Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-130/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2010 року Києво-Святошинсьский районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Будніка І.А.,

захисника ОСОБА_1.

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Росія, цигана, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працює, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше судимого 15.05.2008 року Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 190 ч. 2 КК України до штрафу в сумі 1700 гривень, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2008 року близько 22 години ОСОБА_4 по вул. Пролетарській в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області разом із ОСОБА_7, засудженим 20.05.2009 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі, та невстановленою особою, побачивши, що навпроти них прямують раніше незнайомі їм ОСОБА_3 та ОСОБА_2, причому останній розмовляв по мобільному телефону марки Sony Ericsson W 810і, у них виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна даних громадян у групі осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я даних осіб, та, доводячи свій злочинний умисел до кінця. ОСОБА_4, маючи вказаний злочинний умисел та діючи спільно із ОСОБА_7 та невстановленою слідством особою з метою заволодіння мобільним телефоном марки Sony Ericsson W 810і та майна ОСОБА_2, почав наносити удари руками та ногами по тілу ОСОБА_2, в результаті чого незаконно відкрито заволодів з його рук мобільний телефон марки Sony Ericsson W810i вартістю 650 гри. і незаконно привласнив його собі, а невстановлена особа, що йшла поряд з ним, невстановленим ріжучим предметом, відхиляючись від попередньої злочинної домовленості з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо відкритого викрадення чужого майна, для того, щоб стримати опір ОСОБА_2, та, діючи спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_4, нанесла ОСОБА_2 удари цим предметом по тілу, від чого ОСОБА_2 впав на землю, а також ОСОБА_7, діючи спільно з ОСОБА_4 та невстановленою особою, і маючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, в цей же час підійшов до гр. ОСОБА_3 та наніс йому удар ногою в лоб, від чого у ОСОБА_3 власний золотий ланцюжок з кулоном вартістю 1050 грн., який був у нього на шиї, виліз з-під куртки, в яку він був одягнений, та ОСОБА_7 незаконно зірвав з шиї ОСОБА_3 вказаний золотий ланцюжок з кулоном та незаконно привласнив його собі, після чого ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, рятуючись від нападу, втекли з даного місця, в результаті чого ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження: колото-різана рана лівої сідничної області з пошкодженням сідничного м'яза, гемораїчний шок першого ступеню, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 545/д від 10.12.2008 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоровя, та матеріальний збиток на суму 650 грн., ОСОБА_3 був спричинений матеріальний збиток на суму 1050 грн., після чого ОСОБА_7, ОСОБА_4 та невстановлена особа з місця скоєння злочину зникли та незаконно розпорядилися незаконно здобутими речами, а саме: мобільним телефоном марки Sony Ericsson W 810і та золотим ланцюжком з кулоном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив суду, що приблизно в листопаді 2008 року, точної дати не пам'ятає, ввечері близько 20 години він в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, поблизу із супермаркетом «Віват» по вул. Леніна зустрівся зі своїм знайомим - мешканцем м. Вишневе ОСОБА_7, де вони почали спілкуватися. Спиртні напої не вживали. Близько 21 години пішли із ОСОБА_7 гуляти по селу, де на вул. Пролетарській с. Софіївська Борщагівка зустріли раніше не знайомого перехожого, який представився їм ОСОБА_8 - сказав, що проживає в с. Софіївська Борщагівка. В ході розмови ОСОБА_8 запропонував їм сходити до супермаркету «Віват» для того, щоб там випити каву та покурити цигарки. На це вони погодилися та втрьох пішли туди, де випили кожен по чашці кави. Далі пішли втрьох назад до вул. Пролетарської в с. Софіївська Борщагівка, де просто гуляли. Там близько 22 години вони побачили, що навпроти них йшли потерпілі, яких раніше він не знав, ОСОБА_9 розмовляв в цей час по телефону. ОСОБА_8 їм з ОСОБА_7 запропонував забрати у цього хлопця його мобільний телефон, на що вони погодилися. Він (ОСОБА_4) наглядав, щоб їх не викрили сторонні особи, а ОСОБА_8 з ОСОБА_7 підійшли до потерпілих та почали бити останніх, від чого ОСОБА_9 впав на землю і його бив ОСОБА_8, а ОСОБА_7 бив ОСОБА_10. Далі він побачив, що ОСОБА_8 забрав у того хлопця мобільний телефон, а що забрав ОСОБА_7 не бачив. Після цього вони втрьох втекли звідти до зупинки маршрутних транспортних засобів, звідки на маршрутному таксі № 301 поїхали до м. Вишневе, де домовилися з ОСОБА_8, що викрадений телефон марки Sony Ericsson (моделі не пам'ятає) він забирає собі, а їм з ОСОБА_7 за це купує спиртні напої та продукти харчування. Потім від повернувся додому і в подальшому з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не спілкувався.

У вчиненому щиро розкаюється, завдані збитки потерпілим відшкодував, просить призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчиненому злочині, його винність підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 16.11.2008 року ввечері він разом з ОСОБА_2 гуляли по с. Софіївська Борщагівка. Цього ж дня близько 22 години він разом з ОСОБА_9 йшов до нього додому для того, щоб подивитися, що саме ОСОБА_9 записав собі на «флешку». Так, проходячи по вул. Пролетарській в с. Софіївська Борщагівка , він побачив, що їм назустріч йшли троє хлопців серед яких був ОСОБА_7, ОСОБА_11 В цей момент ОСОБА_2 йшов та розмовляв зі свою дівчиною по мобільному телефону марки Sony Ericsson (моделі не пам'ятає). Коли ці хлопці зрівнялися з ними ОСОБА_7, який йшов попереду інших, вдарив його ногою в лоб. Після цього схопив рукою за золотий ланцюжок, який знаходився у нього на шиї та виглядав з-під курточки, так як він розстебнув верх курточки, та зірвав даний ланцюжок з його шиї, на що він, побачивши це, відштовхнув ОСОБА_7 і той сперся об стовп, що знаходився поряд, тоді його вдарив ногою в лоб інший хлопець, хто саме він сказати не може, від чого він впав на землю. Після цього він побачив, що в цей момент ОСОБА_2 лежав на землі, поряд з ним, і на ОСОБА_2 знаходився третій хлопець, який бив того кулаками. На це він підбіг туди та спихнув руками даного хлопця з ОСОБА_2 і той впав під паркан. ОСОБА_8 він разом з ОСОБА_2 побіг назад в напрямку вул. Дачної в с. Софіївська Борщагівка.

Після того як він з ОСОБА_2 прибіг до нього додому, то той йому повідомив, що у нього той хлопець, який того бив та якого він спихнув з ОСОБА_2, забрав його мобільний телефон марки Sony Ericsson і при цьому порізав ліву сідницю, ОСОБА_2 показав йому рану, і він побачив, що у того кровоточила ліва сідниця, чим саме нанесли дане ушкодження ОСОБА_2 не уточняв. Після цього він викликав батьків ОСОБА_12, які прийшли та викликали швидку медичну допомогу. По приїзду бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_2 госпіталізували.

Просить призначити підсудному покарання не повязане з позбавленням волі, завдані йому збитки підсудним йому відшкодовані, матеріальних та моральних претензій він до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 16.11.2008 року близько 22 години у вихідний день він йшов з ОСОБА_3 по вул. Пролетарській в напрямку його будинку на вул. Берегову в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Так, підходячи до перехрестя вул. Пролетарської та вулиці, що веде до вул. Дачної (назви він не знає), він побачив, що з вказаної вулиці назустріч їм вийшли троє хлопців серед яких були підсудний та ОСОБА_7 В цей момент йому по телефону почав дзвонити брат, і він почав знаходити у телефонній книжці номер свого брата Максима, в цей час хлопець, якого він візуально запам'ятав, підійшов до нього та наніс правою ногою йому прямий удар у праву частину живота та грудей, від чого він впав на землю. Після цього даний чоловік наніс йому боковий удар рукою в лице під ліве око, на що він почав намагатися піднятися з землі, однак йому це не вдалося, так як йому почали наносити удари руками та ногами по тілу, а він, щоб захиститися, зігнув під себе ноги та закрив руками лице і лежав на правому боку. Хто та скільки ударів йому наніс в той момент він не пам'ятає, так як цього не бачив. Під час нанесення ударів він свідомість не втрачав. Також під час нанесення йому ударів, хтось із нападників вирвав з його лівої рухи його мобільний телефон марки Sony Ericsson W 810і, по якому він до цього розмовляв. Хто саме вирвав з його рук телефон він не бачив.

ОСОБА_8, приблизно через 1 хвилину він рукою обперся об клумбу, яка знаходилася поряд, та підвівся на ноги і разом з ОСОБА_3 вони побігли звідти на вул. Дачну до будинку ОСОБА_3. На подвірї ОСОБА_3 він побачив, що у нього рука була в крові та він, подивившись своє тіло, побачив, що у нього ліва частина поясниці та ліва сідниця кровоточили, а також була рана, що кровоточила, на задній частині правого бедра. Після цього ОСОБА_3 зателефонував його матері та повідомив, що його побили та сказав, що він у ОСОБА_3.

Батьки викликали швидку медичну допомогу, яка доставила його до лікарні «Медгородок» м Києва, де прооперували та госпіталізували до хірургічного відділення лікарні, де він знаходився на стаціонарному лікуванні з 16 по 24.11.2008 року, після чого виписали зі стаціонарного лікування , потім він лікувався амбулаторно.

Просить призначити підсудному покарання не повязане з позбавленням волі, завдані йому збитки підсудним йому відшкодовані, матеріальних та моральних претензій він до нього не має.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що 16.11.2008 року близько 22 години їй зателефонував друг її сина ОСОБА_12 - ОСОБА_3 та повідомив, щоб вона прийшла до нього додому, так як у ОСОБА_2 кровотеча. Після цього вона разом з чоловіком ОСОБА_14 побігли додому до ОСОБА_3 на вул. Дачну, 5, с. Софіївської Борщагівка, де побачила, що на вулиці на боку лежав її син ОСОБА_12 і у нього кровоточила ліва сторона тіла, після цього вона викликала швидку медичну допомогу та міліцію. Швидка доставила ОСОБА_2 до лікарні «Медгородок» (м. Київ), де того госпіталізували до хірургічного відділення та провели операцію, після чого було поставлено діагноз: колото-різана рана лівої сідничної області з пошкодженням сідничного м'яза, гемораїчний шок першого ступеню. Син розповів, що його разом з ОСОБА_3 16.11.2008 року близько 22 години на вул. Пролетарській с. Софіївської Борщагівки побили незнайомі три хлопці, нанесли колото-різані рани та забрали його мобільний телефон марки Sony Ericsson W 810і, а у ОСОБА_3 забрали його золотий ланцюжок з кулоном.

ОСОБА_15 Федорівна на досудовому слідстві дала показання, які були оголошені в судовому засіданні, згідно ст.ст. 306, 314 КПК України, що 12.10.2009 року вона була запрошена працівниками міліції до Вишневого МВМ, де добровільно видала мобільний телефон марки Sony Ericsson W 810І, ІМЕІ: 359 064 007 246 237. Також вона розповіла працівникам міліції, що даний мобільний телефон придбала у невідомого чоловіка на початку вересня 2009 року за 300 грн. Чоловіка, який їй його продав, може описати так: віком приблизно до 27 років, волосся чорне, коротке, зріст до 187 см, статура худорлява, схожий мабуть на цигана. Цього чоловіка бачила в с. Софіївська Борщагівка. Вище вказаний мобільний телефон вона придбала в с. Софіївська Борщагівка по вул. Леніна біля ресторану «Міраж».

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме :

із рапорту старшого оперуповноваженого чергового Вишневого МВМ від 16.11.2008 року вбачається, що 16.11.2008 року близько 23 години 30 хвилин від чергового лікаря лікарні № 6 м. Києва «Медгородок» надійшло повідомлення про те, що 16.11.2008 року близько 23 години 10 хвилин надано медичну допомогу з приводу колото-рваної рани громадянину ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, від пояснень лікарям з приводу рани відмовився (а.с.6);

протоколом огляду місця події від 16.11.2008 року території земельної ділянки, дороги, яка розташована поблизу будинку № 32 по вулиці Пролетарська в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (а.с.7);

заявою матері потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_13 в якій вона просить прийняти міри до невідомих осіб, які 16.11.2008 року близько 22 години по вулиці Пролетарська в с.Софіївська Борщагівка відібрали у її сина ОСОБА_2 мобільний телефон (а.с.9);

довідкою про те, що ОСОБА_2 з 16.11.2008 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні № 6 м. Києва з приводу колото-різаної рани лівої сідничної області з пошкодженням сідничних мязів, гемораїчний шок 1 ступеню (а.с.11);

протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_3 від 19.11.2008 року про те, що 16.11.2008 року близько 22 години по вулиці Пролетарська в с.Софіївська Борщагівка його та його товариша ОСОБА_2 побили невідомі, одного з яких він може впізнати, та забрали у нього ланцюжок жовтого металу, а у ОСОБА_2 мобільний телефон (а.с.12);

протоколом огляду та вилучення від 19.11.2008 року відповідно до якого під час особистого огляду громадянина ОСОБА_16 в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було виявлено та вилучено з правої кишені його спортивних штанів ланцюжок з жовтого металу, який був розірваний та кулон у формі ромба із зображенням (а.с.14);

протоколом предявлення предметів для впізнання від 19.11.2008 року та фототаблицею до нього згідно якого потерпілому ОСОБА_3 було предявлено для впізнання три золотих ланцюжки з кулонами серед яких він впізнав свій золотий ланцюжок, що 16.11.2008 року близько 22 години забрали у нього невідомі особи по вулиці Пролетарська в с.Софіївська Борщагівка. Впізнав по зовнішньому вигляду, а саме по плетінню ланцюжка та зображенням ОСОБА_19 на поверхні кулона, а також напису «ОСОБА_18 и сохрани» на тильній стороні кулону (а.с.21);

протоколом для впізнання особи від 20.11.2008 року відповідно до якого потерпілому ОСОБА_3 в присутності захисника було предявлено для впізнання особи, серед яких під № 1 потерпілий впізнав ОСОБА_7, як особу, яка 16.11.2008 року близько 22 години в с. Софіївська Борщагівка по вулиці Пролетарська відкрито заволоділа його золотим ланцюжком та золотим кулоном. Фототаблицею до протоколу (а.с. 22);

протоколом очної ставки від 20.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Під час проведення очної ставки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підтвердили свої показання, про події, що відбувалися 16.11.2008 року (а.с.23);

висновком судово-медичної експертизи № 545/д від 10.12.2008 року, що згідно представленої медичної документації у ОСОБА_2 мала місце колото-різана рана лівої сідничної області з ушкодженням сідничних мязів. Описані ушкодження, враховуючи характер кінців, країв рани, наявність ранового каналу виникли від дії предмету з колото-різаними властивостями, яким міг бути ніж, відповідає вказаному строку і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, так як для заживання рани необхідний строк не менше 6-ти, але не більше 21 дня ( а.с. 38);

висновком хімічної експертизи № 1721/х від 02.12.2008 року згідно якого представлені на дослідження ланцюжок з металу жовто-коричневого кольору та кулон у формі ромба з кільцем металу жовто-коричневого кольору, виготовлені зі сплаву на основі золота (59,1 % - 59,8 %), а також містять мідь та срібло. Загальна маса виробів, поданих на дослідження (ланцюжок з металу жовто-коричневого кольору та кулон у формі ромба з кільцем металу жовто-коричневого кольору) становить 7,9146 г. ( а.с. 42 43);

довідкою про те, що станом 16.11.2008 року вартість мобільного телефону марки Sony Ericsson W 810і, який був у використанні, становить 650 грн. (а.с.46);

заявою ОСОБА_2 від 04.02.2009 року, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_7 та двох осіб циганської національності на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_14, 16.11.2008 року здійснили розбійний напад на нього та ОСОБА_3 в с. Софіївська Борщагівка по вул. Пролетарська, в результаті якого йому було нанесено тілесні ушкодження, а також заволоділи його мобільним телефоном та золотим ланцюжком ОСОБА_3 (а.с. 62);

випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 13274 про те, що хворий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, знаходився на стаціонарному лікуванні з 16.11 по 24.11.2008 року з діагнозом : колото-різана рана лівої сідничної області з ушкодженням сідничних мязів, гемораїчний шок 1 ступеню (а.с.66);

протоколом предявлення для впізнання особи від 10.10.2009 року, відповідно якого потерпілому ОСОБА_2 предявлено для впізнання чотири особи, серед яких він впізнав особу № 4 ОСОБА_4, який 16.11.2008 року по вул. Пролетарська в с. Софіївська Борщагівка напав на нього та забрав його мобільний телефон (а.с. 80) та фото таблицею до протоколу предявлення для впізнання особи від 10.10.2009 року (а.с. 81);

протоколом очної ставки від 10.10.2009 року між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_2, під час якої потерпілий повністю підтвердив свої покази, а ОСОБА_4 заперечив свою причетність до нападу на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 82 84);

копією вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2009 року відносно ОСОБА_7 (а.с. 111 - 113);

протоколом огляду місця події від 12.10.2009 року, відповідно якого оглянуто мобільний телефон марки «Соні Еріксон» W 810і імей № 46237, який добровільно видала ОСОБА_14 (а.с 123).

Суд визнає, що підсудний, потерпілі, свідки давали суду правдиві показання, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 186 ч. 2 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, враховуючи його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також враховуючи, що потерпілі не наполягають на позбавленні волі підсудного, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

огли олега леонідовича визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (пять) років;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Київської міської клінічної лікарні № 6 код ЄДРПО 25680355, поточний рахунок 1353 в ГУ ДКУ в м. Києві , МФО 820019 - 1326 грн. 00 коп. за лікування ОСОБА_2 (а.с. 35).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області 1302 грн. 84 коп. за проведення судово-хімічної експертизи (а.с. 42).

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки Sony Ericsson W 810i IMEI 359 064 007 246 237, який знаходиться при матеріалах справи, повернути потерпілому ОСОБА_2.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя : С.В. Хрипун