Справа № 466/812/15-к
УХВАЛА
іменем України

02 березня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000052 від 15.12.2012 р., -

в с т а н о в и л а:

05 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000052 від 15.12.2012 р.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що 30.01.2015 року він звернувся з заявою до начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області з вимогою в межах даного кримінального провадження внести до ЄРДР інформацію щодо вчинення злочинів за ст. 364 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак відповіді на заяву не отримав.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу заперечила та пояснила, що відсутні підстави в межах даного кримінального провадження вносити в ЄРДР інформацію про злочин, вчинений працівниками органу опіки та піклування, так як в заяві не вказано, в чому полягає зловживання владою або службовим становищем вищевказаних працівників. Окрім цього доводи ОСОБА_4 спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Оглянувши матеріали скарги, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, пояснення скаржника, слідчого, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 1 ч.1 ст.303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, в ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за № 0000052 від 15.12.2012 р.

Дане кримінальне провадження порушене за ч. 1 ст. 367 КК України.

30.01.2015 р. ОСОБА_4 звернувся з письмовою заявою до начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області про внесення в межах вищевказаного кримінального провадження інформації про вчинення злочинів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст.364 КК України до ЄРДР.

17.02.2015 р. заступником начальника Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області була надана відповідь ОСОБА_4 про відмову в задоволенні його заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

По фактах вкладених у заяві скаржника, розслідування триває з 15.12.2012 р.

Відповідно до диспозиції статті 364 КК України зловживання владою або службовим становищем - це умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_4 не містить жодних очевидних та достатніх даних про вчинення злочинів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а доводи скаржника спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, в заяві не наведено в чому полягає зловживання владою або службовим становищем вищевказаних працівників органу опіки та піклування, немає підстав вважати, що ними було отримано неправомірну вигоду. А щодо завдання діями цих працівників шкоди здоров`ю сину скаржника, то така спростовується матеріалами кримінального провадження. Окрім цього відсутній будь який причинно наслідковий зв`язок між діями працівників органу опіки та піклування та захворюваннями сина ОСОБА_4 .

Враховуючи все вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 306, 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000052 від 15.12.2012 р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1