коп. підлягають задоволенню , поскількй визнані підсудним і
підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 323, 324,
1166 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року
позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК Україні звільнити від відбування
призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_4. в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 100 грн.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь фінансового відділу
виконавчого комітету Глухівської міської ради витрати за лікування потерпілого
ОСОБА_4 в сумі 215 грн. 16 коп. та перерахувати на р/р 1292 УДК у Сумській області, МФО 837013, .

В зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2. самостійного доходу,
обов'язок по відшкодуванню покласти на його матір ОСОБА_10.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайоргани суд
протягом 15 діб з дня проголошення вироку.