Справа № 1-28/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2010 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

при секретарі: Якобан І.В.

за участю прокурора: Петровича А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Герца справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 румуна, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, розлученого, раніше судимого 23.02.2006 року Новоселиць ким районним судом за ст.185 ч.3, 289 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1 будучі раніше судимим за злочин проти власності , та маючи не зняту та непогашену судимість , повторно 18 січня 2010 року, близько 13.00 год. знаходячись в стані алкогольного спяніння в житловому будинку потерпілого ОСОБА_2 в с. Радгоспівка Герцаївського району Чернівецької області, маючи на мету незаконне збагачення чужим майном, скориставшись тим що потерпілий спить, таємно викрав його мобільний телефон марки «Nokia 5130 c-2» вартістю 1100 гривень зі сім карткою «МТС» вартістю 20 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 1120 грн .

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою в скоєнні даного злочину не визнав і суду показав, що дійсно 17 січня 2010 року посварившись із своєю співмешканкою пішов до потерпілого ночувати. Разом вони вжили спиртні напої , та на другій день вони знов вжили разом спиртні напої , а він попросив останнього позичити йому мобільній телефон щоб подзвонити, той йому не відмовив. Тоді він зняв сім картку потерпілого та поставив в телефон свою та зробив декілька телефонних дзвінків . Потерпілий спав а він поїхав до себе до дому в Новоселицький район. Мобільний телефон він узяв із собою , а свої речі залишив у потерпілого. Телефон розрядився , а у нього виник конфлікт із дружиною , та за ним приїхала міліція. Коли оглянули його кишені він заявив про те, що телефон не його а його знайомого. Через те що був дуже засмучений через дружину він написав явку із повинною, хоча крадіжку він не скоїв, а лише позичив телефон. Щиро кається у вчиненому, обіцяє подібного більше не скоювати. Нанесену шкоду відшкодував, провертавши телефон..

Незважаючи на не визнання вини самим підсудним його вина повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінальної справи.

Так потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що підсудного знає оскільки це знайомий його батька , та коли пізно вечором 17 січня 2010 року той прийшов та просив залишити його переночувати його у себе , через те що посварився із співмешканкою, він погодився. Разом вони розпили спиртні напої , а на другій день знов пили спиртні напої, підсудний попросив у нього телефон щоб подзвонити . Він дав йому телефон , той поставив свою сим картку та намагався подзвонити. Він заснув, а коли проснувся підсудного не було, він залишив у нього якісь речі за якими мав приходити у середу. Коли він проснувся помітив що у нього не має телефону, подумавши зробив висновок що його міг забрати підсудний, він зачекав до четверга, та оскільки останній не прийшов ,заявив про крадіжку у міліцію. Йому телефон повернули працівники міліції , тому претензій до підсудного не має та просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 18 січня 2010 року він знаходився в гостях у потерпілого та у його присутності підсудний просив телефон подзвонити, а потім повернув його потерпілому. Куди той поставив телефон він не помітив . Він ще трохи побув із ними та у його присутності підсудний не просив позичити йому телефон користуватись на декілька днів , як про те заявляє підсудний.

Свідок ОСОБА_4Г суду пояснив , що він працює дільничним інспектором Герцаївського РВВС , до нього звернулась співмешканка підсудного ОСОБА_6 із заявою про фізичну розправу з боку підсудного , коли він брав у неї пояснення, то та заявила про те , що підсудний викрав мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_2 Тоді він взяв пояснення у потерпілого, який заявив про те ,що дійсно підсудний викрав у нього телефон, та подав заяву про злочин. Оскільки після цього працівниками Новоселицького РВВС був затриманий підсудний він брав у нього пояснення , та той написав явку із повинною. Ніхто при цьому ніякого тиску на підсудного не робив. Телефон був повернутий потерпілому.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду показала , що вона є сестрою потерпілого , та коли 19 та 20 січня 2010 року вона не змогла додзвонитись до свого брата , вона пішла дізнатись що із ним. Вечором того же дня співмешканка підсудного повідомила їй ,що мобільний телефон її брата викрав підсудний. Вона порадила братові звертатися в міліцію.

З протоколу усної заяви ( а.с. 6 ), з явки з повінню ( а.с. 7), протоколу вилучення ( а.с. 12,13), постанови про залучення речових доказів до матеріалів справи ( а.с.22) розписки потерпілого (а.с.23) суд вбачає, що потерпілий та підсудний заявили про викрадення такого самого мобільного телефону , який був вилучений у підсудного та передано потерпілому.

Довідкою ПТ ОСОБА_7 підтверджується , що ціна мобільного телефону та сім картки відповідає сумі завданої шкоди зазначеної в обвинувальному висновку.

З розписки підсудного про отримання сім картки «Діджус» ( а. с. 24 ), суд вбачає, що підсудний отримав належну йому сім картку, що повністю відповідає обставинам зазначеним у обвинувальному висновку про те що останній користувався телефоном потерпілого..

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненому ним злочину доведена повністю, а його дії за ст. 185 ч. 2 КК України кваліфіковано вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з кваліфікуючою ознакою повторно, оскільки він таємно викрав телефон потерпілого та на час скоєння злочину мав не погашену та не зняту судимість за аналогічний злочин.

Твердження підсудного ОСОБА_1 про те що потерпілий сам надав йому у користуванні мобільний телефон , та він не скоїв крадіжку, повністю спростовуються як показами самого потерпілого, так і свідків , яки були допитані під час судового слідства , та суд їх розцінює як намагання уникнути відповідальність.

При визначенні виду і міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 встановлено, що підсудний за місцем проживання характеризується негативно , раніше судимий за корисні злочини , не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину .

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом'якшують покарання судом визнано щире каяття підсудного, та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною яка обтяжує покарання підсудного, відповідно до ст. 67 КК України судом визнано скоєння злочину у стані алкогольного спяніння .

За таких обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного не можливо без ізоляції від суспільства та йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати йому з 26 січня 2010 року, тобто з дня його затримання .

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Nokia 5130 c-2» та сім картку «МТС» яки знаходяться на збереження потерпілого залишити за належністю потерпілому .

Речовий доказ по справі сім картку «Діджус» залишити за належністю підсудному.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а підсудним з дна отримання копії вироку.

Суддя: