Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 1-1/11
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

10.08.2011 смт.Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Щербина А.С.

при секретарі Сотніковій І.А., Вангородській Ю.В., Литвин А.В., Яровій С.І.,

з участю прокурорів Марченко Н.В., Лисаченко О.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

громадського захисника ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 ОСОБА_17, ОСОБА_18,

представника потерпілої ОСОБА_19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Краснопілля справу про обвинувачення

ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 43, кв. 81, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, засновника ВПП «Атлант», одруженого, судимого 10.09.2004 р. Зарічним районним судом м. Суми за ст. 296 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, звільненого від покарання постановою Ковпаківського районного суду м.Суми від 18.10.2006 року у звязку з закінченням іспитового строку,

за ст. ст.146 ч.2,189 ч.3, 190 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.2, 209 ч.2, 222 ч.2, 263 ч.1, 357 ч.3, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.

ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 29, кв. 211, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий,

за ст.ст. 189 ч.2,190 ч.2,15 ч.2-190 ч.2, 27 ч.2, 222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.

ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, б. 29, кв. 25, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого ,

за ст. ст.222 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.

ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_6, одруженого, працюючого робочим в ТОВ «Фрунзе будіндустрія», раніше не судимого,

за ст. ст. 27 ч.2, 222 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.06.2008 року Суддею Зарічного суду м.Суми було винесено постанову про обєднання кримінальних справ відносно ОСОБА_20, обвинуваченого за ст. 190 ч.2 , 15, 2 ст. 190 ч.2, 358 ч.3, 358 ч.2 КК України ( Слідство проводилося слідчими УВСВ прокуратури Сумської області) з кримінальною справою відносно обвинувачених: ОСОБА_20 за ст. 146 ч.2, 189 ч.2, 190 ч.2, 15 ч.2 ст. 190 ч.2, 209 ч.2, 222 ч.2, 263 ч.1, 357 ч.3, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України.

ОСОБА_21 за ст. 189 ч.2, 190 ч.2, 15 ч.2 ст. 190 ч.2, 27 ч.2, ст.222 ч.1, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України,

ОСОБА_22 за ст. 222 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України,

ОСОБА_23 за ст. 27 ч.2, ст.222 ч.2, 358 ч.2, 358 ч.3 КК України (Попереднє слідство по справі проводилося слідчим СУ УМВС України в Сумській області).

22.02.2002 року підсудний ОСОБА_20 був зареєстрований виконавчим комітетом Ковпаківської районної ради м. Суми, як субєкт підприємницької діяльності фізична особа (а.с.168-172 т.17).

30 січня 2003 р., згідно рішення №1 підсудний ОСОБА_20 заснував виробничо-приватне підприємство «Атлант»і дане підприємство було зареєстровано у відділі державної реєстрації субєктів підприємницької діяльності Сумської міської ради 10.02.2003 р. і включено до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України 12.02.2003 року. Керівником підприємства значився підсудний ОСОБА_20, що підтверджується документами на реєстрацію (т.17. а.с.11), статутом ВПП «Атлант»(а.с.12-18 т.17), свідоцтвом про державну реєстрацію (т.17, а.с.19) та довідкою про внесення до Єдиного Державного реєстру підприємств і організацій України (т. 17 а.с.22).

19.04.2005 р. підсудний ОСОБА_20, як засновник підприємства, прийняв нову редакцію статуту ВПП «Атлант», де він залишався засновником підприємства (т.17. а.с.34-40).

Згідно рішення від 1.04.2005 р. підсудний ОСОБА_20, як засновник, на посаду директора створеного підприємства прийняв ОСОБА_24 з правом першого підпису (т.17 а.с.43-44). Про зміну юридичної адреси ВПП «Атлант»та керівника було здійснено уточнення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України 26.05.2005 р., де керівником підприємства значилась ОСОБА_24

25.08.2004 року підсудний ОСОБА_22 зареєструвався в виконавчому комітеті Сумської міської ради як фізична особа підприємець і займався купівлею продажем компютерної та побутової техніки в орендованому магазині по вул. Кірова, 6 , м. Суми. У звязку зі здійсненням підприємницької діяльності мав в своєму розпорядженні печатку підприємця і в межах своїх повноважень міг оформляти та видавати офіційні документи. На початку 2006 року підсудний ОСОБА_22 познайомився з підсудним ОСОБА_20 і з ініціативи останнього згодом став на шлях спільної злочинної діяльності.

Будучи засновником ВПП «Атлант», підсудний ОСОБА_20О на протязі 2005 2007 р.р. разом з підсудними ОСОБА_21, ОСОБА_23 та ОСОБА_22, а також громадянками ОСОБА_25 та ОСОБА_26, матеріали відносно яких, згідно постанов від 07.04.2007 року, виділені в окреме провадження № 08290285 (т.2 а.с.61, 62-66,79-85, 92-97, 98-102, 130-135 ), вчинили ряд злочинів при слідуючих обставинах.

1. Так, на початку січня 2006 року підсудний ОСОБА_20 вступивши в попередню змову з підсудним ОСОБА_21, в офісі ВПП «Атлант»в м.Суми по вул.. Набережна р.Стрілки,6, виготовив на імя останнього фіктивну довідку про доходи №6 від 6 січня 2006 р., де вказав неправдиві відомості відносно заробітної плати підсудного ОСОБА_21 , а саме, що останній працював з 01.07.2005 р. по 31.12.2005 року в ВПП «Атлант»і отримав заробітну плату у сумі 11500 грн. Вказану довідку підсудний ОСОБА_20 завірив підписами директора ВПП «Атлант»ОСОБА_24 та головного бухгалтера без прізвища підробивши підписи за останніх та завіривши штампом ВПП «Атлант», незважаючи на те, що заробітна плата ОСОБА_21 в липні грудні 2006 року, згідно звіту у Пенсійному фонді Ковпаківського району м.Суми, у 2005 році складала 310 322 грн.

На підставі виданої підсудним ОСОБА_20 фіктивної довідки про заробітну плату№6 від 06.01.2006 р., підсудний ОСОБА_21 звернувся до філії АКБ «Імексбанк»м.Суми, надавши інші особисті документи та заповнивши необхідні заяви, передбачені банком, і в такий спосіб отримав згоду на видачу кредиту для покупки автомобіля. Отримавши згоду на кредитування для придбання автомобіля, підсудний ОСОБА_21 уклав з АТ «Українська автомобільна корпорація»договір №6204 від 10.01.2006 р. купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ Daewoo, здійснив передплату і зареєстрував транспортний засіб автомобіль, в ОРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області за № ВМ-5397 АВ на своє імя , після чого уклав з банком Сумської філії АКБ «Імексбанк» кредитний договір №185 від 10.01.2006 року за яким отримав 34425 гривень, для оплати придбаного автомобіля.

На вимогу банку придбаний автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ №53-97 АВ був переданий у заставу банку на підставі договору застави ВСО №379943 від 11.01.2006 р.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_20 та ОСОБА_21 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнали повністю і кожен окремо суду пояснив.

Так, підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що дійсно на підприємстві ВПП «Атлант»деякий час працював підсудний ОСОБА_21, який виконував різні роботи . Залучив до роботи на підприємстві він ОСОБА_21 тому, що останній мав деякі звязки на СТО «Суми-Лада»і міг обслуговувати автомобілі, які належали йому та близьким його родичам. Після того як він взяв собі в кредит автомобіль, автомобіль також захотів придбати і ОСОБА_21 Як взяти автомобіль в кредит ,він вже знав, про що розповів підсудному ОСОБА_21 та пояснив йому, які документи будуть необхідні для отримання кредиту. Так як довідка про заробітну плату для отримання кредиту обовязково необхідна, то він особисто видав довідку про заробітну плату ОСОБА_21 у ВПП «Атлант», де вказав час роботи з 01.07.2005 року по 30.12.2005 року і суму заробітної плати 11500 грн., а в дійсності заробітна плата ОСОБА_21 була приблизно 310 320 грн. в місяць. В довідці він поставив свій підпис за директора ОСОБА_24 та головного бухгалтера і фіктивну довідку передав підсудному ОСОБА_21 У виготовленні фіктивної довідки він винен сам особисто. Без виданої ним довідки ОСОБА_21 кредит не отримав би. Транспортний засіб ОСОБА_21 був потрібний, так як він їздив по будівельним питанням. Через деякий час їх шляхи з ОСОБА_21 розійшлися.

Підсудний ОСОБА_21 винним себе у скоєнні вищевказаного злочину визнав повністю і суду пояснив, що він дійсно працював в ВПП «Атлант»на посаді інженера, а також на посаді замісника директора по будівництву. Займалися вставлянням вікон, яка була у нього заробітна плата він не памятає. Так як у ОСОБА_20 на той час вже був автомобіль, то він, маючи бажання також отримати автомобіль в кредит, попросив ОСОБА_20 допомогти в оформленні кредиту на автомобіль, на що останній повідомив, що допоможе. Підсудний ОСОБА_20 видав йому довідку про заробітну плату, де була завищена заробітна плата, яку він офіційно не отримував. В філії АКБ «Імексбанк»він оформив договір на покупку автомобіля, який коштував 40500 грн., але з урахуванням першого внеску, банк надав йому 34425 грн. Банк дав гарантійний лист на придбання автомобіля і ним було придбано автомобіль , який він зареєстрував в ДАІ за номером ВМ 53-97 АВ . Спочатку автомобіль використовував у власних цілях, а потім передавав в оренду. Прибутки від оренди були 70 грн. в день. Про фіктивність довідки він знав, так як заробітна плата була завищена.

При заключенні договору страхування він не говорив, що придбаний автомобіль буде використовуватись ним як таксі.

Винність підсудних у вчиненому злочині також підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Так, свідок ОСОБА_24, суду підтвердила, що вона працювала в ВПП «Атлант»директором і там же працював підсудний ОСОБА_21 на різних посадах, але вона особисто ОСОБА_21 довідку про заробітну плату не видавала і не підписувала.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_27, даних органам попереднього слідства (а.с.8-11 т.31), свідок пояснила, що вона дійсно працювала в ВПП «Атлант»неофіційно без заключення трудової угоди, а у березні 2005 року в ВПП «Атлант»прийшла працювати ОСОБА_24 на посаду директора, а її оформлено на посаду бухгалтера, але офіційно обовязків їй ніхто не давав. В кінці 2005 року у неї виникли непорозуміння з підсудним ОСОБА_20 відносно руху коштів. В цей же час в ВПП «Атлант»працював ОСОБА_21 товариш ОСОБА_20 Оскільки відносини з ОСОБА_20 у неї зовсім зіпсувалися, тому вона разом з ОСОБА_24 13.01.2006 року звільнилася з ВПП «Атлант». Ні в яких грошових документах, а також довідках про доходи, своїх підписів вона не ставила. Рахунок-фактуру не виписувала, за винятком одного разу.

Як видно з довідки, виданої ОСОБА_20 (а.с.78 т.20), заробітна плата ОСОБА_21 складала 11500 грн. за період з 01.07.2005 року по 30.12.2005 року .

Придбання автомобіля ЗАЗ Daewoo ВМ 53-97 АВ ОСОБА_21 підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.91-93 т.20), а реєстрація автомобіля на ОСОБА_21 за номером ВМ 53-97 АВ підтверджується свідоцтвом про реєстрацію (а.с.93 т.20).

Отримання кредиту підсудним ОСОБА_21 для придбання автомобіля та перерахування коштів продавцю автомобіля для ОСОБА_21 підтверджується кредитним договором і договором застави (а.с.94-97 т.20) та розпорядженням (а.с.90 т.20).

Страхування автомобіля ОСОБА_21 у страховій компанії ЗАТ СК «Приморє»підтверджується договором страхування (а.с.105-107 т.20).

Те, що підсудний ОСОБА_21 працював у ВПП «Атлант»і отримував заробітну плату 310 322 грн. підтверджується повідомленням УПФУ в Ковпаківському районі м.Суми (а.с.32-33 т.31).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи (а.с.51-58 т.31), підписи у графі «директор»у довідці №16 від 06.01.2006 року виконані не ОСОБА_24

2. Продовжуючи злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_20, з метою отримання споживчого кредиту для розвитку своєї підприємницької діяльності і не маючи достатнього заробітку для отримання кредиту, в січні 2006 року в офісі ВПП «Атлант»в м.Суми, вул..Набережна р.Стрілки,6, виготовив фіктивну довідку на своє імя про доходи за 2005 р. №25 від 16.01.2006 року, куди вніс завідомо неправдиві відомості про те, що він працював директором ВПП «Атлант»і отримав дохід з 01.07.2005 року по 01.12.2005 р. в розмірі 10800 грн. коли в цей час на посаді директора працювала громадянка ОСОБА_24 та головний бухгалтер ОСОБА_27, які звільнилися з займаних посад 13.01.2006 р. Придаючи довідці дійсного вигляду, підсудний ОСОБА_20 вчинив особисто підписи за директора ОСОБА_24 та головного бухгалтера ОСОБА_27 і завірив довідку печаткою та штампом ВПП «Атлант».

17.01.2006 р. підсудний ОСОБА_20, з метою отримання кредиту в сумі 10000 грн. звернувся до філії АКБ «Імексбанк»м.Суми і після оформлення відповідних документів, згідно вимог банку, надав фіктивну довідку про доходи №25 від 16.01.2006 року та домігся укладання кредитного договору №195 від 18.01.2006 р. на суму 10000 грн., які отримав та використав на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю і суду пояснив, що дійсно для отримання кредиту в сумі 10000 грн. він виготовив довідку, згідно якої він нібито отримав заробітну плату 10800 грн., в якій розписався за директора ОСОБА_24 та головного бухгалтера ОСОБА_27, які на той час вже не працювали. ОСОБА_28 в сумі 10000 грн. він отримав в АКБ «Імексбанк»для святкування свого дня народження.

Винність підсудного у скоєному злочині також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, допитана органами попереднього слідства свідок ОСОБА_27 (а.с.8-11 т.31) пояснила, що, працюючи в фірмі ВПП «Атлант», вона нікому довідок про заробітну плату не видавала і їх не підписувала.

Аналогічні свідчення , що і свідок ОСОБА_27, дала суду і свідок ОСОБА_24

Винність підсудного у скоєному злочині також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, зокрема: заявою підсудного на отримання кредиту в сумі 10000 грн. в АКБ «Імексбанк»м. Суми від 17.01.2006 року (а.с.2-3 т.21) та довідкою про заробітну плату підсудного (а.с.6 т.21).

Укладання кредитного договору з підсудним ОСОБА_20 філією АКБ «Імексбанк»м.Суми та розпорядження про видачу кредиту підсудному підтверджується договором кредиту №195 від. 18.01.2006 року та розпорядженням (а.с.11-19 т.21).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи (а.с.51-58 т.31) підписи у графі «директор»у довідці №25 від 16.01.2006 року виконані не ОСОБА_24

3. Продовжуючи злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_20 вирішив придбати на імя своєї матері автомобіль ЗАЗ Daewoo з метою його подальшого використання як таксі. Так як для придбання автомобіля потрібні були відповідні документи, зокрема, довідка про доходи, то він 18.01.2006 р. видав на імя своєї матері ОСОБА_29 довідку про доходи, без номера, в якій вказав, що остання працювала ріелтором в ВПП «Атлант»з 1.07.2005 р. по 01.12.2005 р. виготовивши її в приміщенні ВПП «Атлант»по вул. Набережна р. Стрілки ,16, за допомогою компютерної техніки, де вказав, що ОСОБА_29 отримувала заробітну плату в сумі 11429 грн. та вчинив у даній довідці підписи за головного бухгалтера та директора, завірив штампом та печаткою ВПП «Атлант», не зважаючи на те, що ОСОБА_29 працювала в даному підприємстві не тривалий час і отримувала заробітну плату 400 грн. за листопад грудень 2005 року, згідно даних Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми.

На підставі отриманої довідки, виготовленої підсудним ОСОБА_20, ОСОБА_29, не знаючи про фіктивність довідки, звернулася до філії АКБ «Імексбанк»м.Суми для отримання кредиту для придбання автомобіля ЗАЗ Daewoo.

Після оформлення необхідних документів згідно вимог банку, та надавши фіктивну довідку, виготовлену підсудним ОСОБА_20 18.01.2006 р., ОСОБА_29 отримала згоду на кредитування для придбання автомобіля і 19.01.2006 року уклала угоду з АТ «Українська автомобільна корпорація»№6293 на купівлю продаж автомобіля ЗАЗ Daewoo. Після здійснення передоплати зареєструвала автомобіль в ОРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області під номером ВМ 44-30 АВ на своє імя і уклала в філії АКБ «Імексбанк» м.Суми кредитний договір №199, за яким отримала 34425 грн., які були перераховані продавцю автомобіля та заключила з банком договір застави ВСО № 517518 від 20.01.2006 р.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе в скоєнні вище вказаного злочину визнав повністю і суду підтвердив, що дійсно ним було виготовлено фіктивну довідку на імя своєї матері про заробітну плату останньої в ВПП «Атлант», але про фіктивність вказаної довідки мати нічого не знала, а діяла за його рекомендацією. Довідка була видана в тому, що мати працювала ріелтором з 01.07.2005 року по 01.12.2005 року і отримала заробітну плату в сумі 11429 грн. Всі підписи у довідці він виконав особисто і цю довідку він особисто надав в АКБ «Імексбанк». На імя матері було придбано автомобіль, зареєстровано на її імя за номером ВМ 44-30 АВ та заключено договір страхування із ЗАТ СК «Приморє», де у договорі не вказувалось про заборону передачі автомобіля в оренду.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, його вина у вчиненні даного злочину підтверджується також іншими доказами.

Так, свідок ОСОБА_29 суду підтвердила, що дійсно вона деякий час допомагала синові підсудному по справі ОСОБА_20 і подавала різні звіти по різним інстанціям на прохання сина. В січні 2006 року син привіз її в АКБ «Імексбанк»і пояснив, що треба розписатися в деяких документах на придбання автомобіля. Всі документи подавав син, які документи треба подавати, вона не знала. У ВПП «Атлант» вона працювала незначний час на посаді менеджера-ріелтора та в її обовязки входило ходити по місту і клеїти на підїздах обяви. Обяви були різні, зокрема, про будівельні роботи; її заробітна плата складала близько 800 гривень, але точно вона не памятає. Директором ВПП «Атлант»була жінка на прізвище ОСОБА_24, її імя та по-батькові вона не памятає. На її імя було придбано два автомобіля, перший через АКБ «Імексбанк».В договорі про придбання автомобіля вона підписалася, а потім поїхала на вул. Роменську особисто для отримання автомобіля. Яку суму кредиту платили щомісячно, вона не знає, бо платила її не вона, а син. Чи видавалась довідка про доходи на її імя і чи вона була потрібна, вона не знала. Інколи вона видавала доручення на керування автомобілем . За отримані кошти за оренду автомобіля погашали кредит. Якщо не було ОСОБА_20, то гроші за оренду забирала вона. В подальшому з дозволу банку всі автомобілі, зареєстровані на її імя, були продані.

Допитана органами попереднього слідства свідок ОСОБА_27 (а.с.8-11 т.31) пояснила, що працюючи в фірмі ВПП «Атлант», вона нікому довідок про заробітну плату не видавала і їх не підписувала.

Аналогічні свідчення дала суду і свідок ОСОБА_24

Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що вона працювала в ВПП «Атлант», директором працювала ОСОБА_24, бухгалтером ОСОБА_27. Видачею договорів з підписами і печатками займалася бухгалтерія. Також на фірмі працював ОСОБА_21 Чи працювала ОСОБА_29 в ВПП «Атлант»вона не памятає, так як остання то приходила, то уходила. Чи була ОСОБА_29 бухгалтером на підприємстві вона сказати не може. Довідки про зарплату вона їй не видавала.

Видача довідки на імя ОСОБА_29 підсудним підтверджується довідкою, виданою від 18.01.2006 року (а.с.44 т.21).

Оформлення договору купівлі продажу автомобіля підтверджується договором купівлі-продажу №6293 від 19.01.2006 року та договором кредитування №199 від 20.01.2006 року на імя ОСОБА_29 в філії АКБ «Імексбанк»м.Суми (т.21 а.с.55-60).

Реєстрація автомобіля НОМЕР_1 за ОСОБА_29 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т.21 а.с.57).

Передача придбаного автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_29 під заставу в філії АКБ «Імексбанк»м.Суми підтверджується договором застави від 20.01.2006 року ВСО №517618 (а.с.64 т.21), а страхування автомобіля підтверджується договором Добровільного страхування № 15-ТР від 20.01.2006 року в ЗАТ СК «Приморє» (а.с.70-72 т.21).

Перерахування коштів за придбаний автомобіль ОСОБА_29 підтверджується розпорядженням від 20.01.2006 року (а.с.52 т.21) .

Те, що ОСОБА_29 працювала в ВПП «Атлант»в листопаді грудні 2005 р. і отримала заробітну плату 400 грн. ,підтверджується повідомленням на а.с.32-33 т.31.

4. Маючи на меті ціль знову придбати черговий автомобіль ЗАЗ Daewoo на свою сестру ОСОБА_25, проти чого не заперечувала остання, підсудний ОСОБА_20 в приміщенні офісу ВПП «Атлант»по вул.. Набережна р.Стрілки,6, в м.Суми, за допомогою компютерної техніки, без зговору з ОСОБА_25, виготовив в січні 2006 року фіктивну довідку про доходи заробітну плату за №6 від 27.01.2006 року, куди вніс завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_25 працювала бухгалтером ВПП «Атлант»в період з 1.07.2005 року по 31.12.2005 р. і отримала заробітну плату в сумі 11621 грн. Придаючи даній довідці вид офіційного документу, підсудний ОСОБА_20 вчинив підписи за директора ОСОБА_24 та головного бухгалтера ОСОБА_27 та завірив дану довідку штампом та печаткою ВПП «Атлант», незважаючи на те, що ОСОБА_25 в цей час працювала у Сумській загальноосвітній школі №29 вчителем.

З метою оформлення кредитного договору для придбання автомобіля, ОСОБА_25 звернулася до філії АКБ «Імексбанк»м.Суми, надавши необхідні документи та фіктивну довідку №6 від 27.01.2006 року , виготовлену підсудним ОСОБА_20 і отримала згоду на кредитування автомобіля ЗАЗ Daewoo. 28.01.2006 року ОСОБА_25 уклала договір купівлі- продажу автомобіля ЗАЗ Daewoo з АТ «Українська автомобільна корпорація» №6326 та ,здійснивши передплату ,та зареєструвала автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ №56-92 АВ в ОРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області на своє імя, а 30.01.2006 р. ОСОБА_25 заключила кредитний договір №201 з філією АКБ «Імексбанк»м.Суми, за яким отримала шляхом перерахування згідно договору купівлі-продажу автомобіля 34425 грн.

На вимогу банку, 30.01.2006 року ОСОБА_25 передала придбаний автомобіль під заставу банку, заключивши договір застави ВСО №517686 та заключила договір страхування транспортного засобу №21-ТР від 30.01.2006 року в ЗАТ СК «Приморє»на придбаний автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ №56-92 АВ.

Допитаний у судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у скоєному злочині вказаному вище, визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, з метою придбання чергового автомобіля він задіяв свою сестру ОСОБА_25, для оформлення кредиту на покупку автомобіля. Так як для отримання кредиту була необхідна довідка про отримані ОСОБА_25О доходи., то він в офісі ВПП «Атлант»в м.Суми, по вул. Набережна р. Стрілки,6, м. Суми, виготовив фіктивну довідку, про те, що сестра працювала в ВПП «Атлант»з 01.07.2005 року по 31.12.2005 року і отримала заробітну плату в сумі 11621 грн. Сестра не знала, що він виготовив фіктивну довідку на її імя. За директора та бухгалтера в довідці він поставив свої підписи особисто. Кредитний договір в банку підписала сестра на суму 34425 грн. Автомобіль, придбаний ОСОБА_25О, передавався в оренду , за що отримувалась орендна плата.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним, його вина у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Зокрема, свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що дійсно на її імя було оформлено кредити на покупку автомобіля, але як видавались кредити, вона не памятає. Обставини оформлення кредитних договорів, вона не памятає, так як протягом двох років перенесла дві хвороби головного мозку. На момент покупки автомобіля вона працювала у школі. У фірмі брата ВПП «Атлант»вона ніколи не працювала. Довідки про те, що вона була менеджером ВПП «Атлант», вона не бачила.

Допитана органами попереднього слідства, свідок ОСОБА_27М.( а.с. 8-11 т.31) пояснила, що, працюючи у фірмі ВПП «Атлант»,вона нікому довідок про заробітну плату не видавала і їх не підписувала.

Аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_27, дала суду свідок ОСОБА_24

Допитана органами попереднього слідства, свідок ОСОБА_31 (а.с.227-229 т.22) пояснила, що вона працювала на посаді старшого експерта по кредитуванню фізичних осіб в Сумському міському відділенні СФ ЗАТ «Приватбанк». В банк звернулася про видачу кредиту ОСОБА_25, яка надала документи про заробітну плату ВПП «Атлант», де було вказано, що її заробітна плата з 01.08.2005 року по 31.01.2006 року складає 11621 грн. На підставі довідки про заробітну плату та інших документів, наданих ОСОБА_25, банком було надано гарантійний лист на оплату автомобіля , який придбала ОСОБА_25 в автосалоні Суми-Авто. Сума кредиту була 36000 грн. і було зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92АВ. Платежі вносив замість ОСОБА_25 ОСОБА_20 Автомобіль був застрахований в СК «Інгосстрах», ОСОБА_25 не мала права передавати його третім особам та використовувати як таксі. По кредитному договору дозволу банку на передачу автомобіля третім особам немає.

Отримання кредиту на придбання автомобіля ОСОБА_25 на підставі фіктивної довідки підтверджується заявою на отримання кредиту ОСОБА_25 від 27.01.2006 р. (а.с. 156 т.20) та довідкою про заробітну плату на імя ОСОБА_25 (а.с.160 т.20).

Реєстрація автомобіля ЗАЗ Daewoo ВМ №56-92 АВ на імя ОСОБА_25, придбання автомобіля , перерахування коштів на придбання вищевказаного автомобіля підтверджується договором купівлі продажу , розпорядженням, свідоцтвом про реєстрацію та кредитним договором (а.с.166-174, 181-191 т.20)

Передача автомобіля ОСОБА_25 в заставу банку та укладення договору страхування вказаного автомобіля підтверджується договором застави та страхування (а.с.194-195 т.20 , а.с.21-23 т.14).

Перебування ОСОБА_25 на посаді вчителя англійської мови Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №29 на час видання довідки підсудним ОСОБА_20 підтверджується характеристикою та ксерокопією трудової книжки (а.с.30-34 т.25).

Те, що ОСОБА_25 не працювала в ВПП «Атлант»підтверджується повідомленням на а.с.32-33 т.31.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи (а.с.51-58 т.31), підписи у графі «директор»у довідці №6 від 27.01.2006 року виконані не ОСОБА_24

5. Продовжуючи злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_20 знову вирішив придбати автомобіль ЗАЗ Daewoo на свою матір ОСОБА_29 в кредит, але оскільки для укладання договору потрібно було надати довідку про доходи на імя ОСОБА_29, то підсудний ОСОБА_20 28.02.2006 р., в приміщенні офісу ВПП «Атлант» вул. Набережна р.Стрілки,6, в м.Суми, за допомогою компютерної техніки, виготовив фіктивну довідку №28 від 28.02.2006 р. в якій указав, що ОСОБА_29 працювала ріелтором ВПП «Атлант»з 01.08.2005 р. по 31.01.2006 р. і отримала заробітну плату в сумі 11120 грн.. Придаючи виготовленій довідці дійсності офіційного документу, підсудний ОСОБА_20 вказав, що директором підприємства є ОСОБА_21, та вчинив за нього підпис у довідці, та завірив довідку штампом та печаткою ВПП «Атлант», незважаючи на те, що його мати працювала у вищевказаному підприємстві лише в листопаді грудні 2005 р. і отримала дохід в сумі 400 грн.

Не ставлячи до відома ОСОБА_29 про фіктивність довідки, підсудний ОСОБА_20 передав довідку своїй матері - ОСОБА_29, яка звернулася в філію АКБ «Імексбанк»м.Суми, для отримання кредиту для придбання чергового автомобіля ЗАЗ Daewoo.

Надавши неохідні документи та фіктивну довідку про заробітну плату від 28.02.2006 р. №28 ОСОБА_29 отримала дозвіл на заключення договору з АТ «Українська автомобільна корпорація на придбання автомобіля і уклала з останньою договір №6787 від 16.03.2006 р. купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ Daewoo внісши передбачену передплату та здійснила реєстрацію автомобіля в ОРЕВ ДАІ України в Сумській області на своє імя за номером ВМ 33-94 АВ, після чого уклала з філією АКБ «Імексбанк»м.Суми кредитний договір № SUCOAUOO101399 від 17.03.2006 р. на отримання коштів в сумі 36000 грн. та 6683,69 грн. на оплату інших виплат. ОСОБА_28 за придбаний автомобіль були перераховані банком після оформлення кредитного договору ОСОБА_29 продавцю автомобіля.

На вимогу банку придбаний автомобіль НОМЕР_3 був переданий банку під заставу згідно договору ВСР №665069 від 17.03.2006 р.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю і суду пояснив, що дійсно ним було виготовлено фіктивну довідку на імя ОСОБА_29 №28 від 28.02.2006 р. про заробітну плату, де він вчинив підпис замість ОСОБА_21, тобто директора ВПП «Атлант». Про фіктивність довідки ОСОБА_29 не знала, так як їй про це він нічого не говорив, а діяв самостійно без домовленості з матірю.

Крім повного визнання своєї вини самим підсудним, його вина у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що дійсно нею було придбано в кредит автомобіль НОМЕР_3, але на підставі яких документів і якої довідки про її заробітну плату вона сказати не може, так як вона лише розписувалась в договорах, а оформленням договорів кредиту займався її син підсудний по справі ОСОБА_20 Також нею було придбано автомобіль НОМЕР_4. Кредитні договори були оформлені нею і вона в них розписувалася. Автомобілі використовувались як таксі і водії віддавали орендну плату. Вона не памятає, коли по місцю її проживання була пригнана розбита машина і підсудний ОСОБА_20 , її син, сказав, що потрібно написати пояснення власника. Це потрібно було для ДАІ. Були такі випадки, що пояснення були вже написані, а вона лише розписувалась, що було написано в поясненнях вона не памятає. Як оформляються заяви про відшкодування по страхових договорах, вона не знає, дізналася про це лише у слідчого. Особисто вона ніяких документів у страхову компанію не подавала.

Придбання автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_29 16.03.2006 р. підтверджується договором купівліпродажу №6788 від 16.03.2006 р. (а.с.92-95 т.23) та довідкою рахунком №488736 від 16.03.2006 р. на імя ОСОБА_29 (а.с.87-88 т.23).

Видача фіктивної довідки підсудним ОСОБА_20 на імя ОСОБА_29 про заробітну плату останньої підтверджується довідкою (а.с.143 т.22).

Укладення кредитного договору з ОСОБА_29 та договору застави підтверджується договорами (а.с.152-153, 154-155 т.22).

6. Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на придбання автомобілів через своїх родичів, за фіктивними довідками про доходи, підсудний ОСОБА_20 28.02.2006 року в приміщенні офісу ВПП «Атлант», розміщеного за адресою м.Суми, вул.. Набережна р.Стрілки, 6, за допомогою компютерної техніки виготовив довідку про доходи на свою сестру ОСОБА_25 за №30, де вказав, що вона працює ст. менеджером ВПП «Атлант»і отримала дохід в сумі 11120 грн. за період з 01.08.2005 р. по 31.01.2006 р. Придаючи довідці дійсного вигляду, ОСОБА_20 вчинив підпис у графі директор ОСОБА_21 за останнього та, завіривши штампом і печаткою ВПП «Атлант», передав довідку ОСОБА_25 На підставі фіктивної довідки, виданої підсудним ОСОБА_20, ОСОБА_25 звернулася до Сумської філії ЗАТ КБ «Приватбанк»з проханням про видачу кредиту для придбання автомобіля, предявивши підроблену довідку про доходи. Після надання необхідних документів, в тому числі і вищевказаної довідки, банк дав згоду ОСОБА_25 на виділення кредиту. Заключивши у АТ «Українська автомобільна корпорація»договір на купівлю продаж автомобіля №6788 16.03.2006 року ОСОБА_25 отримала автомобіль ЗАЗ Daewoo та зареєструвала його на своє імя в ОРЕВ ДАІ УМВС України в Сумській області за номером ВМ 3386 АВ, а 17.03.2006 р. уклала з Сумською філією ЗАТ КБ «Приватбанк»кредитний договір № SUCOAUOO101340, за яким отримала кредит в сумі 36000 грн. на купівлю автомобіля. Дані кошти були перераховані продавцю автомобіля. На вимогу банку ОСОБА_25 уклала з банком договір застави автомобіля і передала банку автомобіль під заставу ВСР №665063 від 17.03.2006 року.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у підробці довідки про доходи №30 від 28.02.2006 року на імя ОСОБА_25 визнав повністю і суду підтвердив, що ОСОБА_25 не вступала з ним у попередній зговір відносно виготовлення фіктивної довідки, а лише сприяла йому у розширенні парку автомобілів ЗАЗ Daewoo для перевезення пасажирів і довіряла йому у всіх справах, які він розпочинав.

Винність підсудного по вищевказаному епізоду підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, зокрема:

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що дійсно нею оформлялися автомобілі у кредит, але які документи надавалися в банк та сам механізм отримання кредиту вона не памятає, так як на протязі двох років перенесла дві хвороби головного мозку. Ініціатива купівлі автомобілів у кредит була братова підсудного по справі ОСОБА_20 На скільки вона памятає, він потім і займався здачею в оренду отриманих в кредит автомобілів.

Придбання автомобіля ЗАЗ Daewoo ОСОБА_25, 16.03.2006 року підтверджується довідкою рахунком №15448735, договором купівлі-продажу автомобіля №6788 від 16.03.2006 року (а.с.109, 113-116 т.23) та свідоцтвом про реєстрацію автомобіля на імя ОСОБА_25 (а.с.179 т.22).

Укладення кредитного договору 17.03.2006 року ОСОБА_25 та договору застави підтверджується договорами (а.с.186-189 т.22).

Виготовлення фіктивної довідки підсудним ОСОБА_20 на імя ОСОБА_25 підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с.200 т.22).

Укладення договору страхування придбаного автомобіля підтверджується договором страхування від 17.03.2006 року укладеним із ЗАТ СК «Інгосстрах»на автомобіль НОМЕР_5 (а.с. 212-213 т.22).

7. Підсудному ОСОБА_20О . органами попереднього слідства предявлено обвинувачення в тому, що він шляхом погроз насильства , обмеження прав і свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 вимагав від нього 2500 грн. і домігся передачі кінотеатру «Panasonic»вартістю 2384,20 грн., поклавши на потерпілого обовязок сплатити кредитЗАТ КБ «Альфабанк». Обовязок по сплаті кредиту ОСОБА_6 перед банківською установою виконав повністю, сплативши 4009,8 грн., в звязку з чим діями ОСОБА_20 йому було завдано значної шкоди.

Але суд з предявленим обвинуваченням підсудному ОСОБА_20О погодитися не може з наступних підстав.

Так, дійсно між ОСОБА_6 і ОСОБА_20 існувала домовленість про сплату 120 грн. щоденно як плати за експлуатацію автомобіля НОМЕР_6, що належав підсудному. Також ОСОБА_6 відповідав за збереження автомобіля, про що не заперечував останній, будучи допитаним в судовому засіданні , де ,зокрема, пояснив,що дійсно він керуючи вищевказаним автомобілем допустив пошкодження бампера. Підсудний ОСОБА_20 пропонував поставити новий бампер або компенсувати його вартість матеріальним цінностями купити домашній кінотеатр в кредит. Не маючи коштів для розрахунків, потерпілий ОСОБА_6 погодився купити в кредит домашній кінотеатр. Сума компенсації за бампер була значно меншою ніж вартість домашнього кінотеатру, а тому ОСОБА_6 висловив свою незгоду, але ОСОБА_20 пообіцяв врахувати переплачену суму в рахунок оренди автомобіля, на що той погодився. Кредит він брав, щоб компенсувати збитки. Скільки загалом коштувала заміна бампера йому не відомо.

Погроз на його адресу не було, це була пропозиція ОСОБА_20 з якою він погодився, так як був винен у пошкодженні автомобіля.

Підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_6 існувала домовленість про матеріальну відповідальність за пошкодження автомобіля, який він передав останньому ЗАЗ Daewoo ВМ 56-93 А.В. ОСОБА_6 розбив бампер. В ході розмови він запропонував ОСОБА_6 відшкодувати ремонт бампера. Ремонт приблизно коштує 2000 грн., тому було домовлено, що останній бере кредит на домашній кінотеатр «Panasonic»- вартістю більше 2 000 грн. За ОСОБА_6 він заплатив перший внесок близько 400 грн. як передплата.

ОСОБА_6 купив кінотеатр «Panasonic»і передав йому. Погроз ОСОБА_6 він не висловлював.

Виходячи з пояснень потерпілого ОСОБА_6 та підсудного ОСОБА_32, суд приходить до висновку, що отримання кредиту ОСОБА_6 для придбання кінотеатру «Panasonic»відбулося без погроз ОСОБА_20, а за пропозицією потерпілого, що не заперечує останній, тому даний епізод підлягає виключенню з предявленого обвинувачення підсудному ОСОБА_20

Укладення кредитного договору потерпілим ОСОБА_6 проходило з дотриманням чинного законодавства, про що свідчить договір № 400066060 від 11.02.2006 р. , який на день розгляду справи ніким із сторін не оспорювався, а виконувався і виконаний.

8. Підсудний ОСОБА_20 з метою отримання прибутку за рахунок використання придбаних на себе та своїх родичів автомобілів ЗАЗ Daewoo, залучив до роботи без належного оформлення трудової угоди водія автомобіля НОМЕР_7 громадянина ОСОБА_6, довівши умови роботи для останнього та відповідальність за пошкодження транспортного засобу під час його експлуатації. В лютому 2006 року при експлуатації автомобіля , ОСОБА_6 потрапив в ДТП і за власні кошти відремонтував вищевказаний автомобіль, і , перебуваючи у скрупному матеріальному становищі, звернувся до підсудного ОСОБА_20 для сприяння в отриманні кредиту у сумі 3000 грн. на що погодився останній. З метою отримання кредиту ОСОБА_6, підсудний ОСОБА_20 за допомогою компютерної техніки в офісі ВПП «Атлант»в м.Суми по вул.. Набережна р. Стрілки,6, виготовив в лютому 2006 року фіктивну довідку на імя ОСОБА_6 №21 від 21.02.2006 року, де вказав, що ОСОБА_6 працює менеджером ВПП «Атлант»і має доходи в сумі 7201 грн. за період з 1.08.2005 року по 31.01.2006 року. Придаючи довідці вигляд дійсності документу, підсудний ОСОБА_20 вчинив підписи за директора ОСОБА_21 та бухгалтера - невідому особу, завіривши печаткою та штампом ВПП «Атлант»і, не ставлячи до відома ОСОБА_6 про фіктивність довідки передав вказану довідку останньому.

21.02.2006 року ОСОБА_6 звернувся в філію АКБ «Імексбанк»м.Суми, де надав необхідні документи згідно вимог банку та довідку про заробітну плату , яку йому надав підсудний ОСОБА_20. На підставі наданих документів банку та фіктивної довідки про заробітну плату, виготовленої підсудним ОСОБА_20, між банком та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №38/06 від 21.02.2006 р. про видачу останньому 10000 грн. і того ж дня ОСОБА_6 в касі банку отримав кошти згідно укладеної кредитної угоди.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе в підробленні довідки про заробітну плату ОСОБА_6 визнав повністю, але в примусовому заволодінні коштами , шляхом погроз та насильства не визнав і пояснив, що кошти в банку 21.02.2006 року йому особисто передав ОСОБА_6, так як був винен йому за оренду автомобіля, отримувати кредит він ОСОБА_6 не примушував, про допомогу в отриманні кредиту до нього звернувся сам ОСОБА_6 З цивільними позовами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не згоден.

Винність підсудного у виготовленні фіктивної довідки на імя ОСОБА_6 також підтверджується іншими доказами:

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду підтвердив, що дійсно в лютому 2006 року він звернувся до підсудного ОСОБА_20 за допомогою в отриманні кредиту, так як йому необхідні були кошти після того як він потрапив в ДТП на автомобілі та відремонтував його за свої кошти. Для отримання кредиту потрібно було довідку про отриману заробітну плату, і тому на його прохання ОСОБА_20 виготовив необхідну довідку і передав йому. На підставі цієї довідки він отримав кредит в філії АКБ «Імексбанк»м.Суми в сумі 10000 грн., які частково передав підсудному ОСОБА_20 для проведення розрахунків за простой автомобіля, який потрапив в ДТП, та інше.

При отриманні кредиту він залишив особисті документи паспорт та ідентифікаційний код у підсудного ОСОБА_20 Відносно посвідчення водія, то він не памятає ,де воно поділося , так як в момент, коли він залишив машину за вказівкою підсудного ОСОБА_20, то в салоні залишалася його майстерка, а чи були там його документи, він не памятає.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що його син ОСОБА_6 сплачує кредити , але особливо про них він нічого не розповідав. Це було в той час, коли син почав працювати у підсудного ОСОБА_20 і під час роботи у сина виникла проблема по розбитому автомобілю, який син відремонтував. ОСОБА_20 він взагалі віддав 700 грн., які було зараховані за простой автомобіля. В кредитних договорах розписувався його син, але брав він їх тому, що так вимагав ОСОБА_20 ОСОБА_10 був ще один випадок коли ОСОБА_20 приходив до нього по гроші на ремонт автомобіля, але він відмовився платити. Загальна сума за ремонт автомобіля, який пошкодив син, складає 5200 грн. По розрахунку по ДТП у нього до ОСОБА_20 претензій не має. З боку ОСОБА_20 до нього погроз не було. Від цивільного позову в частині матеріальної шкоди в сумі 700 грн. він відмовляється, а просить стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн. Моральна шкода проявилася в тому, що він сильно переживав за кредити сина, схуднув на 10 кг та погіршився його стан здоровя. На що брав кредити син йому невідомо.

Свідок ОСОБА_33В суду пояснив, що він підтримував стосунки з ОСОБА_6 і йому стало відомо, що останній попав в ДТП і розбив машину, був розбитий бампер. Як розраховувався за розбитий бампер ОСОБА_6 він не знає.

Видача фіктивної довідки про заробітну плату підсудним ОСОБА_20 потерпілому ОСОБА_6 підтверджується довідкою, де вказано, що ОСОБА_6 працював менеджером ВПП «Атлан», а фактично в цей час працював водієм. (а.с.108 т.6).

Укладення договору кредитування ОСОБА_6 та перерахування коштів на його рахунок підтверджується кредитним договором (а.с.114-115 т.6) та розпорядженням від 21.02.2006 року про зарахування на рахунок ОСОБА_6 10000 грн. (а.с. 111-112 т.6)

9. В січні 2006 року для роботи на автомобілі НОМЕР_6 , що належав підсудному ОСОБА_20, останній залучив громадянина ОСОБА_10 , довівши йому умови роботи та відповідальність за пошкодження транспортного засобу . При експлуатації автомобіля ОСОБА_10 28.02.2006 р. в районі вулиць Червоногвардійської та Калініна м.Суми здійснив ДТП, в результаті чого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_6. Підсудний ОСОБА_20 запропонував останньому здійснити ремонт автомобіля шляхом виплати коштів, назвавши суму збитків, з якою частково погодився ОСОБА_10, але оскільки він не мав коштів на відшкодування збитків, то підсудний ОСОБА_20 запропонував йому взяти кредит, на що ОСОБА_10 погодився.

З метою отримання кредиту ОСОБА_10, підсудний ОСОБА_20 за допомогою компютерної техніки в офісі ВПП «Атлант»м.Суми вул. Набережна р.Стрілки,6, в лютому 2006 року виготовив фіктивну довідку №6 від 23.02.2006 року на імя ОСОБА_10, про те що останній працював в ВПП «Атлант»в період з 01.08.2005 року по 31.01.2006 року і отримав кошти в сумі 6980 грн.

Придаючи даній довідці дійсності підсудний ОСОБА_20 вказав в ній директором свого знайомого ОСОБА_21, розписався в довідці замість нього та головного бухгалтера ОСОБА_27, завірив печаткою і штампом ВПП «Атлант».

03.03.2006 року підсудний ОСОБА_20 разом із ОСОБА_10 звернулися в Соборне відділення Сумської філії ТОВ КБ «Володимирський»з метою отримання кредиту . ОСОБА_10 було запропоновано підписати необхідні документи для отримання споживчого кредиту на суму 4600 грн.. Але ОСОБА_10, розуміючи, що сума на відшкодування збитків завданих ДТП значно завищена, відмовився оформляти кредит. Після чого за невстановлених обставин, на підставі фіктивної довідки, виданої ОСОБА_20 на імя ОСОБА_10 03.03.2006 року в Соборному відділенні Сумської філії ТОВ КБ «Володимирський»було заключено кредитний договір №16/980-КФ0-0423 , але кредитних коштів ОСОБА_10 не отримав .

Допитаний по даному епізоду, підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав частково і суду підтвердив, що дійсно ним було виготовлено фіктивну довідку на імя ОСОБА_10, про те, що останній працював в ВПП «Атлант»і отримав дохід згідно довідки в сумі 6980 грн. Він сам особисто вчинив підпис за головного бухгалтера та директора завіривши довідку штампом та печаткою ВПП «Атлант». Він не виключає, що паспорт ОСОБА_10 він міг брати, але ОСОБА_10 йому до цього часу винен кошти . Першочергова оцінка пошкоджень складала 4000 грн., куди входило 500 грн. за оплату послуг експерта та 2000 грн. за простій автомобіля. Замість ОСОБА_10 ніяких документів не підписував і коштів у банкові не отримував.

Винність підсудного у виготовленні фіктивної довідки на імя ОСОБА_10 також підтверджується іншими доказами:

Так, потерпілий ОСОБА_10 суду підтвердив, що дійсно він 28.02.2006 року, керуючи автомобілем НОМЕР_6, здійснив наїзд на електроопору. Після чого підсудний ОСОБА_20 запропонував йому відшкодувати збитки за ремонт автомобіля, але оскільки вказаних коштів у нього не було , то підсудний ОСОБА_20 запропонував йому взяти кредит в банку, на що він погодився. Підсудним ОСОБА_20 було виготовлено фіктивну довідку про заробітну плату на його імя, і він разом з останнім мав намір в Соборному відділенні Сумської філії ТОВ КБ «Володимирський»оформити кредит. Але при ознайомленні із кредитним договором він не погодився з сумою кредиту і відмовився підписувати кредитний договір і інші документи, після чого залишив приміщення банку, а його паспорт залишився у підсудного ОСОБА_20 Хто вчинив підписи у кредитному договорі та отримав кошти в касі банку, він не знає, також йому невідомо, хто відшкодував кошти за повернення кредиту.

Свідок ОСОБА_34 суду пояснив, що він як приватний підприємець займається виготовленням меблів, але прізвище «Собаєв»йому не знайоме, рахунок на придбання меблів дійсно виписаний його підприємством. Розрахунки було проведено через розрахунковий відділ, тому хто платник ,йому невідомо. Скарг від замовників не було . Після надходження грошей відпускається товар. Він не знає, чи можливо було ,щоб після отримання коштів з рахунку зняті були гроші, гроші не знімав і іншим особам не передавав. Для проплати товару повинен бути договір, чек, якщо людина потребує, а якщо не потрібно, документи не передаються.

Виготовлення фіктивної довідки на імя ОСОБА_10 підсудним ОСОБА_20 підтверджується довідкою (а.с.57 т.8).

Оформлення кредитних заявок на отримання споживчого кредиту підтверджується - кредитними заявками (а.с.50-55 т.8), розпискою про умови кредитування (а.с.59 т.8) та Кредитним договором №16/980-КФО-10423 від 3.03.2006 року на імя ОСОБА_10 (а.с.67-69 т.8) .

Згідно висновку експерта (а.с.124 131 т.8), досліджені підписи в кредитному договорі на імя ОСОБА_10 виконані не ОСОБА_10, а іншою особою , а також рукописні тексти про ознайомлення з умовами кредитування , заяви на отримання кредиту, заяви, анкети та інші документи.

10. Переслідуючи мету заволодіння коштами ЗАТ СК «Приморє»за пошкоджений автомобіль НОМЕР_6 водієм ОСОБА_10 28.02.2006 року при використанні даного автомобіля як таксі, що не передбачено умовами кредитування та страхування транспортного засобу №5ТР від 10.01.2006 року, підсудний ОСОБА_20 звернувся до ЗАТ СК «Приморє»приховуючи дійсні обставини настання ДТП, яка мала місце 28.02.2006 року з водієм ОСОБА_10 та надав автомобіль спеціалістам ПФ «Ікар ВМЗСервіс», для оцінки вартості ремонту. Після отримання необхідних довідок про обставини ДТП від ВДТП ДАІ СМВ УМВС України в Сумській області №4417 від 18.04.2006 р. та №3182 від 7.04.2006 р. , разом зі звітом вартості ремонту автомобіля, який становив 4678,84 грн., надав ЗАТ СК «Приморє»заяву на відшкодування збитків і домігся визнання 28.02.2006 року ДТП з водієм ОСОБА_10 страховим випадком та виплати страхового відшкодування в сумі 4079,44 грн., які були перераховані страховою компанією на рахунок філії АКБ «Імексбанк»м. Суми на погашення кредиту за придбаний автомобіль, з яким сталася ДТП. Тим самим підсудний незаконно, зловживаючи довірою, заволодів грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє»на вище вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_20О винним себе у незаконному заволодінні коштами ЗАТ СК «Приморє»визнав повністю і суду пояснив, що страхове відшкодування було виплачено йому, на його думку, на законних підставах, так як воно підпадало під страховий випадок.

Отримання страхового відшкодування підсудним ОСОБА_20 після ДТП, яка мала місця 28.02.2006 року з водієм ОСОБА_10 з порушенням чинного законодавства підтверджується і другими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_10 суду підтвердив обставини вчинення ДТП 28.02.2006 року і суду пояснив, що працював він на автомобілі, який попав у аварію, без оформлення трудової угоди на підставі шляхових листів і займався перевезенням пасажирів автомобілем як таксі. На автомобілі був встановлений розпізнавальний знак таксі, лічильник та рація. Виручені кошти за експлуатацію автомобіля він віддавав сімї ОСОБА_20, працював на автомобілі через день.

Згідно договору Добровільного страхування транспортного засобу підтверджується, що автомобіль, яким керував ОСОБА_10 28.02.2006 року , за номером ВМ 53-96 АВ був застрахований згідно договору страхування №5-ТР від 10.01.2006 року (а.с.15-17 т.14).

Обставини ДТП , повідомлення про настання страхового випадку та вартість ремонту пошкодженого автомобіля підтверджується довідкою про ДТП, повідомленням про настання страхового випадку, висновком про експертну оцінку (а.с. 31-32, 34, 37-61 , 63-64 т.14).

11 В січні 2006 року підсудний ОСОБА_35 залучив для роботи водієм на автомобіль НОМЕР_8, що належав ОСОБА_25, громадянина ОСОБА_8 без оформлення трудових відносин.

23.03.2006 р. ОСОБА_8, керуючи вищевказаним автомобілем на вул.. Набережній р. Стрілки м.Суми, зачепив пішохода правим боковим дзеркалом та пошкодив його.

27.03.2006 року підсудний ОСОБА_20 запропонував ОСОБА_8 відшкодувати заподіяну шкоду за пошкодження дзеркала, але ОСОБА_8 мотивуючи відсутністю коштів, відмовився сплатити суму, запропоновану ОСОБА_20, тому останній запропонував ОСОБА_8 оформити кредит в Сумській філії ЗАТ КБ «Приватбанк»на вул. Горького м.Суми на що погодився ОСОБА_8, але в наданні кредиту останньому було відмовлено за відсутністю необхідного доходу.

З метою отримання ОСОБА_8 кредиту , підсудний ОСОБА_20 у другій половині березня 2006 року, у приміщенні офісу ВПП «Атлант»вул. Набережна р. Стрілки,6, м.Суми виготовив за допомогою компютерної техніки фіктивну довідку за №27 від 27.03.2006 року про роботу ОСОБА_8 водієм ВПП «Атлант»з 01.09.2005 по 28.02.2006 р. і отримання заробітної плати в сумі 7150 грн. Придаючи довідці про заробітну плату ОСОБА_8 вигляд офіційного документу, підсудний ОСОБА_36 вчинив підписи за директора підприємства ОСОБА_24 та головного бухгалтера ОСОБА_27 завіривши довідку печаткою та штампом ВПП «Атлант», та надав на імя ОСОБА_8 фіктивну квитанцію до прибутково касового ордера №27-03 від 27.03.2006 р., що ОСОБА_8 придбав у нього корпусні меблі і сплатив 4000 грн. ОСОБА_30 ОСОБА_8 вищевказані фіктивні документи дав ОСОБА_8 можливість оформити кредитний договір №СУ -1/0039/06/295 від 27.03.2006 р. в Кредитній Спілці «Перше Кредитне товариство»про видачу кредиту в сумі 4000 грн., які отримав ОСОБА_8 та передав підсудному ОСОБА_20 за винятком 800 грн., які підсудний ОСОБА_20 залишив ОСОБА_8

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у виготовленні фіктивної довідки визнав повністю і суду пояснив, що дійсно ОСОБА_8 працював водієм на автомобілі за номером ВМ 56-92 АВ. В березні місяці 2006 року при керуванні вищевказаним автомобілем, знаходячись в стані алкогольного спяніння на вул.Набережна р.Стрілки , він збив правим боковим дзеркалом заднього виду жінку , пошкодив дзеркало та зник з місця пригоди, але був затриманий працівниками міліції. Для врегулювання ситуації він віддав травмованій жінці 2000 грн., про що повідомив ОСОБА_8 з чим погодився останній і запропонував ОСОБА_8 відшкодувати йому затрачені ним кошти на ремонт розбитого дзеркала та за простій автомобіля, на що ОСОБА_8 погодився, але повідомив, що коштів у нього не має. Так як у ОСОБА_8 не було коштів, то він запропонував останньому взяти кредит у банку. Для отримання кредиту, в приміщенні офісу ВПП «Атлант» він виготовив фіктивну довідку про заробітну плату ОСОБА_8 та квитанцію про те, що ОСОБА_8 придбав у ПП «Котенко»меблі . По приїзду в банк він підтвердив, що ОСОБА_8 працює в ВПП «Атлант», що було потрібним для заключення кредитного договору, за яким ОСОБА_8 отримав кредит в сумі 4000 грн., з яких 3200 грн. передав йому .Підсудний ОСОБА_21 ніякої допомоги йому і ОСОБА_8 у отриманні кредиту не надавав і до видачі довідок ніякого відношення не має.

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що ОСОБА_8 він памятає, а також памятає, як той працював у ОСОБА_20 і була така ситуація, що ОСОБА_8, керуючи автомобілем, збив жінку боковим дзеркалом автомобіля . За пропозицією ОСОБА_20 24.03.2005 року вони приїхали до ОСОБА_8 на вул. Інтернаціоналістів м.Суми. Він при цьому виконував роль водія. На відшкодування збитків він ОСОБА_8 не пропонував взяти кредит, чи пропонував це зробити підсудний ОСОБА_20 він не памятає. Він міг лише відвозити у банк документи за дорученням ОСОБА_20, але особисто документи для отримання кредиту ОСОБА_37 він не підробляв. Від ОСОБА_8 він нічого не вимагав. Змови про витребування грошей у ОСОБА_8 у нього з ОСОБА_20 не було.

Винність підсудного у вчиненні вищевказаного злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_8, суду підтвердив, що дійсно, керуючи автомобілем НОМЕР_8 23.03.2006 року він на вул.. Набережна р.Стрілки в м.Суми дзеркалом заднього виду зачепив жінку та розбив дзеркало, за що його затримали працівники міліції, а через деякий час відпустили. Через деякий час приїхав підсудний ОСОБА_20 разом з ОСОБА_21. ОСОБА_20 запропонував йому відшкодувати витрати , зокрема 50 доларів США за ремонт дзеркала, 100 доларів США травмованій жінці. За відсутності коштів, він йому відмовив, тому підсудний ОСОБА_20 запропонував взяти кредит. В ЗАТ КБ «Приватбанк»видати кредит відмовилися, так як він не мав довідки про заробітну плату і лише після виготовлення довідки підсудним ОСОБА_20 він отримав кредит у КС «Перше кредитне товариство» в м.Суми, вул. Харківська, на підставі документів, в тому числі і на підставі довідки, виготовленої ОСОБА_20 Підсудний ОСОБА_21 нічого від нього не вимагав. Із 4000 грн. підсудний ОСОБА_20 віддав йому лише 800 грн. До підсудного ОСОБА_20 він ніяких претензій не має, а цивільний позов ним буде предявлено до ОСОБА_20 у разі предявлення до нього претензій Кредитною Спілкою.

Так, допитана органами попереднього слідства свідок ОСОБА_27М.( а.с. 8-11 т.31 ) пояснила, що працюючи в фірмі ВПП «Атлант», вона нікому довідок про заробітну плату не видавала і їх не підписувала.

Свідок ОСОБА_38 суду підтвердила, що дійсно вона співмешкала із ОСОБА_8, а в даний час вони разом не проживають. ОСОБА_8 працював на таксі, хто був господарем автомобіля вона не знає. Через деякий час від початку роботи співмешканець повідомив, що він потрапив в аварію і говорив, що він взяв кредит на ремонт автомобіля . Частину суми ОСОБА_8 взяв готівкою, а частину віддав за ремонт автомобіля, але додому готівки не приносив. Проробив співмешканець у ОСОБА_20 близько одного місяця, а може, трошки більше. Коли виникли обставини ДТП, їй невідомо. Їй відомо, що при ДТП було розбите дзеркало заднього виду, про інші пошкодження вона не знає. Співмешканець також говорив їй, що для отримання кредиту йому зробили довідку , що він працює офіційно. Чи змушували останнього взяти кредит, вона не знає. Свідок просила прийняти до уваги свідчення, які вона дає у суді, а не на попередньому слідстві.

Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що дійсно, виконуючи свої службові обовязки, він намагався зупинити автомобіль ДЕО, але автомобіль не зупинився і він почав переслідувати вказаний автомобіль. В районі магазину «Солоха»м. Суми він побачив, що автомобіль, який не зупинився, лівим дзеркалом зачепив жінку, яка упала, і поїхав далі, але був затриманий в районі магазину меблів. При перевірці було встановлено, що водій автомобіля, який збив жінку, перебував в стані алкогольного спяніння, прізвище водія він не памятає. Транспортний засіб, яким керував водій в стані алкогольного спяніння, належав ОСОБА_20 Можливо, водієм автомобіля був і потерпілий ОСОБА_8, але його прізвища він не запамятав, номера автомобіля також.

Допитаний органами попереднього слідства ОСОБА_40А.(а.с.243-244 т.23), підтвердив, що він працював у Сумському філіалі Першого кредитного товариства і мав відношення до видачі кредиту громадянам. На протязі 2006-2007 років у філіал , де він працював, були надані довідки фірми ВПП «Атлант», засновником якого являється ОСОБА_20 В ході перевірки, після порушення кримінальної справи, було встановлено, що частина кредитів не відшкодовуються, тому виникло питання, що довідки про доходи видані на деяких осіб, підроблені, а громадяни, на яких вони видан,і ніколи не працювали в ВПП «Атлант».

Укладання кредитного договору ОСОБА_8 на підставі фіктивної довідки виданої ОСОБА_20 підтверджується кредитним договором №СУ-1/00/39/06/295# від 27.03.2006 р. та довідкою про заробітну плату від 27.03.2006 року на імя ОСОБА_8 (а.с.174-175, 180 т.4).

Видача підсудним ОСОБА_20 квитанції до прибуткового касового ордеру та заключення договору застави майна, яке вказано у прибутково-касовому ордері на імя ОСОБА_8, підтверджується квитанцією та договором застави (а.с.176-181 т.4).

12 3 березня 2006 р. за домовленістю з підсудним ОСОБА_20 та його сестрою ОСОБА_25, водієм, без оформлення трудових відносин, на автомобілі ЗАЗ Daеwoo ВМ №56-92 АВ, що належав ОСОБА_25, почав працювати громадянин ОСОБА_9, якому було доведено до відома умови роботи та відповідальність за автомобіль. Через деякий час умови роботи почали не влаштовувати ОСОБА_9 і він, маючи намір розірвати стосунки з підсудним ОСОБА_20 та його сестрою, залишив автомобіль НОМЕР_9 за місцем проживання ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_11, забувши в бардачку автомобіля особисті документи та посвідчення водія. Так як ОСОБА_9 не розрахувався за використання переданого автомобіля згідно домовленості, підсудний ОСОБА_20 запропонував потерпілому ОСОБА_9 розрахуватися коштами, але таких коштів для розрахунку ОСОБА_9 не мав, тому підсудний ОСОБА_20 запропонував взяти кредит в банку, на що погодився потерпілий ОСОБА_9

Для отримання кредиту на імя ОСОБА_9 підсудний ОСОБА_20 отримав від приватного підприємця ОСОБА_41 рахунок №0024 від 17.04.2006 р. на придбання компютера, принтера, монітора. На початку квітня 2006 року, в приміщенні офісу ВПП «Атлант»м.Суми вул. Набережна р. Стрілки,6, підсудний ОСОБА_20 за допомогою компютерної техніки виготовив фіктивну довідку №14 від 01.04.2006 року на імя потерпілого ОСОБА_9, про те, що останній працював в ВПП «Атлант»в період з 1.10.2005 року по 31.03.2006 року і отримав дохід в сумі 7510 грн., незважаючи на те, що в той час ОСОБА_9 не працював в ВПП «Атлант». Придаючи довідці вигляду дійсного документу, підсудний ОСОБА_20 вказав у довідці директором ОСОБА_24, головним бухгалтером ОСОБА_27 та вчинив підписи замість вказаних осіб, завіривши її печаткою і штампом підприємства ВПП «Атлант».

Надавши вищевказані довідку та рахунок на компютерну техніку ОСОБА_9, підсудний ОСОБА_20 приїхав разом з останнім в Соборне відділення Сумської філії ТОВ КБ «Володимирський», де ОСОБА_9 заповнив необхідні документи та надав фіктивну довідку про доходи, але отримати кредит не зміг, так як був необхідний поручитель.

Маючи особисті документи ОСОБА_10, підсудний ОСОБА_20 вирішив виготовити на імя останнього необхідні документи, зокрема. довідку про доходи. За невстановлених слідством обставин підсудний ОСОБА_20 в офісі ВПП «Атлант»м. Суми вул. Набережна р. Стрілки,6, за допомогою компютерної техніки у квітні 2006 року виготовив фіктивну довідку на імя ОСОБА_10 №18 від 18.04.2006 р., про те , що останній працював в ВПП «Атлант»в період з 01.10.2005 р. по 31.03.2006 р. і отримав дохід в сумі 7190 грн. Надаючи довідці вигляд дійсного документу підсудний ОСОБА_20 вчинив підписи замість головного бухгалтера та директора підприємства, завірив довідку штампом та печаткою ВПП «Атлант».

Надавши в приміщенні Соборного відділення Сумської філії ТОВ КБ «Володимирський»рахунок, фіктивну довідку про заробітну плату та інші документи за вимогою банку, було укладено з ОСОБА_9 кредитний договір №1 №16/980 КФО 10775 від 19.04.2006 р., за яким ОСОБА_9 було надано кредит в сумі 4980 грн. і вказані кошти перераховані на рахунок ПП ОСОБА_41, а компютерну техніку підсудний ОСОБА_20 привласнив як борг ОСОБА_9 за експлуатацію автомобіля НОМЕР_10. 19.04.2006 року було укладено договір поруки від імені ОСОБА_10, але останній його не підписував, хто підписав договір слідством не встановлено.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у виготовленні фіктивної довідки про доходи на імя ОСОБА_9 визнав повністю та суду підтвердив, що дійсно ОСОБА_9, залишивши автомобіль за місцем проживання його сестри ОСОБА_25, не розрахувався з останньою за використання автомобіля НОМЕР_9. Так як ОСОБА_9 не мав коштів на відшкодування збитків, то він запропонував останньому взяти кредит в банку «Володимирському»,на що погодився ОСОБА_9 Оскільки ОСОБА_9 ніде не працював, то він видав йому фіктивну довідку про заробітну плату . Хто оформив договір поруки з ОСОБА_10 відносно ОСОБА_9 він сказати не може , але відносно фіктивної довідки, виписаної на ОСОБА_10 він вину не визнає. Компютерну техніку, яку було придбано за кредитні кошти, ОСОБА_9 передав йому в рахунок боргів.

Підсудний ОСОБА_21 вину у вчиненні вищевказаного злочину не визнав та суду пояснив, що паспорт у потерпілого ОСОБА_9 він не вимагав, також не вимагав щоб ОСОБА_9 отримав кредит. Він дійсно привіз до магазину ОСОБА_9 та стояв з ним на вулиці. Як оформлявся кредт йому нічого невідомо. В довідці на ім.я ОСОБА_10 він підпису не робив. Коли виготовлялись довідки він присутнім не був. Де знаходиться ПП «Шевченко»він також не знає.

Винність підсудного ОСОБА_20 у вчиненні вищевказаного злочину також підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що дійсно працюючи на автомобілі НОМЕР_9 він не завжди виконував план, тому за ним виникла заборгованість . Так як умови праці його не влаштовували, то він повідомив підсудного ОСОБА_20, що працювати більше не буде, тому підсудний ОСОБА_2 запропонував йому сплатити борг, так як машина простоювала. Сума боргу була приблизно 500-1000 грн., тому він погодився взяти кредит. В банку «Володимирський»він оформив кредит на суму 4400 грн. на підставі довідки про доходи, яку видав йому підсудний ОСОБА_20 Коли підписував договір кредиту, то сума кредиту була 4980 грн. Така сума його не влаштовувала, але кредит уже був оформлений . Кредит він оформив добровільно і продовжував працювати далі у підсудного ОСОБА_20 Ні фізичного ні психологічного насильства до нього не застосовували. Посвідчення водія він дійсно забув в автомобілі, який залишив, а паспорт передавав добровільно ОСОБА_20 для отримання кредитів і ніхто у нього примусово паспорт не забирав. Підсудний ОСОБА_21 йому ніколи не погрожував, а лише інколи їздив за водія на автомобілі разом з ОСОБА_20

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що договір поруки на отримання кредиту на імя ОСОБА_9 він ніколи не підписував. Поручителем у ОСОБА_9 він не виступав і ОСОБА_9 зовсім не знає.

Допитана органами попереднього слідства свідок ОСОБА_27М.(а.с.8-11 т.31 ) пояснила, що працюючи в фірмі ВПП «Атлант»вона нікому довідок про заробітну плату не видавала і їх не підписувала.

Свідок ОСОБА_42 суду пояснила, що вона знає ОСОБА_43 та ОСОБА_10 як клієнтів банку, де вона працювала, в договорах клієнти ставили підписи власноручно. При ній випадку, щоб хтось інший ставив за клієнта підпис, не було.

Свідок ОСОБА_44 дала суду аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_42 і пояснила, що кредит на ОСОБА_10 оформлявся як зазвичай, але чи вона приймала документи, вона не памятає.

Виготовлення фіктивної довідки про доходи на імя ОСОБА_9 підсудним ОСОБА_20 підтверджується довідкою про доходи , отримання кредиту ОСОБА_9 підтверджується заявою на отримання кредиту та кредитним договором (а.с. 134, 150 -160 т.7).

Перерахування коштів на підставі рахунку ПП «Шевченко»підтверджується рахунком та платіжним дорученням про перерахування коштів (а.с. 143, 163-164 т.7).

13. В травні 2006 року ОСОБА_9 продовжував працювати водієм автомобіля НОМЕР_9, що належав ОСОБА_25, та здійснювати перевезення пасажирів в режимі використання автомобіля як таксі на умовах, обговорених з підсудним ОСОБА_20

02.05.2006 року керуючи вищевказаним автомобілем ОСОБА_9 близько 8 год. на вул. Набережна р. Стрілки в м. Суми допустив зіткнення з автомобілем «Газель», чим пошкодив керований ним автомобіль. На місце ДТП приїхав підсудний ОСОБА_20 , який усунув ОСОБА_9 від керування автомобілем, викликав співробітників ДАІ , а потім назвався водієм автомобіля НОМЕР_9 та розповів обставини ДТП, що стало причиною відмови у порушенні кримінальної справи 11.05.2006 р.

Згодом підсудний ОСОБА_20, з метою отримання чергового кредиту потерпілим ОСОБА_9 відвіз його за місцем проживання своєї сестри ОСОБА_25 і помістив в будинок по вул.. Раскової,11., чим позбавив можливості користуватися своїми правами на деякий час, та запропонував ОСОБА_9 відремонтувати пошкоджений автомобіль, оцінивши пошкодження автомобіля в 9000 грн.. За відсутністю коштів ОСОБА_9 відмовився сплачувати вищевказану суму, тому ОСОБА_20 запропонував ОСОБА_9 взяти кредит , на що погодився останній. З метою отримання кредиту ОСОБА_9 підсудний ОСОБА_20 в офісі ВПП «Атлант»в м. Суми по вул.. Набережна р. Стрілки,6, за допомогою компютерної техніки в кінці травня 2006 року виготовив фіктивну довідку про заробітну плату на імя ОСОБА_9 №23 від 23.05.2006 р., де вказав, що ОСОБА_9 працював у ВПП «Атлант»в період з 01.12.2005 р. по 01.05.2006 р. та отримував заробітну плату 8700 грн.. Надаючи довідці вигляду дійсного документа, вчинив підписи за директора і головного бухгалтера підприємства ВПП «Атлант»та завірив печаткою і штампом ВПП «Атлант». Не повідомивши ОСОБА_9 про фіктивність довідки передав її останньому, який надав її разом з іншими документами в Сумське відділення №48 ВАТ «Державний ощадний банк України»для отримання кредиту в сумі 7000 грн., але банк повідомив, що видача такої суми кредиту можлива лише за поручительства інших осіб. Тоді підсудний ОСОБА_20 за допомогою компютерної техніки в офісі ВПП «Атлант»м. Суми вул.. Набережна р. Стрілки,6, виготовив фіктивну довідку б/н на своє імя від 24.05.2006 р., до якої вніс дані, що він працює менеджером ВПП «Атлант»і в період з 01.12.2005 року по 01.05.2005 року отримав дохід в сумі 11140 грн.. Надаючи довідці вигляду офіційного документу, розписався в ній за головного бухгалтера та директора і завірив печаткою та штампом ВПП «Атлант».

Так як для отримання кредиту ОСОБА_9 потрібні були підстави, то підсудний ОСОБА_20 вступив у злочинну змову з приватним підприємцем підсудним ОСОБА_22 , який в приміщенні магазину по вул.. Кірова,6, м. Суми з використанням компютерної техніки в кінці травня 2006 року виготовив фіктивний рахунок про рух товару, а саме рахунок №0000506 від 22.05.06 року на оплату системного блоку компютера і монітора в сумі 7200 грн., і договір купівлі-продажу від 26.05.2006 р. про продаж ОСОБА_9 компютерної техніки та сплату готівкою 720 грн., які завірив належним чином, розписавшись в них та завіривши печаткою приватного підприємця, і передав підсудному ОСОБА_20

Предявивши особисті документи, довідки про доходи на імя ОСОБА_9 та ОСОБА_20 та інші документи потерпілий ОСОБА_9 отримав згоду на укладення кредитного договору №119 від 26.05.2006 р. на суму 6480 грн., а ОСОБА_20 в свою чергу уклав договір поруки №7 від 26.05.2006 р. про забезпечення умов виконання договору ОСОБА_9 та сплатив за останнього передоплату за товар в сумі 720 грн. та 84,24 грн. за оформлення кредиту. Після укладення кредитного договору між банком та ОСОБА_9 було укладено договір застави та страхування компютерної техніки.

Після укладання кредитного договору банк перерахував на рахунок ПП ОСОБА_22 6480 грн., а підсудний ОСОБА_22 виготовив фіктивну накладну №0000726 та гарантійний талон без номера від 27.05.2006 р. про одержання ОСОБА_9 компютерної техніки, якої ОСОБА_9 не отримав, а кошти були зняті з рахунку ПП ОСОБА_22 і передані ОСОБА_20

Допитані в судовому засіданні по даному епізоду підсудний ОСОБА_20 та підсудний ОСОБА_22 винними себе у вчиненні вищевказаного злочину визнали повністю та кожен окремо суду пояснили.

Так, підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що дійсно належний його сестрі ОСОБА_25 автомобіль НОМЕР_9 , яким керував ОСОБА_9, потрапив в аварію поблизу Центрального ринка. Коли він приїхав на місце ДТП, то ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного спяніння, тому він сказав, щоб останній їхав на вул. Раскової, 11 і чекав його там. По приїзду працівників міліції він повідомив, що в момент ДТП автомобілем НОМЕР_9 керував він. Це він зробив для того, щоб отримати страхову компенсацію, а оскільки ОСОБА_9 знаходився в стані алкогольного спяніння, то це зробити було б неможливо. Пошкоджений автомобіль за його вказівкою з місця ДТП транспортував ОСОБА_21 Через деякий час, будучи на вул. Раскової, 11 в м. Суми, він зустрів ОСОБА_9 і запропонував відшкодувати збитки за ушкоджений автомобіль, назвавши приблизну цифру збитки 7 8 тисяч гривень. ОСОБА_9 погодився з сумою і поїхав додому. Оскільки були вихідні дні , то декілька днів він його не бачив. Після проведення експертизи збитки на ремонт автомобіля було визначено в сумі близько 5 тисяч гривень, плюс 500 грн. за саму експертизу та за простій автомобіля, взагалі зійшлися на сумі на яку погодився ОСОБА_9 Кредит вирішили взяти в Сумському відділенні ВАТ «Ощадний банк України » на суму 6480 гривень, але потрібно було відразу заплатити 20% першочергового платежу. Для отримання кредиту, за допомогою компютерної техніки, він виготовив фіктивну довідку на імя ОСОБА_9, про те, що останній отримував заробітну плату з 01.01.2005 по 01.06.2006 в сумі 8700 грн., в якій поставив підпис за директора ВПП «Атлант»та печатку. Дану довідку про заробітну плату він передав ОСОБА_9 і отримав дозвіл банку на кредитування, але для отримання кредиту він був змушений стати поручителем ОСОБА_9, оскільки такими були умови банку. Після отримання кредиту ОСОБА_9 розрахувався з ним повністю. Кредит у Ощадному банку України він особисто відшкодував. Волі ОСОБА_9 він не позбавляв, фізично не погрожував, тому ОСОБА_9 міг в будь-який час залишити будинок або машину як вільна людина. Підсудний ОСОБА_21 у цьому епізоді лише відігнав машину з місця ДТП. Підставою видачі кредиту були документи, отримані від підсудного ОСОБА_22

Підсудний ОСОБА_22 винним себе у видачі фіктивних документів на імя ОСОБА_9 визнав і суду підтвердив, що дійсно для отримання кредиту ОСОБА_9 він видав рахунок на суму 7200 грн. на компютерну техніку , чек на передоплату 720 грн. та накладну на відпуск товару , але товар не відпускався. Ощадбанк перерахував на його рахунок в банку, який його обслуговує , а саме СФ АТ «ВаБанк», кошти в сумі 6400 грн. , після чого гроші він передав ОСОБА_9 Тому він визнає, що виготовив фіктивні документи, по яких ОСОБА_22 отримав кредит в Сумському відділення «Ощадного банку України». Просив вірити свідченням, які він давав в судовому засіданні.

Підсудний ОСОБА_21 винним себе у предявленому обвинуваченням злочині не визнав та суду пояснив, що дійсно на прохання підсудного ОСОБА_20 він назвав суму ремонту розбитого ОСОБА_9 автомобіля , а саме 9000 грн. Як оформлявся кредит йому невідомо. Він міг тільки довозити ОСОБА_9 до банку,де оформлявся кредит. Передачу грошей ОСОБА_20 ОСОБА_22 він не бачив.

Винність підсудних ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у скоєнні вищевказаного злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що під час керування автомобілем НОМЕР_9, при обгоні, він допустив зіткнення із автомобілем «Газель». ОСОБА_25 пошкоджено бампер, помято крило та інші частини керованого ним автомобіля. Після ДТП його забрав підсудний ОСОБА_20 і відвіз до ОСОБА_25О, де наказав чекати, доки вирішиться питання з ДТП. У ОСОБА_25 він знаходився в будинку, чекаючи приїзду ОСОБА_20 Оскільки у нього не було коштів для відшкодування збитків, завданих ДТП, то він погодився взяти кредит в Ощадбанку . Для цього в ВПП «Атлант»йому видали довідку про заробітну плату , а в Ощадбанку підсудний ОСОБА_20 віддав йому паспорт для отримання кредиту. Кредит брали для купівлі компютерної техніки. Що підсудний ОСОБА_20 був поручителем при отриманні кредиту, він дізнався лише по приїзду з м. Москви. Документи на отримання компютерної техніки він в банк не відносив і її не отримував. Погодився взяти кредит тому, що ДПТ виникло з його вини. Коли знаходився в будинку ОСОБА_25 за вимогою підсудного ОСОБА_20 («чтобы не слинял») він не мав змоги відкрити двері за відсутністю ключа. В будинку також знаходилась сестра підсудного ОСОБА_20 - ОСОБА_25 Кімната, де він знаходився, була з одним вікном. ОСОБА_45 нього постійно перебував підсудний ОСОБА_20 В той час, коли він знаходився в будинку ОСОБА_25, ніхто йому їсти не давав, а також не давали води. Їжу він не просив, хоча на протязі дня він нічого не їв і хотілося їсти. Також ОСОБА_20 утримував його в автомобілі і він не міг сходити купити поїсти. Підсудний ОСОБА_21 ніяких реальних дій відносно нього для того, щоб повернути кошти за розбитий автомобіль, не застосовував . Від цивільного позову відмовився, так як, на його думку, на сьогоднішній день, з урахуванням коштів, сплачених підсудним ОСОБА_20 в рахунок погашення кредиту, він заборгував останньому за пошкодження автомобіля.

Свідок ОСОБА_46 суду пояснила, що її брат ОСОБА_9 дійсно працював водієм автомобіля ЗАЗ Daеwoo. Вона бачила цю машину розбитою. Зі слів брата він працював у підсудного ОСОБА_20 і весною, десь в квітні-травні , потрапив в аварію, так як інший автомобіль його підрізав. Також вона пояснила, що була присутня в с.Шпилівка, коли приїздила сестра ОСОБА_20 ОСОБА_25, а також сам ОСОБА_20 та ще якісь інші чоловіки. Сестра ОСОБА_20 погрожувала брату. Зі слів брата, він був у сестри ОСОБА_20 декілька днів проти його волі . Також приїздив ОСОБА_20 і вимагав у брата гроші за розбиту машину. Чи був ще хтось з ОСОБА_25, коли вона приїздила в с. Шпилівку, вона не звертала увагу. Як утримували брата, вона пояснити не може, але борг за ремонт автомобіля брат не віддав. Також вона чула, що брат нібито взяв кредит на якусь техніку чи компютер. Поручителем був підсудний ОСОБА_20, це їй відомо зі слів. Всі свідчення, які вона надавала органам слідства та суду, вона практично отримала від брата та матері, ОСОБА_47, яка ще також говорила, що ОСОБА_20 требував гроші, а не вимагав. Свідчення, які вона надала суду, є більш конкретними.

Свідок ОСОБА_47 суду пояснила, що потерпілий по справі ОСОБА_9 є її сином. Після того як він розбив автомобіль , в с. Шпилівку приїжджали підсудний ОСОБА_20 та підсудний ОСОБА_21 Також один раз приїжджала сестра ОСОБА_20 ОСОБА_25. Вони пропонували сину сплатити кошти за ремонт автомобіля, але він відмовився платити. Підсудні ОСОБА_20 та ОСОБА_21 приїздили ще декілька разів і вона була змушена взяти кредит по довідці, яку видав підсудний ОСОБА_20 Кредити мали отримати декілька разів в різних кредитних установах, але не завжди їм це вдавалося, тому син разом з підсудним ОСОБА_20 їздили оформляти кредити в інші установи. Також син скаржився, що його закрив у будинку ОСОБА_20 і не випускав. В основному претензії сина були до ОСОБА_20, чи погрожував сину, їй невідомо, особисто їй ніхто не погрожував. До ОСОБА_21 вона ніяких претензій не має, оскільки він був присутнім, але нічого не робив. Коли їздили в банк, то з ним був ОСОБА_20, а ОСОБА_21 залишався в машині і до отримання кредиту ніякого відношення не має. Пояснила суду, що деякі деталі вона вже забула, тому вона розповіла суду те, що памятає. В основному розмова велася з ОСОБА_20

Виготовлення фіктивних довідок підсудним ОСОБА_20 підтверджується довідками про заробітну плату на імя ОСОБА_9 та ОСОБА_20 (а.с.177, 180 т.7).

Заявка про видачу кредиту на імя ОСОБА_9, договір кредитування на імя ОСОБА_9, застави на страхування на імя останнього та договір поруки на імя підсудного ОСОБА_20 підтверджується договорами (а.с.188-196 т.7).

Розпорядженням про перерахунок коштів підтверджується розпорядженням та платіжним дорученням (а.с. 197-199 т.7).

Видача підсудним ОСОБА_22 фіктивного рахунку, квитанції про оплату системного блоку компютера та складових до нього підтверджується довідкою-рахунком, квитанцією про сплату, договором купівлі-продажу та видатковою накладною і гарантійним талоном (а.с.200, 203-204,207,208 т.7).

14.Підсудний ОСОБА_20 з метою відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля НОМЕР_9, що належав ОСОБА_25, під керуванням ОСОБА_9 02.05.2006 р. і маючи договір страхування №21 ТР від 30.01.2006 р. від імені власника звернувся до страхової компанії «Приморє»з повідомленням про настання страхового випадку, штучно створеним підсудним ОСОБА_20, де вказав, що автомобілем керував не ОСОБА_9, а він за дорученням ОСОБА_48 Для підтвердження повідомлення про настання ДТП 2.05.2006 р. підсудний ОСОБА_20 за допомогою підсудного ОСОБА_21 зняли вузли і деталі з вищевказаного автомобіля, та надали розкомплектований автомобіль на оцінку в Сумське ПФ «Ікар ВМЗ ОСОБА_49» для визначення суми збитків, яка згідно висновку від 10.05.2006 р. склала 5760,62 грн. Звіт про оцінку пошкодження автомобіля ВМ №56-92 АВ разом з довідкою про обстеження ДТП від 02.05.2006 року, виданою 19.05.2006 року №4642, штучно створені підсудним ОСОБА_20 були в липні-серпні 2006 р. направлені в ЗАТ СК «Приморє», де намагався заволодіти коштами в сумі 5760,62 грн. у вигляді страхового відшкодування, але свій задум не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні даного злочину визнав повністю і суду пояснив, що дійсно з метою відшкодування страхового випадку він від імені ОСОБА_25 підготував всі необхідні документи. Заяву про відшкодування могла написати ОСОБА_25 під його диктовку. Його дії були направлені на заволодіння коштами страхової компанії, без домовленості з ОСОБА_25, але страхова компанія йому нічого не виплатила.

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що за проханням підсудного ОСОБА_20 він збирав деякі документи по ДТП, яке трапилося із потерпілим ОСОБА_9. Хто зняв із автомобіля, яким керував ОСОБА_9, розпізнавальний знак таксі, йому невідомо. Заявку про відшкодування страхового випадку він не писав. Основна роль, яка у нього була після ДТП з ОСОБА_9, це роль курєра по доставці та збору документів.

Винність підсудного ОСОБА_20 у вчиненні вищевказаного злочину також підтверджується:

З повідомлення на а. с. 66 т.14 підтверджується повідомлення ОСОБА_25 про настання страхового випадку з автомобілем НОМЕР_9, що належав ОСОБА_25, ЗАТ СК «Приморє».

Страхування транспортного засобу, що належав ОСОБА_25 ,в ЗАТ СК «Приморє»підтверджується договором страхування 21-ТР від 30.01.2006 року (а.с.21-23 т.14).

З довідки про ДТП (а.с.147-148 т.3 , 63-65 т.14) підтверджується фіксація ДТП органами ДАІ 02.05.2006 року .

Керування транспортним засобом ОСОБА_20 на момент ДТП не у стані алкогольного спяніння підтверджується медичним висновком ( а.с.65 т.14).

Звіт оцінки пошкодженого автомобіля підтверджується звітом (а.с.150-175 т.3, а.с.71-99 т.14).

15. Підсудним ОСОБА_20 та ОСОБА_21 органами попереднього слідства предявлено обвинувачення в тому, що останні за попередньою змовою, вимагали від потерпілого ОСОБА_11 200 євро, а домоглися передачі 100 євро, що за курсом національного банку України становило 652,16 грн.

Дослідивши зібрані по справі докази, та вислухавши пояснення підсудних ОСОБА_20, ОСОБА_21, потерпілого ОСОБА_11, суд вважає, що даний епізод підлягає виключенню з предявленого обвинувачення підсудним ОСОБА_20 та ОСОБА_21 по слідуючим підставам.

Так, потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що коли він звернувся до ОСОБА_25 відносно працевлаштування водієм на автомобіль, то він написав заяву про відповідальність за шкоду заподіяну при використанні автомобіля . Використовував він два автомобілі НОМЕР_11 та ВМ 50-51 АВ. Десь приблизно в травні 2006 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_12, в районі «Укртелекому»м.Суми здійснив наїзд на автомобіль «Ауді», пошкодивши бампер. Власник автомобіля запропонував йому сплатити 200 грн., але так як грошей у нього не було, то він зателефонував ОСОБА_25 Оскільки остання перебувала за містом, то з власником автомобіля «Ауді»проходила розмова по телефону. Через деякий час вони зустрілися з власником автомобіля «Ауді»і останній повернув йому паспорт, а підсудний ОСОБА_20 заплатив за нього 100 євро. Згодом він взяв у свого знайомого 100 євро в борг і передав ОСОБА_20

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що він взагалі не знайомий з потерпілим ОСОБА_11, але, можливо, колись і відвозив ОСОБА_20 на місце, де було пошкоджено автомобіль «Ауді».

Підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що ОСОБА_11, керуючи автомобілем НОМЕР_12 в травні 2006 року, допустив аварію зіткнення з автомобілем «Ауді». Власник автомобіля «Ауді» запропонував відшкодувати шкоду в межах 2-3 тисяч гривень. Але він домовився з власником «Ауді»за 100 євро, які було потрібно віддати через декілька днів. Але ОСОБА_11 своєчасно 100 євро не віддав власнику, тому він змушений був сам віддати 100 євро, а ОСОБА_11 згодом повернув йому 100 євро.

Виходячи з пояснень потерпілого ОСОБА_11 та підсудного ОСОБА_20, суд вважає, що підсудний ОСОБА_20 не вимагав 100 євро у ОСОБА_11 разом з підсудним ОСОБА_21, а 100 євро ОСОБА_50 передав ОСОБА_20 добровільно.

16. Підсудний ОСОБА_20 з метою використання автомобіля НОМЕР_12 як таксі, придбаного в кредит на його імя, видав громадянину ОСОБА_11 доручення на право керування вищевказим автомобілем ВСР №6651121 від 20.03.06. і без оформлення трудової угоди довівши до відома умови роботи та відповідальність за пошкодження автомобіля з вини водія.

Так як ОСОБА_11 не віддав обговореної усною домовленістю виручки за експлуатацію автомобіля, то ОСОБА_20 висунув вимогу про розрахунок, на що погодився ОСОБА_11 ОСОБА_10 так як він не мав коштів і вже отримав кредит , то попросив ОСОБА_20 посприяти у отриманні кредиту на дружину брата - ОСОБА_51, на що погодився підсудний ОСОБА_20 та пообіцяв у сприянні.

Вступивши в попередню змову з приватним підприємцем підсудним ОСОБА_22, підсудний ОСОБА_20 попросив останнього виготовити фіктивний документ про нібито продаж ОСОБА_51 компютерної техніки, на що погодився підсудний ОСОБА_22

17.05.2006 р. підсудний ОСОБА_22 в приміщенні магазину по вул. Кірова,6, м.Суми, за допомогою компютерної техніки виготовив фіктивні документи про рух товару, рахунок №0000499 від 17.05.06 про оплату системного блоку компютера, монітора в сумі 3019 грн., видав накладну №0000715 від 22.05.2006 р., акт прийому-передачі компютерної техніки ОСОБА_51 № DNН4КР94480014, товарний чек №011 від 20.05.2006 р. про передоплату товару в сумі 300 грн. готівкою. Надаючи даним документам вигляд дійсних, завірив їх належним чином, розписався в них та завірив печаткою приватного підприємця. Згодом дані документи через підсудного ОСОБА_20 та ОСОБА_11 були передані ОСОБА_51, яка не підозрювала, що вони фіктивні.

На підставі підроблений фіктивних документів, виготовлених підсудним ОСОБА_22 , за проханням підсудного ОСОБА_20 ОСОБА_51 звернулася до Сумської філії ЗАК КБ «Приватбанк»19.052006 р. де уклала кредитний договір № DNН4КР94480014 від 19.05.2006 р. на суму 3534, 7 грн. Вказані кошти було перераховано на рахунок підсудного ОСОБА_22, які були згодом передані підсудному ОСОБА_20 і присвоєно.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні даного злочину визнав частково і суду пояснив, що дійсно ОСОБА_11 орендував автомобіль ЗАЗ Daеwoo №33-50 АВ і в районі Курського моста допустив зіткнення з автомобілем «Ауді», власник якого запропонував відремонтувати його автомобіль, але він умовив власника автомобіля вирішити дане питання добровільно і умовив віддати за це власнику «Ауді»100 євро. Через деякий час ОСОБА_11 віддав йому 100 євро і почав уникати з ним зустрічей. Коли через деякий час він зустрів ОСОБА_11, то останній почав говорити йому, що він хворів, хоча в той час останній працював на заводі Фрунзе. Тоді він запропонував йому розрахуватися за експлуатацію автомобіля. До отримання кредиту ОСОБА_11 і отримання рахунків від підсудного ОСОБА_22 він ніякого відношення не має. На місце ДТП працівники міліції не виїжджали .

Підсудний ОСОБА_22 вину у вчиненні злочину визнав повністю і суду пояснив, що дійсно в травні 2006 року до нього звернувся ОСОБА_11 разом з ОСОБА_51 і повідомив, що їм банк видає кредит, але для цього необхідні документи на придбання товарів. Тому він, знаючи останніх, виписав їм рахунок- фактуру для отримання кредиту в «Приватбанку»на суму 3000 грн. на придбання компютерної техніки. Вимога ОСОБА_11 була така, щоб йому кредит виплатили готівкою, але оскільки у ОСОБА_11 грошей не було то він виготовив фіктивний чек на передплату. Він також видав підроблений акт прийому-передачі товару та повідомив ОСОБА_11, щоб останній прийшов до нього по гроші. Отримав готівку близько 2700 грн. і віддав гроші ОСОБА_11, але кредит був оформлений на ОСОБА_51 Участь ОСОБА_20 полягала в тому, що він поручався за ОСОБА_11 як за порядну людину. Він визнає зговір з ОСОБА_11 а від ОСОБА_20 була лише словесна порука.

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що він міг привозити на місце ДТП підсудного ОСОБА_20, але з ОСОБА_11 він не знайомий.

Винність підсудних ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у вчиненні вищевказаного злочину також підтверджується і іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що в 2006 році він влаштувався працювати на автомобілі, які належали сімї ОСОБА_20 Спочатку він працював на автомобілі НОМЕР_13., а потім ВМ 33-50 АВ. Умови роботи і відповідальність за пошкодження автомобілів йому довела до відома ОСОБА_25, трудовий договір з ним ніхто не укладав. У травні 2006 року він, керуючи вищевказаним автомобілем на вул.. Красноармійська в м.Суми, допустив зіткнення з автомобілем «Ауді». Власник автомобіля запропонував йому віддати 200 грн. на відшкодування шкоди, але у нього таких коштів не було, після чого вони зателефонували власнику керованого ним автомобіля - підсудному ОСОБА_20 для того щоб владнати конфлікт. Підсудний ОСОБА_20 повідомив, що він знаходиться за межами міста і попросив власника «Ауді»надати йому номер телефону і домовився про зустріч на наступний день. Наступного дня йому стало відомо, що за ремонт автомобіля «Ауді»ОСОБА_20 заплатив 100 євро і тому він був змушений через декілька днів віддати 100 євро підсудному ОСОБА_20 і продовжував працювати у останнього. Так як у нього виник борг приблизно 550 грн. за тиждень, тому він попросив ОСОБА_20 допомоги у отриманні кредиту на що ОСОБА_20 обіцяв допомогу і призначив зустріч біля театру ім.Щепкіна. При зустрічі з ОСОБА_20 останній запитав, яку суму йому необхідно? ОСОБА_20 пішов у магазин звідки ,виніс рахунок на 3000 грн. на компютерну техніку і порекомендував звернутися в «Приватбанк», що він і зробив, але йому було відмовлено. Тому він попросив допомоги у братової дружини ОСОБА_51, яка погодилась допомогти. Після оформлення кредиту і перерахування коштів на рахунок ОСОБА_22, із трьох тисяч гривень залишилось близько 2100 грн. з яких він близько 550 грн. віддав на виконання плану, а також купив 100 євро і віддав своєму знайомому. Через деякий час він захворів на нервовому грунті і на роботу до ОСОБА_20 не вийшов. Пізніше він знову зустрів ОСОБА_20О і той почав вимагати у нього 500 грн. за невикористання автомобіля за призначенням. І тому він пообіцяв поїхати на вул. Раскової,11, для проведення розрахунків, але так і не поїхав. Від цивільного позову він відмовляється. Підсудний ОСОБА_21 відносно нього ніяких дій не вчиняв.

Свідок ОСОБА_51 суду підтвердила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_52 з 2003 по 2006 рік. У травні 2006 року брат чоловіка, ОСОБА_11 попросив її взяти кредит на придбання компютера. Він повідомив, що гроші потрібні йому для того щоб повернути борг. Компютер він хотів взяти для того щоб потім його продати. При отриманні кредиту їй необхідно було підписати лише деякі документи, що вона і зробила. З підсудним ОСОБА_20 вона не знайома, так само, як і з іншими підсудними. Які документи вона підписувала в банку, вона не памятає.

Згідно заявки на а.с.208 т.8 підтверджується звернення ОСОБА_51 за отриманням кредиту в ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Видача підсудним ОСОБА_22 рахунків для оплати компютера та внесення передоплати, акту прийому товару підтверджується рахунком, товарним чеком, видатковою накладною та актом прийомки (а.с.215 -218 т.8).

Погашення заборгованості по кредитному договору підтверджується квитанціями (а.с.185-193 т.8)

17. В травні 2006 р. підсудний ОСОБА_20 залучив для роботи водієм без оформлення трудового договору громадянина ОСОБА_53 на автомобіль НОМЕР_9, який належав його сестрі ОСОБА_25 і остання видала доручення на право керування транспортним засобом ОСОБА_53

25.05.2006 р. при керуванні вище вказаним автомобілем ОСОБА_54 на вул. Героїв Сталінграда в м.Суми виникло ДТП з участю водія Москвич-ІЖ-412 №0088 СУ потерпілого ОСОБА_14 За оцінкою підсудного ОСОБА_20 винним в пошкодженні автомобіля НОМЕР_9 було визнано потерпілого ОСОБА_14 і запропоновано останньому відремонтувати автомобіль. По приїзду працівників міліції підсудний ОСОБА_20 заявив, що він перебував за кермом автомобіля ЗАЗ Daеwoo, незважаючи на заперечення зі сторони потерпілого ОСОБА_14, що потягнуло складання протоколу на останнього за ст. 124 КУпАП .

29.05.2006 року підсудний ОСОБА_20 за кошти потерпілого ОСОБА_14 відігнав автомобіль ВМ 56-92 до ПФ «Ікар ВМЗ-Сервіс»для оцінки, знявши з нього деякі складові частини і не очікуючи висновку експертизи висунув вимогу потерпілому ОСОБА_14 про сплату йому за ремонт 7742 грн. та 1820 грн. за неможливість експлуатувати автомобіль, що змусило потерпілого ОСОБА_14 погодитися з вимогою та передати підсудному ОСОБА_20 вище вказану суму. Так як автомобіль на СТО не ремонтувався, підсудний ОСОБА_20 почав вимагати ще 2000 грн. за простій автомобіля , але потерпілий ОСОБА_14 решту суми сплатити відмовився.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні даного злочину не визнав і суду підтвердив, що дійсно 29.05.2006 року в м.Суми по вул. Героїв Сталінграда в ДТП потрапив автомобіль під керуванням ОСОБА_54 Машина належала ОСОБА_25 По приїзду на місце ДТП , за обопільною згодою з потерпілим ОСОБА_14 було установлено, що ДТП настало з вини останнього і тому він повинен відшкодувати шкоду, завдану ДТП. Сума, яка була необхідна, становила приблизно 7000 грн. Він запропонував ОСОБА_14 заплатити частину коштів для придбання запасних частин, а решту суми сплатити після ремонту автомобіля. Спочатку ОСОБА_14 заплатив йому 1800 грн. і поставив автомобіль на СТО. ОСОБА_14 з усім був згоден, а потім, коли втрутилася його дружина, то почали виникати питання. За висновком експертизи вартість ремонту автомобіля складала 7392 грн. Однак ОСОБА_14 не погодився з кінцевою сумою, передав лише 7742 грн. і сказав, що він повинен розбиратися сам. Автомобілем під час ДТП керував ОСОБА_54, але після ДТП він пропонував останньому, щоб той сказав, що керував автомобілем підсудний ОСОБА_20 Гроші він не вимагав у ОСОБА_14, а лише пропонував сплатити вартість ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля.

Винність підсудного ОСОБА_20О у вчиненні вище вказаного злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що 28 травня 2006 року він, керуючи автомобілем Москвич по вул.. Героїв Сталінграду м.Суми в той час, коли йшов дощ, близько 8 год. 30 хв., допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_9, яким керував ОСОБА_54 Згодомна місце ДТП приїхав ОСОБА_20 та працівники міліції і повезли його та підсудного ОСОБА_20 в наркодиспансер для встановлення стану алкогольного спяніння. Після чого він став заперечувати, так як за кермом був не ОСОБА_20 а інший водій і тоді ОСОБА_20 привіз водія ОСОБА_54 Після медичного огляду стан алкогольного спяніння не підтвердився. Виходячи з ситуації ДТП, з чим він погодився, винним в ДТП був він. Тому підсудний ОСОБА_20 запропонував йому відшкодувати заподіяні збитки, на що він погодився і передав ОСОБА_20 1800 грн., оплативши вартість експертизи пошкодженого автомобіля. За пропозицією ОСОБА_20 машина була поставлена на станцію «Суми-Лада». Попередня оцінка вартості пошкоджень автомобіля була сума близько 7400 грн., які він передав ОСОБА_20, як представнику власника ОСОБА_25

Оскільки машина не ремонтувалася, то він висловив своє незадоволення ОСОБА_20, але останній сказав, що він є власником автомобіля і що хоче, те і робить, а через деякий час запропонував йому сплатити ще 1500 грн., але він відмовився платити вищевказану суму. Потім надійшла позовна заява про те, що ОСОБА_25 він винен 11000 грн., за винятком тієї суми, яку він сплатив раніше. Від цивільного позову потерпілий ОСОБА_14 відмовився.

Допитаний органами попереднього слідства (т.9 а.с.24-26) свідок ОСОБА_54 пояснив, що дійсно він працював на автомобілі НОМЕР_9. Керуючи вказаним автомобілем , на початку роботи він рухався по вул.. Героїв Сталінграда і потрапив в ДТП . В керований ним автомобіль врізався Москвич-ІЖ-412 №0088 СУ під керувавнням ОСОБА_14 Після проходження медичного огляду було встановлено, що обидва водія знаходились у тверезому стані. Після ДТП пошкоджений автомобіль було відправлено на станцію техобслуговування, а він був переведений на інший автомобіль. Ніяких трудових угод з підсудним ОСОБА_20 та членами його родини не заключалося.

Свідок ОСОБА_55 суду підтвердив, що він по роду служби виїжджав на місце ДТП, яке відбулося на вул. ОСОБА_56, де сталася аварія між автомобілями ІЖ та Daеwoo. Це було в 2006 році, коли автомобіль ІЖ порушив дистанцію і вдарив в задню частину автомобіля ЗАЗ Daеwoo. Після ДТП він повіз всіх в наркодиспансер. Водій, який керував автомобілем ІЖ ,повідомив, що автомобілем ЗАЗ Daеwoo керував не ОСОБА_20, а інша особа, тому зявився ОСОБА_53І.і стало відомо що за кермом був ОСОБА_53., що не заперечував останній. Свідком ДТП за документами був ОСОБА_21. Відносно ОСОБА_14 було складено протокол. Питання відшкодування при ньому не вирішувалося.

Допитана органами попереднього слідства свідок ОСОБА_57 (т.9 а.с.27-28) пояснила, що її чоловік ОСОБА_14 в травні 2006 року в районі вул.. Героїв Сталінграда м.Суми потрапив в ДТП. Так як чоловік був винен в ДТП , то підсудний ОСОБА_58 після відвідування СТО «Суми-Лада»повідомив чоловікові, що він за ремонт автомобіля повинен сплатити 7742 грн. В день аварії чоловік передав обумовлену суму ОСОБА_20, але через деякий час ОСОБА_20 повідомив, що за простой автомобіля потрібно заплатити ще 1300 1500 грн. Цю суму чоловік сплатити відмовився.

Вчинення адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_14 підтверджується матеріалами адміністративної справи та постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_14 (т.9, а.с.12, 32-44 ).

18. Влітку 2006 року підсудний ОСОБА_20 передав придбаний ним автомобіль НОМЕР_14 потерпілому ОСОБА_12 з метою перевезення пасажирів та отримання від цього прибутку. Офіційно трудові стосунки з потерпілим ОСОБА_12 підсудний ОСОБА_20 не оформляв.

19 липня 2006 року, близько 24 години, керуючи вищевказаним автомобілем, потерпілий ОСОБА_12 в с.Стецьківка Сумського району Сумської області зіткнувся з деревом та пошкодив керований ним автомобіль НОМЕР_14 , про що повідомив власника автомобіля, підсудного ОСОБА_20, який приїхав на місце ДТП і 20.07.2006 року наказав потерпілому ОСОБА_12 поставити автомобіль на місце ДТП, про що повідомив працівників ДАІ. По приїзду працівників ДАІ підсудний ОСОБА_20 повідомив останніх, що автомобілем керував потерпілий ОСОБА_12 у його присутності, чим ввів працівників міліції в оману. За наслідками перевірки в порушенні кримінальної справи відносно потерпілого ОСОБА_12 було відмовлено.

Так як ДТП сталося з вини потерпілого ОСОБА_12, то підсудний ОСОБА_20 запропонував останньому сплатити йому кошти в сумі 22500 грн., куди входитиме - ремонт автомобіля та простой автомобіля. Так як потерпілий ОСОБА_12 не мав коштів на відшкодування шкоди, то підсудний ОСОБА_20 запропонував йому взяти кредит, на що погодився останній. З метою отримання кредиту для потерпілого ОСОБА_12 підсудний ОСОБА_20 попросив свого знайомого, підсудного ОСОБА_22 виготовити фіктивні документи нібито для придбання ОСОБА_12 цифрової відеокамери «Sоny DCR505SE», на що погодився підсудний ОСОБА_22 і у другій половині липня 2006 року виготовив фіктивні документи, в м. Суми, вул. Кірова,6, де знаходився його орендований ним, як приватним підприємцем магазин: рахунок №0000701 від 20.07.2006 р., товарний чек про сплату ОСОБА_12 1000 грн., акт передачі товару ОСОБА_12 від 20.07.2006 р., видаткову накладну №000832 від 20.07.2006 р., розписався у вказаних документах та поставив свою печатку приватного підприємця.

Зазначені вище документи підсудний ОСОБА_22 через підсудного ОСОБА_20 передав потерпілому ОСОБА_12, який за допомогою отриманих від останніх документів уклав у Сумській філії ЗАТ КБ «ПриватБанк»кредитний договір №DN4KP94480268 від 20.07.2006 р. на видачу кредиту в сумі 5070 грн.. Придбану відеокамеру ОСОБА_12 передав у заставу за вимогою банку, але фактично не отримував . Виділені згідно кредитного договору кошти в сумі 4900 грн. були перераховані на рахунок ПП ОСОБА_22 в АТ «ВаБанк»№9, а згодом перераховані кошти були зняті з рахунку підсудним ОСОБА_22 та передані підсудному ОСОБА_20

Підсудний ОСОБА_20 вину у вчиненні злочину визнав та суду пояснив, що дійсно 20.07.2006 року, ОСОБА_12 йому повідомив, що він потрапив в ДТП в с.Стецьківка на автомобілі НОМЕР_14. Приїхавши в с.Стецьківка Сумського району Сумської області він побачив, що автомобіль стояв, упертий в дерево. Він запитав у потерпілого ОСОБА_12, що той має намір робити, і останній погодився відшкодувати завдані збитки шляхом отримання кредиту. Для отримання кредиту необхідно було підтвердження, що ОСОБА_12 працює у підприємстві підсудного ОСОБА_20 , тому він віддав ОСОБА_12 реєстраційні документи на підприємство. За ремонт автомобіля, який потрапив в ДТП по вині ОСОБА_12, потрібно було 18000 грн. ОСОБА_10 такої суми у ного не було , тому він оформив кредит на придбання відеокамери. Чи отримав він відеокамеру, чи гроші, він не памятає.

Підсудний ОСОБА_22 суду підтвердив, що дійсно він виписував рахунок на придбання відеокамери вартістю 4900 грн. Хто брав відеокамеру він не знає, але не виключає, що це міг бути ОСОБА_12 з підсудним ОСОБА_20 Гроші за видеокамеру було перераховано на його рахунок.

Винність підсудних ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у вчиненні вище вказаного злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що в липні місяці 2006 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_14 в с.Стецьківка Сумського району Сумської області, вїхав у дерево та розбив автомобіль, а саме: пошкодив бампер, капот, одну фару, лобове скло, радіатор та змістив двигун автомобіля. Коли приїхав підсудний ОСОБА_20О, він запропонував останньому відремонтувати автомобіль, але підсудний ОСОБА_20 відповів, що ремонтувати автомобіль будуть в «Суми-Лада», з чим він погодився. Для отримання коштів на ремонт автомобіля, він вирішив взяти кредит в банку, але назви банку він не памятає. Вказаний банк знаходиться в районі театру ім. Щепкіна. В магазині, поблизу театру ім. Щепкіна він взяв рахунок з яким пішов у банк . Гроші для внесення 1000 грн., йому дав ОСОБА_20. їх він і заплатив як передоплату. Чи були видані кошти, чи відеокамера, йому не відомо, але він особисто відеокамери не отримував. Під час ДТП він перебував в стані алкогольного спяніння. По кредитам до підсудного ОСОБА_20 він претензій не має. Дійсно він неодноразово передавав добровільно особистий паспорт та ідентифікаційний код для отримання кредитів, але після оформлення кредиту, паспорт та інші особисті документи знаходились у нього. Лише одного разу, після ДТП, паспорт був у ОСОБА_20 Скільки днів паспорт перебував у підсудного він сказати не може, але останній віддав його на першу вимогу. За проханням ОСОБА_20 він залишав ксерокопії всіх документів.

Свідок ОСОБА_59 суду пояснив, що в червні 2006 року , він разом зі своїм товаришем потерпілим ОСОБА_12 на автомобілі ЗАЗ Daewoo під керуванням останнього приїхав в с.Стецьківка Сумського району Сумської області , де відпочивали і вживали спиртне. Вживав спиртне також і ОСОБА_12 Під час відпочинку до ОСОБА_12 зателефонував його товариш і попросив привезти запасне колесо до автомобіля. Коли вони їхали з ОСОБА_12, в автомобілі лопнуло колесо і вони вїхали в дерево, пошкодивши автомобіль. Пошкоджений автомобіль вони поставили у ОСОБА_12 у дворі . Вранці приїхав господар розбитої машини і на його пропозицію, вони виштовхали машину з двору і поставили до дерева, як це було при ДТП. Потім приїхали працівники міліції та склали протокол .

Винність підсудних ОСОБА_20 та ОСОБА_22 у вчиненні вище вказаного злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, зокрема: матеріалами ДТП з участю ОСОБА_12 в с.Стецьківка Сумського району Сумської області (а.с.84-90 т.9), заявою на отримання кредиту ОСОБА_12

Видача фіктивних рахунків на отримання відеокамери ОСОБА_60 підтверджується рахунком , товарним чеком, актом прийома-передачі, додатковою накладною (т.9 а.с.111-114).

19. З метою подальшого отримання кредиту ОСОБА_12 на погашення збитків, завданих пошкодженням 19.07.2006 р. автомобіля НОМЕР_14, підсудний ОСОБА_20 знову 28.07.2006 року запропонував ОСОБА_12 взяти кредит, на що погодився ОСОБА_12. Для отримання кредиту ОСОБА_12, підсудний ОСОБА_20, за допомогою компютерної техніки в приміщенні офісу ВПП «Атлант»вул. Набережна р.Стрілки, 6, м.Суми, 28.07.2006 року виготовив на імя ОСОБА_12 довідку про доходи №2 від 21.07.2006 р., куди вніс неправдиві відомості, що ОСОБА_12 працював у ВПП «Атлант»з 01.02.2006 року по 1.07.2006 року та отримав заробітну плату в сумі 9170 грн. Надаючи довідці дійсного вигляду, підсудний ОСОБА_20 вчинив у довідці підписи за директора та головного бухгалтера ВПП «Атлант», завірив її печаткою та штампом підприємства. Також виготовив за допомогою невстановленої особи фіктивний трудовий договір між ВПП «Атлант»та ОСОБА_12 від 2.01.2006 року, куди вніс завідомо неправдиві відомості, та вчинив підписи за директора і ОСОБА_12

Потім підсудний ОСОБА_20 за допомогою невстановленої особи виготовив фіктивну квитанцію до прибуткового касового ордера №105-06 М від 28.07.2006 року про придбання ОСОБА_12 у нього, як приватного підприємця, меблевого гарнітуру «Ауріка»та кухонного гарнітуру «Кокос»і сплату 5000 грн., надав квитанціям дійсного вигляду, розписавшись в них за касира і завіривши печаткою ПП «Котенко».

28.07.2006 р. підсудний ОСОБА_20 передав ОСОБА_12 вищевказані документи, прийшов з останнім до КС «Перше кредитне товариство»в м.Суми вул. Харківська,22, для отримання кредиту ОСОБА_12

Надавши фіктивну довідку про доходи та фіктивні накладні на придбання гарнітурів «Ауріка»і «Кокос», фіктивний трудовий договір, а також інші особисті документи, ОСОБА_12 заключив кредитну угоду КСУ 1/0152/06/554# від 28.07.2006 р. про надання кредиту в сумі 5000 грн, які отримав і передав ОСОБА_20

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_20 винним себе у виготовленні фіктивної довідки, фіктивного трудового договора, а також фіктивної квитанці про оплату меблів «Ауріка»та «Кокос» визнав і суду пояснив, що по кредитному договору гроші отримав ОСОБА_12, за готівку розписався ОСОБА_12, а він міг бути поряд з останнім. Кредит брали в Першій Кредитній спілці, 20 тисяч гривень він у ОСОБА_12. не вимагав.

Винність підсудного ОСОБА_20 у вчиненні вище вказаного злочину також підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_60 суду пояснив, що дійсно він, за рекомендацією ОСОБА_20 брав кредит в сумі 5000 грн. у Кредитній спілці «Перше кредитне товариство»куди приїхав разом з ОСОБА_20 До КС «Перше кредитне товариство»він подав особисті документи : паспорт та ідентифікаційний код. Кредитний договір він підписав особисто. Про те, що кредит був оформлений на купівлю меблевого гарнітуру, він не знав і довідку про доходи та трудовий договір не читав.

Виготовлення фіктивних трудового договору та довідки про доходи на імя ОСОБА_60 підсудним ОСОБА_20 підтверджується договором та довідкою (а.с.132,133 т. 9).

Оформлення покупки стінки для зали «Ауріки», кухонного гарнітура «Кокос»підтверджується квитанцією. (а.с..136 т.9).

Заключення кредитного договору на покупку меблів підтверджується кредитним договором та договором застави , описом майна, переданого у заставу, заявою про видачу кредиту (а.с. 125-130 т.9).

20. Органами попереднього слідства ОСОБА_20 обвинувачується в тому, що він, зловживаючи довірою ОСОБА_12, шляхом погроз, обмеження прав і свобод і законних інтересів останнього, повторно домігся передачі холодильника Samsung вартістю 2039 грн. шляхом оформлення кредиту і заволодів коштами ЗАТ «Альфа-Банк»в сумі 2039 грн. Кредит ОСОБА_12 не сплачує. Дослідивши надані органами попереднього слідства та заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_12 та підсудного ОСОБА_20, суд приходить до висновку, що даний епізод підлягає виключенню із предявленого обвинувачення з таких підстав.

Так, потерпілий ОСОБА_12 суду підтвердив, що він дійсно у 2006 році в ДТП розбив автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ, що належав ОСОБА_25, і повинен був відшкодувати завдані збитки власнику автомобіля ОСОБА_25 Підсудний ОСОБА_20 запропонував йому на відшкодування шкоди за автомобіль придбати для його сімї в кредит холодильник, на що він погодився і в ЗАТ «Альфа-Банк»на вул. Харківській м.Суми уклав сам особисто кредитний договір надавши паспорт і код. Холодильник коштував приблизно 2 тис. грн.. Документи на придбання холодильника у кредит він передав ОСОБА_25 Кредит він оформив добровільно, без погроз з боку підсудного ОСОБА_20

Підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що після ДТП, яку здійснив ОСОБА_12 було пошкоджено автомобіль, що належав ОСОБА_25, який потребував ремонту, і він запропонував ОСОБА_12 відшкодувати збитки, а саме: на відшкодування збитків він запропонував купити ОСОБА_12 для нього холодильник у кредит, на що погодився останній. Заповнивши необхідні документи в ЗАТ «Альфа-Банк»придбав холодильник і передав йому. Передоплату за холодильник він вніс особисто. Погроз на адресу ОСОБА_12 він не висловлював.Тобто, ОСОБА_12 діяв добровільно, без примушування придбати холодильник зі сторони підсудного ОСОБА_20

Вищевказані пояснення дають суду підстави вважати, що даний епізод не можна розцінювати як вимагання підсудного про передачу холодильника «Samsung»шляхом погроз ОСОБА_12

21 01.08.2006 р. ОСОБА_20 знову запропонував ОСОБА_12 відшкодувати збитки за пошкоджений автомобіль в ДТП 19.07.2006 року в с.Стецьківка за допомогою товариша останнього ОСОБА_61, який також працював водієм таксі. ОСОБА_61 погодився допомогти ОСОБА_12 шляхом отримання кредиту через КС «Перше кредитне товариство»м.Суми, вул.. Харківська,22.

Для отримання кредиту на ОСОБА_61 підсудний ОСОБА_20, 01.08.2006 року, за допомогою компютерної техніки в офісі ВПП «Атлант»в м.Суми, вул. Набережна р.Стрілки,6, виготовив фіктивну довідку про доходи ОСОБА_61 №3 від 01.08.2006 року, до якої вніс неправдиві відомості, що останній працював у ВПП «Атлант»з 01.03.2006 року по 01.08.2006 року і отримав заробітну плату в сумі 9170 грн., незважаючи на те, що в час, вказаний у довідці, ОСОБА_61 на даному підприємстві не працював. В довідці підсудний ОСОБА_20 вказав директором ОСОБА_24 та головного бухгалтера ОСОБА_27, розписався за них та завірив штампом та печаткою ВПП «Атлант». Також підсудний ОСОБА_20 виготовив фіктивний трудовий договір на ОСОБА_61, від 01.03.2006 року, вказавши в ньому що останній працює водієм ВПП «Атлант»із заробітною платою 375 грн. В договорі вчинив підписи за директора ОСОБА_24 та ОСОБА_61 і завірив відтисками печатки та штампу ВПП «Атлант».

Також підсудний ОСОБА_20 з невстановленою особою виготовив фіктивну квитанцію до прибуткового касового ордера №105-06 М від 28.05.2006 року, де вказав, що ОСОБА_61 придбав у нього як приватного підприємця меблі на суму 5000 грн. В квитанції до прибуткового касового ордера підсудний ОСОБА_35 вчинив підпис за касира, завірив печаткою ПП Котенко 01.08.2006 р. Після отримання вище вказаних документів, виготовлених підсудним ОСОБА_20, ОСОБА_61 передав їх працівникам КС «Перше кредитне товариство»м.Суми, вул. Харківська,22, разом з документами про діяльність ВПП «Атлант», що сприяло укладеннню кредитного договору № СУ 1/0154/061554 від 01.08.2006 р. За договором ОСОБА_61І було видано кредит в сумі 5000 грн., які були передані продавцю товару ОСОБА_20, котрий фактично меблі не продавав, і які підсудний ОСОБА_20 привласнив. Також з ОСОБА_61 було заключено договір застави №СУ -1/4 від 01.08.2006 року на меблі, які фактично ніхто не продавав.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у виготовленні фіктивної довідки про заробітну плату ОСОБА_61 та фіктивного трудового договору на ОСОБА_61І визнав повністю та суду підтвердив, що дійсно ним було виготовлено та підписано фіктивну довідку про заробітну плату ОСОБА_61, а також трудовий договір на останнього, в якому він, напевно, розписався за ОСОБА_61. та директора підприємства ОСОБА_24 Для отримання кредиту потрібні були документи, які підтверджують придбання якогось предмета, тому він виготовив фіктивні документи про придбання у нього ОСОБА_61 меблів, які завірив печаткою ПП Котенко на суму 5000 грн. Кредит ОСОБА_61 отримував на прохання ОСОБА_12, так як вони друзі. Після оформлення кредитного договору ОСОБА_61, отримав гроші в сумі 5000 грн. і передав йому.

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що дійсно на його прохання ОСОБА_61 брав кредити в КС «Перше Кредитне товариство»для відшкодування збитків за пошкоджений автомобіль в ДТП. ОСОБА_61 отримав кредит в сумі 5000 грн. і віддав підсудному ОСОБА_20 Цивільний позов він не підтримує. Як оформляв кредитний договір ОСОБА_61 він не знає.

Свідок ОСОБА_62, допитаний органами попереднього слідства ( т.22. а.с.249-251 ) пояснив, що спочатку 2006 року він працював у Сумській філії СК «Перше кредитне товариство»спеціалістом фінансової безпеки . Приблизно у березні квітні 2006 року він познайомився з ОСОБА_20 як керівником ВПП «Атлант» і через деякий час було укладено договір про співпрацю з фірмою ВПП «Атлант» . Також йому відомо, що ОСОБА_26 деякий час працювала у ПП «Котенко». Так як у них були добрі відносини з ОСОБА_20, то останній інколи телефонував до нього і просив допомогти людині, яка зверталася до КС «Перше кредитне товариство», підтверджуючи, що людина працює в ВПП «Атлант». В червні 2007 року він, перевіряючи погашення кредитів, побачив, що деякі громадяни не платять кредит. ОСОБА_49 таких був ОСОБА_12 і ОСОБА_63 Відносно останніх він зателефонував до ОСОБА_20 і останній запевнив його, що люди працюють і кредит буде погашено.

Допитана органами попереднього слідства свідок ОСОБА_27 (а.с. 8-11 т.31) пояснила, що працюючи в фірмі ВПП «Атлант»вона нікому довідок про заробітну плату не видавала і їх не підписувала.

Аналогічні свідчення, що і свідок ОСОБА_27, дала суду і свідок ОСОБА_24

Видача фіктивної довідки про заробітну плату та вчинення фіктивного трудового договору на імя ОСОБА_61 підтверджується довідкою та трудовим договором (а.с. 144-145 т.9).

Оформлення кредитного договора ОСОБА_61 на підставі фіктивних документів, виданих підсудним ОСОБА_20, підтверджується заявою про отримання кредиту, кредитним договором, договором застави та описом майна переданого в заставу (а.с.137,139, 140,142 т.9).

Виготовлення фіктивної квитанції на імя ОСОБА_61 про придбання мякої частини вітальні підсудним ОСОБА_20 підтверджується квитанцією (а.с.147 т.9).

22.Згідно предявленого обвинувачення підсудні ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обвинувачуються в тому, що в період з липня по серпень 2006 року шляхом погроз насильства і знищення майна, обмеження прав, свобод та законних інтересів відносно ОСОБА_64 та його матері ОСОБА_13 вимагали 1000 доларів США, що становило згідно курсу Національного банку України 5050 грн., але грошей не отримали.

Дослідивши зібрані по справі докази та заслухавши пояснення підсудних ОСОБА_21, ОСОБА_20 та потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_12, суд приходить до висновку, що даний епізод підлягає виключенню з предявленого обвинувачення, виходячи з наступного. Так, потерпілий ОСОБА_12 суду підтвердив що дійсно, він в наслідок ДТП пошкодив автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ і домовився з ОСОБА_20 відшкодувати збитки шляхом отримання кредитів, особисті документи паспорт та ідентифікаційний код перебували у нього на момент укладення кредитних угод, а якщо були у ОСОБА_20, то останній передавав їх йому на першу вимогу. Після ДТП, паспорт дійсно знаходився у підсудного ОСОБА_20 Ним на відшкодування шкоди бралися кредити на відеокамеру, холодильник та інше. Питання відшкодування збитків вирішувалося при передачі автомобілів сімєю ОСОБА_20 ОСОБА_28 передавав добровільно. Коли ще коштів не вистачало на відшкодування шкоди, то ОСОБА_20 сказав, що не вистачає десь 750 грн. і після передачі цих коштів вони квити. Тому він і підсудний ОСОБА_20 їздили на роботу до його матері - ОСОБА_13, яка за його пропозицією віддала йому 750 грн. Чи вимагав гроші у його матері ОСОБА_20, йому не відомо.

Потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що після ДТП, яка сталася з її сином - потерпілим ОСОБА_12, останній зателефонував і повідомив, що треба 750 грн. заплатити господарю автомобіля і що це вже все.

Але через декілька днів знову приїхав підсудний ОСОБА_20 і сказав, що йому необхідно заплатити ще 1000 доларів США і привіз якийсь папір, де було вказано, що ці кошти необхідно сплатити за простой автомобіля та інше. Підсудний ОСОБА_20 ще декілька разів телефонував, але грошей вона не віддавала. Потім ОСОБА_20 приїздив у село, шукав сина, але хто при цьому був за кермом автомобіля, вона не знає. Розмова була лише з ОСОБА_20 Гроші ОСОБА_20 вона віддала добровільно і претензій до останнього вона не має. Чи погрожував підсудний ОСОБА_20 фізичною розправою, вона такого не памятає. Погрожував піти до її начальника, що вона розцінювала як підрив її авторитета. Підсудний ОСОБА_21 у неї нічого не вимагав, він навіть з машини не виходив. Те, що зрівняє будинок з землею і не буде куди прийти, ОСОБА_20 не говорив.

Підсудний ОСОБА_20 також суду пояснив, що так як ОСОБА_12 не міг взяти ніде грошей, то вони поїхали до його матері і вона передала 750 грн. Спочатку ОСОБА_13 погоджувалась гасити борг за сина, а потім відмовилась. Він приїжджав в с.Стецьківку з ОСОБА_21 як водієм, шукали ОСОБА_12 Матері ОСОБА_12 - ОСОБА_13 він не погрожував.

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що приїздив з ОСОБА_20 до потерпілого ОСОБА_12 в с.Стецьківку Сумського району Сумської області як водій. Погроз зі сторони ОСОБА_20 на адресу ОСОБА_12 та його матері він не чув.

Виходячи з вищевказаних пояснень, суд вважає, що підсудний ОСОБА_20 отримав кошти від ОСОБА_13 на підставі прохання її сина ОСОБА_12 добровільно.

23 З метою отримання страхових виплат за договором страхування транспортного засобу №5ТР від 10.01.2006 р. автомобіля ЗАЗ Daеwoo ВМ 53-96, який потрапив в ДТП 19.07.2006 р., підсудний ОСОБА_20 приховав дійсні обставини ДТП ,а саме: те, що ОСОБА_12 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння та всупереч п.4.3. та п.5.9 договору страхування не маючи законних підстав, сфальсифікував умови ДТП 20.07.2006 року. Це стало підставою для складання працівниками ДАІ довідок про обставини ДТП, в яких вказано, що підсудний ОСОБА_20, як власник автомобіля, в момент ДТП в с.Стецьківка Сумського району Сумської області був пасажиром вказаного автомобіля.

21.07.2006 р. підсудний ОСОБА_20 звернувся в ЗАТ СК «Приморє»з повідомленням про настання страхового випадку з автомобілем НОМЕР_14 власником якого він був сам, надавши звіт про оцінку пошкодженого автомобіля згідно експертного висновку Сумського ПФ «Ікар ВМЗ - ОСОБА_49» від 26.07.2006 року про збитки заподіяні ДТП на суму 18165 грн. 82 коп., довідку про ДТП, видану ВТДП ДАІ УМВС України в Сумській області, та копію протоколу про медичний огляд на стан спяніння ОСОБА_12 від 20.07.2006 року, чим ввів в оману працівників страхової компанії ЗАТ СК «Приморє»і домігся прийняття рішення останньою про виплату страхового відшкодування в сумі 14383, 97 грн., які були перераховані на рахунок Сумської філії АКБ «Імексбанк», з яких 1920,19 грн. було витрачено на погашення кредиту, а решту виплачено підсудному ОСОБА_20, чим завдано збитків ЗАТ СК «Приморє» на суму 14383,97 грн.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе визнав частково і суду пояснив, що його вина у отриманні страхової суми від ЗАТ СК «Приморє»лише в тому, що він повідомив працівникам ДАІ, а згодом і страхову компанію, що він був пасажиром автомобіля, який потрапив в аварію. Зробив він це тому, що страхова компанія, укладаючи договір, ввела його в оману . Підсудний ОСОБА_21 ніякого відношення до отримання страхової компенсації не має, оскільки був лише водієм автомобіля, яким він приїжджав.

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що йому зателефонував підсудний ОСОБА_20 і повідомив про ДТП в с.Стецьківка Сумського району Сумської області . В селі машина стояла в дворі ОСОБА_12 За наказом ОСОБА_20 вони виштовхали машину з двору і поставили її біля дерева. Машина була розбита; як сталося ДТП, він не знає.

Крім пояснень самих підсудних, вина підсудного ОСОБА_20 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що дійсно він, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo ВМ 53-96 АВ в с.Стецьківка, допустив ДТП 19.07.2006 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Укладення договору старахування автомобіля НОМЕР_14 підсудним ОСОБА_20 підтверджується договором страхування (а.с.15 т.14).

Повідомлення про настання страхового випадку підсудним ОСОБА_20 підтверджується повідомленням (а.с.104 т.14), довідкою про ДТП, актом прийому передачі документів, страховим листом та протоколом медичного огляду ОСОБА_12 (100-107 т.14)

24 1.08.2006 р. невстановлений водій керуючи автомобілем ЗАЗ Daеwoo ВМ №44-30 АВ, що належав матері підсудного ОСОБА_20 ОСОБА_29, вчинив ДТП в районі перехрестя Білопільського шляху м.Суми та радгоспу «Тепличний»м.Суми, пошкодивши автомобіль.

З метою отримання страхового відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля, підсудний ОСОБА_20 вирішив створити підстави для відшкодування шкоди страховою компанією ЗАТ СК «Приморє».

01.08.2006 року, вступивши у попередню змову з підсудним ОСОБА_21, підсудний ОСОБА_20 відвів роль водія автомобіля ЗАЗ Daewoo ВМ 44-30 АВ підсудному ОСОБА_21 та створивши видимість обставин, що автомобіль під керуванням ОСОБА_21 занесло на електроопору, викликав працівників ДАІ . Працівник ДАІ ОСОБА_55, не знаючи про злочинні дії підсудних ОСОБА_21 і ОСОБА_20, склав матеріали про ДТП та відібрав пояснення від підсудного ОСОБА_21 та ОСОБА_29, як власника автомобіля, яка участі в ДТП не приймала, на підставі чого було складено протокол про порушення ст. 124 КУпАП ОСОБА_21

Після огляду ДТП працівниками міліції, підсудний ОСОБА_20 зняв частину складових частин автомобіля, а саме розпізнавальний ліхтар таксі, і відігнав автомобіль на СТО «Суми-Лада»м.Суми, вул. Черепіна,19, де надав його для оцінки вартості відшкодування спеціалістам Сумської ПФ «Ікар ОСОБА_49»2.08.2006 та звернувся від імені ОСОБА_29 до ЗАТ СК «Приморє»з повідомленням про настання страхового випадку, навівши неправдиві обставини про ДТП, та надав довідки ДАІ щодо сфальсифікованого ДТП з медичним оглядом ОСОБА_21 та інші документи і експертну оцінку вартості ремонту автомобіля ОСОБА_29 на суму 13942,24 грн. ОСОБА_10 даний злочин підсудні ОСОБА_21 та ОСОБА_20 не змогли довести до кінця з причин, незалежних від їх волі, так як страхова компанія відмовила у виплаті страхової суми на підставі п.5.9.Договору страхування транспортного засобу №15ТР від 20.01.2006 року та ст.26 Закону України «Про страхування».

Підсудний ОСОБА_20 винним себе в замаху на отримання страхової суми визнав і суду пояснив, що він дійсно мав намір отримати грошову компенсацію за ДТП, яка виникла з автомобілем, що належав його матері ОСОБА_29, але обставини ДТП він не памятає. Автомобілем ЗАЗ Daеwoo ВМ №44-30 АВ він розпоряджався особисто. Документи на отримання страхової суми заповнював він .

Підсудний ОСОБА_21 винним себе у вчиненні злочину не визнав і суду пояснив, що був такий випадок, коли ОСОБА_20 просив його сісти за кермо автомобіля після ДТП та виступити в ролі водія на автомобілі ЗАЗ Daewoo ВМ 44-30 АВ, оскільки водія не було. Працівникам ДАІ він дав пояснення, які йому говорив підсудний ОСОБА_20 і також сказав, що в автомобілі під час ДТП була власник автомобіля ОСОБА_29 Чи був на момент вчинення ДТП 01.08.2006 року, він не памятає. Про ДТП йому розповів ОСОБА_20 Хто був водієм вказаного автомобіля під час ДТП, йому не відомо. Інші обставини він не памятає. Він міг збирати документи для страхового відшкодування і він цього не заперечує .

Свідок ОСОБА_55 суду пояснив, що ДТП по вул..Білопільський Шлях не дуже памятає, але він виїжджав на місце ДТП як інспектор ДАІ. По даному ДТП була видана довідка кожному учаснику ДТП.

Винність підсудних у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами по справі, а саме:

Страхування транспортного засобу автомобіля ЗАЗ Daеwoo ВМ №44-30 АВ, належного ОСОБА_29 підтверджується договором стархування (а.с.18-20 т.14).

Повідомлення про настання страхового випадку та звіт про відшкодування ремонту і відмову від виплати страхової компенсації підтверджується повідомленням, листом та звітом (а.с.155-156, 158-194 т.14).

Обставини ДТП та медичний огляд ОСОБА_21 підтверджуються довідками про ДТП та медичним оглядом ОСОБА_21 (а.с.152, 153,154 т.14).

25. Підсудному ОСОБА_20 предявлено обвинувачення в тому, що він, зловживаючи довірою, повторно заволодів коштами ОСОБА_23 в сумі 2020 грн.

Дослідивши судом докази, надані органами попереднього слідства та заслухавши пояснення, дані суду підсудним ОСОБА_20 та підсудним ОСОБА_23, суд приходить до висновку, що з предявленого обвинувачення даний епізод підлягає виключенню, виходячи з наступного.

Так, підсудний ОСОБА_23 суду пояснив, що він дійсно звертався за допомогою до підсудного ОСОБА_20 для отримання кредиту на придбання автомобіля і останній йому пообіцяв у цьому посприяти і розяснив умови кредитування, зокрема: перший внесок строкові кошти, реєстрація автомобіля в ДАІ, тому ним було передано 400 доларів США ОСОБА_20для оплати вказаних платежів.

Підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що дійсно він надавав допомогу ОСОБА_23 у отриманні кредитів для придбання автомобіля і розяснив останньому, які кошти першочергово потрібно сплатити - це комісія банку, страховка, нотаріальні послуги та інше. Він особисто від ОСОБА_23 собі 400 доларів не брав.

Вищевказані свідчення підтверджують передачу підсудним ОСОБА_23 підсудному ОСОБА_20 2020 грн. правомірно, за взаємною згодою.

26 . Весною 2006 р. підсудний ОСОБА_20, без оформлення трудового договору залучив до роботи на власний автомобіль ЗАЗ Daеwoo ВМ №50-51 АВ підсудного ОСОБА_23 з використанням автомобіля для перевезення пасажирів як таксі.

Підсудний ОСОБА_23, працюючи у підсудного ОСОБА_20, вирішив придбати у власність автомобіль та звернувся в липні 2006 року за допомогою до підсудного ОСОБА_20 З метою допомогти підсудному ОСОБА_23, підсудний ОСОБА_20 запропонував останньому отримати кредит у філії АКБ «Імексбанк»м.Суми, мотивуючи тим, що він має там знайомих працівників, на що погодився підсудний ОСОБА_23

На початку липня 2006 р. підсудний ОСОБА_20, діючи спільно з підсудним ОСОБА_23, звернувся з проханням до підсудного ОСОБА_22Г про видачу фіктивних документів, нібито про продаж підсудному ОСОБА_23 компютерної техніки компютера, монітора, колонок, принтера, сканера та джерела живлення, на що погодився підсудний ОСОБА_22 і узгоджено з підсудними ОСОБА_20 та ОСОБА_23А, в магазині по вул.. Кірова,6 м.Суми, 11.07.2006 року виготовив за допомогою компютерної техніки рахунок №0000679 від 11.07.2006 р. на оплату компютерної техніки на суму 6180 грн., акт прийому-передачі товару підсудному ОСОБА_23 №DNH4KP4480281 від 11.07.2006 р. та товарний чек № 29 від 11.07.2006 року про сплату ОСОБА_23 передплати в сумі 620 грн. ОСОБА_26 виданим документам дійсного вигляду, підсудний ОСОБА_22 завірив їх власною печаткою та розписався у виданих документах. Зазначені документи були передані підсудному ОСОБА_65, який разом з підсудним ОСОБА_20 звернувся 11.07.2006 р. до Сумської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк», для отримання кредиту. На вимогу банку підсудний ОСОБА_20 виступив поручителем у підсудного ОСОБА_23 На підставі особистих документів підсудного ОСОБА_23 та фіктивних документів, виданих підсудним ОСОБА_22, банком було прийнято рішення про видачу кредиту і укладено кредитний договір № DNH4KR94480281 від 11.07.2006 на суму 7228 грн. та перераховано на рахунок ПП «Гура» 6180 грн. які згодом підсудний ОСОБА_22 передав підсудним ОСОБА_2 та ОСОБА_23

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у скоєному злочині визнав частково і суду пояснив, що дійсно до нього звернувся підсудний ОСОБА_23 за допомогою в отриманні кредиту. Він розяснив останньому умови видачі кредиту, але особисто гроші він не отримував . Відносно видачі довідок підсудним ОСОБА_22 ОСОБА_23 не виключає можливості, що просив ОСОБА_22Г, щоб він поставився до ОСОБА_23 лояльно.

Підсудний ОСОБА_22 винним себе у скоєному злочині визнав повністю і суду підтвердив, що дійсно 11.07.2006 року ним, на прохання підсудного ОСОБА_23, було виписано товарний чек, товарну накладну та інші документи, про нібито придбання підсудним ОСОБА_23 у нього копютерної техніки. Підсудний ОСОБА_23 пояснив, що йому потрібна була готівка. Після оформлення кредитного договору ОСОБА_23 за умовами договору кошти були перераховані на його рахунок у сумі 6180 грн., які після отримання він передав ОСОБА_23 Обвинувачення, що він отримав 1000 грн. за послуги в отриманні ОСОБА_23 кредиту є невірними. Змови з підсудним ОСОБА_20 по даному епізоду не було. Про зняття коштів і передачу готівки була розмова лише з ОСОБА_23

Підсудний ОСОБА_23 винним себе у скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що дійсно у нього виникло бажання придбати в кредит автомобіль, тому він звернувся до підсудного ОСОБА_20 з проханням допомогти в отриманні кредиту. Останній пообіцяв свою допомогу і розповів умови отримання кредиту. Разом з ОСОБА_20, а можливо, і він сам, він приїхав до підсудного ОСОБА_22 , який виписав рахунок-фактуру та інші документи на придбання на його імя компютерної техніки. З наданими документами він прийшов в «ПриватБанк»для оформлення кредиту , але для оформлення кредиту потрібен був поручитель, яким за його проханням став ОСОБА_20 ОСОБА_25 оформлено кредитний договір та надано йому у кредит 6180 грн., з яких він отримав 5180 грн., де ділися 1000 грн. він не знає, але на його думку, ці кошти були сплачені ним як початковий внесок та страховка. Раніше ОСОБА_22 він не знав, але ОСОБА_22 він пояснив, що йому потрібні не компютер, а гроші.

Отримання кредиту підсудним ОСОБА_23 підтверджується заявою позичальника (а.с. 31-36 т.10).

Видача фіктивних документів підтверджується рахунком, накладною, товарним чеком, актом прийому-передачі (а.с. 37-40 т.10).

Згода підсудного ОСОБА_20О бути поручителем при отриманні підсудним ОСОБА_23 кредиту підтверджується анкетою та ксерокопіями особистих документів (а.с. 41-45 т.10.).

27. Маючи на меті придбання автомобіля у власність, підсудний ОСОБА_23А в липні 2006 року звернувся до підсудного ОСОБА_20 з проханням виготовити фіктивну довідку про доходи, на що погодився останній і в приміщенні офісу ВПП ОСОБА_10 в м.Суми, вул. Набережна р. Стрілки,6, 08.07.2006 року за допомогою компютерної техніки виготовив фіктивну довідку в липні 2006 року на імя ОСОБА_23 №1 від 8.07.2006 р., де вказав, що той працював у ВПП «Атлант»з 01.02.2006 р. по 01.07.2006 р. і отримав заробітну плату 14170 грн. Надаючи виготовленій фіктивній довідці вигляду дійсності, підсудний ОСОБА_20 вчинив підписи у довідці за директора та головного бухгалтера підприємства ВПП «Атлант», завірив штампом та печаткою ВПП «Атлант».

Тоді ж підсудний ОСОБА_20 узгоджено з підсудним ОСОБА_23 за допомогою невстановленої слідством особи виготовив копію завідомо неправдивого трудового договору від 01.01.2006 року, до якого вніс відомості про те, що ВПП «Атлант»в особі ОСОБА_24 уклала з ОСОБА_23 безстроковий трудовий договір, за яким останній принятий водієм з заробітною платою 370 грн. на місяць. Надаючи підробленому трудовому договору вигляд дійсного документа , підсудний ОСОБА_20 вчинив підписи у ньому за директора ОСОБА_24 та ОСОБА_23 і завірив відбитком печатки ВПП «Атлант».

За допомогою компютерної техніки, підсудний ОСОБА_20 І.О.19.07.2006 року виготовив фіктивну квитанцію до прибуткового касового ордера №211-06 м. від 19.07.2006 р. куди вніс неправдиві відомості про те, що ним, як приватним підприємцем, прийнято від ОСОБА_23 5000 грн. за продаж меблевого гарнітура «Мальвіна», завіривши її своїм підписом замість продавця та скріпивши печаткою ПП ОСОБА_20

З підробленими документами про заробітну плату та касовим ордером, виготовленими підсудним ОСОБА_20 і переданими підсудному ОСОБА_23 , підсудні приїхали до КС «Перше кредитне товариство»м.Суми, вул. Харківська,22, де підсудний ОСОБА_23, надавши необхідні документи, в тому числі фіктивні документи, виготовлені підсудним ОСОБА_20, в тому числі і копію трудової угоди та документи про діяльність ВПП «Атлант», написав заяву про видачу кредиту, що сприяло укладенню кредитного договору 19.07.2006 р. СУ №1/0135/06554 на суму 5000 грн. На забезпечення погашення кредиту, підсудний ОСОБА_23 за згодою підсудного ОСОБА_20 уклав договір застави СУ 1/0135/06554 і підсудний ОСОБА_20, як продавець товару, отримав з каси КС«Перше кредитне товариство» 5000 грн., які передав підсудному ОСОБА_23

Підсудний ОСОБА_20 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю і суду пояснив, що трудовий договір та приходно касовий ордер на придбання меблевого гарнітуру виготовив він особисто, розписався в них особисто за головного бухгалтера та директора товариства ОСОБА_24, але не виключає, що в трудовому договорі міг розписатися сам підсудний ОСОБА_23 Документи ОСОБА_23 здавав сам особисто, але він міг підказувати останньому, де розписатися в договорі.

Підсудний ОСОБА_23 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю і суду пояснив, що отриманих коштів для придбання автомобіля було замало, тому він вирішив звернутися до підсудного ОСОБА_20 для того, щоб взяти ще один кредит. Через деякий час ОСОБА_20 зателефонував йому і назвав, де можна взяти кредит. Також підсудний ОСОБА_20 передав йому пакет документів зокрема: копію трудового договору, довідку про доходи та інше . На підставі особистих документів та документів, виданих підсудним ОСОБА_20, він уклав кредитний договір в КС «Перше кредитне товариство»на придбання меблевого гарнітура «Мальвіна»в сумі 5000 грн.. В ВПП «Атлант»він не працював і заробітну плату не отримував. Меблевий гарнітур він, відповідно, не отримував.

Крім визнання своєї вини самими підсудними, їх вина у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Так, свідок ОСОБА_66 суду пояснила, що дійсно підсудний ОСОБА_20 приводив у банк, де вона працювала, своїх знайомих підсудних ОСОБА_23 та ОСОБА_21 для отримання кредиту. Вони надавали необхідні документи для отримання кредиту, а також довідки про доходи під час роботи у ОСОБА_20 Достовірність вказаних довідок вона не перевіряла, оскільки це компетенція служби безпеки. Були і інші випадки, коли підсудний ОСОБА_20 приводив своїх знайомих для отримання кредитів і говорив, що вони надійні і їм потрібно видати кредит. Сумнівів відносно довідок, які видавалися ПП Котенко, у неї не виникало. За умовами кредитування автомобіля, він може передаватися третім особам, лише якщо дирекція ОСОБА_15 дала такий дозвіл, з яким особа, що отримала кредит, звертається до нотаріуса і там оформляються доручення.

Свідок ОСОБА_67 суду пояснила, що вона працювала в КС «Перше кредитне товариство»з 01 лютого 2005 року по квітень 2010 року, а у 2007 році працювала у кредитному відділі КС і знала ОСОБА_20 як приватного підприємця. Довідки, які видавав ОСОБА_20 для оформлення кредитів відповідали вимогам . Те, що особи, які вказані в довідках, працюють у ОСОБА_20 ніяких сумнівів не викликало. Вказані особи отримували кредити добровільно без примушування.

Видання фіктивної довідки про доходи ОСОБА_23, трудового договору та квитанції до прибуткового касового ордера підсудним ОСОБА_20 підтверджується довідкою, договором та квитанціями(а.с.55,56,61, т.10.)

Отримання кредиту підсудним ОСОБА_23 та передача у заставу майна згідно кредитного договору, яке фактично підсудний ОСОБА_23 не отримував, а саме меблевого гарнітура «Мальвіна»за заявою про отримання кредиту підтверджується кредитним договором, договором застави та заявою ОСОБА_23 (а.с.48, 50-51, 53 т.10).

28. Маючи недостатню суму коштів для придбання автомобіля, підсудний ОСОБА_23 вирішив отримати новий кредит на імя своєї матері ОСОБА_68 Діючи за попередньою змовою з підсудним ОСОБА_20 та не ставлячи до відома свою матір, на початку вересня 2006 року отримав від підсудного ОСОБА_20 виготовлену фіктивну довідку про доходи на імя ОСОБА_68 в приміщенні офісу ВПП «Атлант»м. Суми вул. Набережна р.Стрілки,6, де підсудний ОСОБА_20 вказав, що ОСОБА_68 працювала бухгалтером ПП «Котенко»з 1.04.2006 року по 1.09.2006 року і отримала заробітну плату в сумі 4300 грн., не вказавши в довідці номера та дати. Надаючи довідці вигляду дійсності, підсудний ОСОБА_20 вчинив в довідці підписи та завірив печаткою ПП «Котенко», тоді ж підсудний ОСОБА_20, узгоджено з підсудним ОСОБА_23, виготовив за допомогою неустановленої особи трудовий договір від 01.02.2006 року про те, що ОСОБА_68 працює на посаді бухгалтера ПП «Котенко»з окладом 375 грн. на місяць, та вчинив підпис за ОСОБА_68 в договорі і завірив печаткою та штампом ВПП «Атлант»

Так як для отримання кредиту ОСОБА_68 необхідні були документи про рух товару, то підсудні ОСОБА_20 та ОСОБА_23 звернулися до підсудного ОСОБА_22 про видачу фіктивних документів про рух товару на імя ОСОБА_68 і останній в приміщенні магазину на вул. Кірова,6, м. Суми на початку вересня 2006 року власноручно виписав товарний чек №44 від 05.09.2006 року про оплату товару в сумі 5000 грн. ОСОБА_68 і з використанням компютерної техніки виготовив фіктивний рахунок №0000857 від 5.09.2006 р. на оплату компютерної техніки на суму 5000 грн., розписався в них , поставив печатку ПП «ОСОБА_22Г.»та передав підсудним ОСОБА_20 та ОСОБА_23Отримані фіктивні документи від підсудного ОСОБА_22 підсудні передали ОСОБА_68, яка не підозрюючи про фіктивність документів отриманих від підсудних, 5.09.2006 р. уклала з КС «Перше кредитне товариство»кредитний договір №СУ 1/0200/06/554# від 05.09.2006 року, а також на вимогу банку уклала договір застави №СУ-1/0200/06/554 від 05.09.2006 року і отримала в касі банку 5000 грн., які передала ОСОБА_23

Підсудні ОСОБА_20, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 винними себе у вчиненні вищевказаного злочину визнали повністю і кожен окремо суду підтвердили,.

Так, підсудний ОСОБА_2 , що він дійсно виготовив фіктивну довідку про доходи ОСОБА_68 та фіктивний трудовий договір і міг підписатися в договорі за ОСОБА_68 Також міг просити підсудного ОСОБА_22 виготовити рахунки, так як останній йому ніколи ні в чому не відмовляв.

Підсудний ОСОБА_23 суду підтвердив, що він дійсно звернувся за допомогою до підсудного ОСОБА_20 в отриманні кредиту на його матір ОСОБА_68, на що погодився ОСОБА_20 . Згодом він особисті документи матері віддав підсудному ОСОБА_20, це було у вересні 2006 року, а потім, забравши пакет документів у ОСОБА_20., разом з матірю поїхав в КС «Перше кредитне товариства, де мати на підставі отриманих документів уклала кредитний договір , отримала гроші і передала йому. Підсудний ОСОБА_22 виготовив рахунок на придбання компютерної техніки на суму 5000 грн. Без надання фіктивних документів, виданих підсудними ОСОБА_20 та ОСОБА_22, неможливо було б оформити кредит. Всі документи він отримав від підсудного ОСОБА_20

Підсудний ОСОБА_22 суду пояснив, що дійсно рахунок-фактура і товарний чек виписані ПП «Гура», але виготовив їх не він особисто, а виготовлено за його вказівкою іншими працівниками, які працювали в ПП «Гура», а чекова книжка вказаного магазину повністю проштампована штампами ПП «Гура». Хто міг виготовити вказані документи, він пояснити не може.

Винність підсудних у вчиненні вищевказаного злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, свідок ОСОБА_68 пояснила суду, що в розмові з нею її син ОСОБА_23 повідомив їй, що є можливість оформити автомобіль в кредит, але оскільки не вистачає грошей на перший внесок, то попросив взяти кредит на її імя. Приїхавши в м.Суми, вона віддала свій паспорт, де на вул. Горького син зробив з нього копії. Через деякий час син приніс ще якісь документи, на які вона не дивилась. Потім вони приїхали на вул. Харківську, м.Суми, де якась дівчина дала їй якісь документи і вона їх підписала, а через деякий час вона отримала гроші в банку. В ПП «Котенко» вона ніколи не працювала. До ПП «Котенко» вона ніякого відношення не має.

Виготовлення фіктивного трудового тоговора та довідки про заробітну плату, рахунку та товарного чеку підтверджується довідкою, договором, рахунком та чеком (а.с.70,71,74,75 т.10).

Отримання кредиту на підставі вищевказаних фіктивних документів ОСОБА_68 підтверджується заявою на отримання кредиту, кредитним договором, договором застави та описом майна, переданого в заставу (а.с.62,64,65,67 т.10).

29. Не маючи достатню кількість коштів для придбання автомобіля, підсудний ОСОБА_23 вирішував питання про подальше отримання кредиту . З даною метою він разом з підсудним ОСОБА_20 звернувся до філії АКБ «Імексбанк»м.Суми у вересні 2006 року з проханням про видачу кредиту в сумі 46319 грн. Так як згідно умов кредитування було потрібно надати довідку про доходи, то підсудний ОСОБА_23 звернувся до підсудного ОСОБА_20 з питання щодо виготовлення фіктивної довідки, на що погодився останній і в офісі ВПП «Атлант», в м.Суми по вул.. Набережна р. Стрілки,6, 07.09.2006 року за допомогою компютерної техніки виготовив фіктивну довідку №58 від 07.09.2006 року про те, що ОСОБА_23 працював в ВПП ОСОБА_10 з 1.04.2006 року по 1.09.2006 року і отримав заробітну плату 12460 грн. Надаючи довідці вигляду офіційного документа, підсудний ОСОБА_20 вчинив у довідці підписи за директора та головного бухгалтера ОСОБА_24 і ОСОБА_27 та завірив печаткою і штампом ВПП «Атлант»і передав довідку підсудному ОСОБА_23, який отримавши вищевказану довідку. 15.09.2006 року звернувся до філії АКБ «Імексбанк»м.Суми для отримання кредиту. Після відповідного заповнення документів за вимогою банку підсудний ОСОБА_23 отримав гарантійного листа на оплату придбання автомобіля. Після отримання в салоні магазину ВАТ «Суми-Авто»рахунка-фактури № на оплату автомобіля Daewoo Lanos ТF-69V125 вартістю 47435 грн. він оплатив початковий внесок в сумі 7116 грн. та уклав з продавцем договір купівлі продажу №8525 на придбання автомобіля Daewoo Lanos ТF-69V125, вартістю 47435 грн.

За домовленістю з підсудним ОСОБА_20 ОСОБА_23 15.09.2006 року у приватного нотаріуса м.Суми оформив заяву , що автомобіль придбаний за спільні кошти у спільну власність, що стало підставою для реєстрації автомобіля 16.09.2006 року на ім.я підсудного ОСОБА_23 та підсудного ОСОБА_20 як співвласника автомобіля Daewoo Lanos ВМ-7691 АС . На підставі підробленої довідки про доходи №58 від 13.09.2006 року на імя ОСОБА_23, та особистих документів ОСОБА_20, як засновника ВПП «Атлант» підсудними за рахунок обману було укладено кредитний договір №125/6 від 18.09.2006 року про видачу кредиту в сумі 40319 грн. у кредитній філії АКБ «Імексбанк» у м.Суми. ОСОБА_28 були перераховані продавцеві автомобіля, згідно заключного договору купівлі-продажу з підсудним ОСОБА_23

На вимогу банку придбаний автомобіль підсудний ОСОБА_23 передав в заставу, уклавши договір застави ВЕВ №051058 від 18.09.2006 року та застрахував в ТДВСК «Альфа»-ГАРАНТ 18.09.2006 року за номером 06/08-108-00094, при сплаті страхових коштів у сумі 3178,15 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю , а підсудний ОСОБА_23 частково і кожен окремо суду пояснили.

Підсудний ОСОБА_23, що, не маючи достатньо коштів для придбання автомобіля, але дізнавшись, що потрібно для кредитування на придбання автомобіля , він знову на початку вересня 2006 року звернувся за допомогою до підсудного ОСОБА_20, щоб останній надав необхідну допомогу у виготовленні документів, зокрема, довідки про доходи. Через деякий час підсудний ОСОБА_20 передав йому довідку про заробітну плату , згідно якої він нібито працював водієм ВПП «Атлант»з 01.06.2006 року по 01.09.2006 року та одержав заробітну плату в сумі 12460 грн. ОСОБА_2 отриманих першочергових кредитних коштів він вніс першочерговий внесок 7116 грн. для придбання автомобіля Daewoo Lanos ТF69Y125 та отримавши у банку гарантійний лист на підставі рахунку, отримав автомобіль . По домовленості з ОСОБА_20 було оформлено документи в ДАІ , за яким співвласником автомобіля за номером ВМ 76-91 АС разом з ним є ОСОБА_20 Він визнає використання підроблених ОСОБА_20 документів, але виготовлення їх за попередньою змовою з ОСОБА_20 не визнає. Кредит був оформлений в філії АКБ «Імексбанк» у м.Суми.

Підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що він згоден з тим, що підробив довідку про доходи ОСОБА_23 . Необхідність в оформленні його співвласником автомобіля ОСОБА_23 була в тому, що він був оформлений поручителем при оформленні кредиту ОСОБА_23

Свідок ОСОБА_27 органу попереднього слідства пояснила (т.31 а.с.8-11), що працюючи в фірми ВПП «Атлант», вона ніяких справок про заробітну плату не видавала і в них не розписувалася. В той час, коли вона працювала в даній фірмі, вона видавала згідно відомостей зарплату ОСОБА_24, ОСОБА_30, Москаленко, ОСОБА_21, ОСОБА_29 та собі, трудові договори ні з ким не укладала.

Свідок ОСОБА_69 суду підтвердив, що дійсно він домовився з ОСОБА_23 що візьме у нього автомобіль Daewoo Lanos, так як він працював на ринку і йому потрібний був автомобіль. Власником автомобіля був ОСОБА_23, а співвласником ОСОБА_20. Він частково погасив кредит за ОСОБА_23, але потім машину повернув останньому. На даний момент виникла заборгованість по кредиту на даний автомобіль, так як він більше року не платив за кредит за ОСОБА_23, а машиною користувався. Повернув він автомобіль ОСОБА_23А.в січні 2010 року.

Свідок ОСОБА_70 суду пояснила, що дійсно вона, працюючи в філії АКБ «Імексбанк»м. Суми, приймала документи на отримання кредитів, але перевірка достовірності цих документів до її функціональних обовязків не входила.

Винність підсудних у вчиненні вищевказаного злочину також підтверджується іншими доказами по справі, дослідженими судом, зокрема, довідкою про доходи на ОСОБА_23 (а.с.125 т.21).

Оформлення договору купівлі-продажу автомобіля, реєстрації та кредитування ОСОБА_23 для придбання автомобіля підтверджується заявою на отримання кредиту, (а.с.119 т.21), згодою банку (а.с.133 т.21), предоплатою (а.с.126 т.21), рахунком-фактурою та договором купівлі-продажу (а.с.127, 129-131 т.21).

Реєстрація автомобіля на підсудних ОСОБА_23 та ОСОБА_20 підтверджується заявою та довідкою про реєстрацію, свідоцтвом про реєстрацію (а.с.116-118 т.10, 125 т.10, 131 т.10)

Отримання кредиту підтверджується кредитним договором (а.с.135-137 т.21).

Укладення договору страхування та передача в заставу придбаного ОСОБА_23 автомобіля підтверджується договорами (а.с.138, 141-143 т.21).

30. В серпні 2006 року підсудний ОСОБА_21, маючи у своїй власності автомобіль НОМЕР_15, почав використовувати його як таксі для перевезення пасажирів і разом з підсудним ОСОБА_20 підшукали на даний автомобіль водія ОСОБА_4, ,передавши автомобіль без оформлення трудових відносин на умовах, запропонованих підсудними.

При експлуатації автомобіля потерпілий ОСОБА_4 виявив несправність паливного бензонасосу, про що повідомив ОСОБА_20, який, не маючи ніякого відношення до даного автомобіля, запропонував відремонтувати бензонасос або сплатити 4000 грн. Так як ОСОБА_4М не мав коштів на ремонт , то підсудний ОСОБА_20 запропонував йому взяти кредит у банку, на що погодився останній.

З метою отримання кредиту ОСОБА_4 у вересні 2006 року підсудний ОСОБА_20 звернувся до свого знайомого підсудного ОСОБА_22 щодо видачі фіктивних документів, нібито для придбання компютерної техніки, на що погодився останній. За вищевказаною домовленістю підсудний ОСОБА_22 виготовив за допомогою компютерної техніки в магазині по вул. Кірова,6, м. Суми 15.08.2006 року фіктивні документи: рахунок №0000784 від 15.08.2006 року на оплату компютера та монітора вартістю 5000 грн., акт прийому передачі товару ОСОБА_4 від 15.08.2006 р., видаткову накладну №0000874 від 15.08.2006 року про відпуск техніки. Надаючи вказаним документам дійсного вигляду, підсудний ОСОБА_22 розписався в них та поставив печатку підприємства.

Отримавши від підсудного ОСОБА_22 фіктивні документи, підсудний ОСОБА_20 передав їх ОСОБА_4, який 15.08.2006 року, надавши необхідні документи в Сумську філію ЗАТ КБ «ПриватБанк», написав заяву про отримання споживчого кредиту, вказавши місце роботи ПП «Котенко», чим справив у працівників банку враження платоспроможності клієнта та на підставі чого було укладено кредитну угоду № DNН4КР94480307 та надано ОСОБА_4 кредит в сумі 6500 грн., з яких 5000 грн. було перераховано на рахунок ПП «Гура», який зняв готівку та передав підсудному ОСОБА_20

Про фіктивність документів, виготовлених ОСОБА_22 , потерпілий ОСОБА_4 не знав.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_20О винним себе у вчиненні злочину визнав повністю , підсудний ОСОБА_22 частково, а підсудний ОСОБА_21 винним себе не визнав і кожен окремо суду пояснили.

Підсудний ОСОБА_20, що йому дійсно, повідомив потерпілий ОСОБА_4, що вийшов з ладу бензонасос автомобіля, яким він керував. Він запропонував відремонтувати бензонасос, але ОСОБА_4 повідомив, що у нього немає таких коштів. Вартість ремонту була приблизно 4000 грн., тому він запропонував останньому взяти кредит на що погодився ОСОБА_4 і попросив посприяти йому у цьому. Так як спочатку банки для отримання кредиту не вимагали довідку про доходи, то він звернувся до свого знайомого, підсудного ОСОБА_22, з проханням про видачу фіктивних рахунків, які дають право на отримання кредиту, на що погодився ОСОБА_22 і виготовив фіктивні документи на придбання матеріальних цінностей. Ці документи він передав ОСОБА_4 Коли оформлявся кредит, він міг бути присутнім, але ніякого тиску на ОСОБА_4 він не чинив. Після одержання коштів останній передав готівку йому. Підсудному ОСОБА_22 він ніяких коштів не передавав. Підсудний ОСОБА_21 ніякого відношення до отримання кредиту ОСОБА_4 не мав, так як автомобілем останнього фактично розпоряджався він, а підсудний ОСОБА_21 займався лише його ремонтом.

Підсудний ОСОБА_22, суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_4 він був знайомий, так як раніше потрапив з ним в ДТП . За проханням ОСОБА_4 він дав йому рахунок фактуру на суму 5000 грн., яку останній особисто просив , а також просив віддати гроші готівкою. Він виготовив фіктивні документи ОСОБА_4 і останній оформив кредит в банку на підставі виданих ним фіктивних документів. Потім банк перерахував кошти на його рахунок, а він передав кошти ОСОБА_4 Компютерної техніки він ОСОБА_4 не видавав. Гроші, які він зняв з рахунку банку він передав ОСОБА_4, а останній міг передати ОСОБА_20 ОСОБА_20 також поручився перед ним за ОСОБА_4 як за порядну людину і особисто просив його допомогти ОСОБА_4 Зговору з ОСОБА_20 у нього не було, а зговор був з потерпілим ОСОБА_4

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що дійсно він передавав власний автомобіль ОСОБА_4 на підставі доручення. Керував автомобілем ОСОБА_4 не довго, близько місяця. До ОСОБА_4 він ніяких претензій не мав і повернутий автомобіль ОСОБА_4 був не пошкоджений.

Винність підсудного ОСОБА_20 та ОСОБА_22 підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовом засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно він влаштувався на роботу на автомобіль НОМЕР_15, який належав підсудному ОСОБА_21 Пропрацювавши тижнів три без оформлення будь-яких трудових договорів, мав намір перейти в керованому автомобілі з газу на бензин, але виявилось, що бензонасос несправний, про що він повідомив ОСОБА_20 і останній запропонувавав сплатити кошти за ремонт бензонасоса. Так як коштів у нього не було, то ОСОБА_20 запропонував йому взяти кредит. На отримання кредиту примусу та погроз зі сторони ОСОБА_20 не було; тому він погодився оформити кредит сам. Приїхавши на вул.. Кірова, 6, м.Суми до магазину підсудний виніс звідти, якийсь рахунок на придбання компютерної техніки. В одному з банків кредитного відділу, надавши свої документи та документи на компютер і оформив кредит. Під час оформлення кредиту підсудний ОСОБА_20 йому не погрожував і взагалі його не було біля нього. Хто отримав гроші за отриманий кредит, він не знає, але підсудний ОСОБА_20 говорив, що гроші він забере сам. Компютерної техніки він не отримував. На його погляд, необхідно було зразу перевірити роботу бензонасоса автомобіля, а потім висувати якісь претензії, але він сам цього не зробив, тому і вважає, що винен у поломці бензонасоса. Підсудний ОСОБА_21 до отриманого кредиту ніякого відношення не має.

Оформлення кредиту ОСОБА_4 підтверджується заявою ОСОБА_4 (а.с.179-181 т.10).

Видача рахунку ОСОБА_22, акту приймання-передачі матеріальних цінностей та видаткової накладної підтверджується рахунком, актом, накладною (а.с.188-190 т.10).

31. На початку вересня 2006 року підсудний ОСОБА_20 передав потерпілому ОСОБА_4 автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ, зареєстрований на його сестру ОСОБА_25

10.09.2006 року потерпілий ОСОБА_4 керуючи вищевказаним автомобілем порушив ПДР, виїхавши на головну вулицю Роменська м.Суми з другорядної вулиці Лисенко, де в цей час рухався автомобіль НОМЕР_16 під керуванням ОСОБА_71, внаслідок чого сталася ДТП і було пошкоджено два автомобілі, вказані вище. Так як в ДТП був винен ОСОБА_4, то підсудний ОСОБА_20, не маючи відповідних повноважень від власника автомобіля ОСОБА_25, погрожуючи ОСОБА_4 посадити у підвал, став вимагати 10000 доларів США за пошкоджений автомобіль терміново від останнього, або його батьків, без визначення вартості пошкоджених автомобілів. Але ОСОБА_4 не мав таких коштів. Тоді підсудний ОСОБА_20 запропонував потерпілому ОСОБА_4 передати йому квартиру в м.Богодухові, власником якої був ОСОБА_4, про що дізнався підсудний ОСОБА_20 від потерпілого в день ДТП. Боячись підсудного ОСОБА_20, ОСОБА_4 погодився з пропозицією підсудного про передачу останньому квартири в м.Богодухів, вул. 8.Мехкорпусу 6/11, яку йому подарувала ОСОБА_49 На забезпечення виконання обіцяної угоди відносно відчуження квартири в м.Богодухів, підсудний ОСОБА_20 з метою позбавити потерпілого ОСОБА_4 можливості спілкуватися з близькими , забрав у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон «LG-1700», та залякуючи тим, що його розшукує власник автомобіля «Ніссан - премєра» для зясування стосунків, пригнітив волю потерпілого та декілька днів позбавляв свободи, утримуючи за місцем проживання сестри по вул. Раскової,11, в м.Суми в автомобілях , що належали його родині, а в денний час возив з собою по місту, позбавляючи вільно користуватися своїми правами та обовязками.

11.09.2006 року підсудний ОСОБА_20 примусив ОСОБА_4 поїхати в м. Богодухів, для оформлення документів на квартиру. 12.09.2006 року підсудний ОСОБА_20 змусив потерпілого ОСОБА_4 підписати доручення ВЕВ №850962 на право розпоряджатися квартирою в м.Богодухів.

13.09.2006 р. після отримання відповідних документів на квартиру , підсудний ОСОБА_20 примусив ОСОБА_4 підписати у приватного нотаріуса в м. Богодухів договір купівлі-продажу квартири в м.Богодухів вул.. 8 Мехкорпусу, 6/11, ВЕВ №635449, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 43376 грн.

21.09.2006 року підсудний ОСОБА_20 отримав у Богодухівському БТІ витяг про право власності на квартиру власність квартири.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у незаконному заволодінні квартирою ОСОБА_4 в м. Богодухові не визнав і суду пояснив, що дійсно після ДТП, яке 10.09.2006 року вчинив ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ, було пошкоджено вказаний автомобіль та автомобіль «Ніссан-премєра», що належав ОСОБА_72, на вул.. Роменській м. Суми. При вирішенні питання про відшкодування збитків за пошкоджені автомобілі він дізнався, що у ОСОБА_4 є квартира в м.Богодухів і він готовий розрахуватися за збитки від ДТП, продавши квартиру. Він запропонував потерпілому ОСОБА_4 продати квартиру йому, а він розрахується з ОСОБА_71, на що погодився ОСОБА_4 Протягом 11 13 вересня 2006 року шляхом видачі доручення потерпілим ОСОБА_4 на його імя було здійснено купівлю-продаж квартири в м. Богодухів вул. 8Мехкорпусу,6/11. Продаж квартири на його імя ОСОБА_4 вчинив добровільно, він йому не погрожував, волі не позбавляв та не обмежував у правах і свободах. ОСОБА_4, перебуваючи по місцю проживання його сестри ОСОБА_25, а також в автомобілях, міг залишити їх , але він попереджав останнього, щоб ОСОБА_4 був вранці на вул. Раскової,11 для подальшого вирішення питання про відшкодування збитків.

Підсудний ОСОБА_21 суду пояснив, що дійсно 21.09.2006 року за пропозицією ОСОБА_20 він прийшов до ОСОБА_4, де був сам батько ОСОБА_5, з яким вів розмову ОСОБА_20 про ремонт автомобілів. Розмова була на підвищених тонах, погроз не було. Відносно квартири в м. Богодухів йому нічого невідомо. Приїздив до ОСОБА_4 за довідкою ДАІ за дорученням підсудного ОСОБА_20.

Винність підсудного ОСОБА_20 у скоєному злочині підтверджується іншими доказами дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно ним по вул. Роменській в м. Суми було допущено ДТП, внаслідок чого пошкоджено автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ, що належав сестрі підсудного ОСОБА_20 , яким він керував , та автомобіль «Ніссан-премра». ДТП виникло з його вини, так як він не пропустив автомобіль «Ніссан-премєра», що рухався по головній вулиці, через несправні гальма керованого ним автомобіля. На місце ДТП прибув підсудний ОСОБА_20 і коли працівники ДАІ оформили обставини ДТП і відвезли машину на штрафмайданчик, то до нього зателефонував ОСОБА_58 ввечері і запропонував зустрітися. Зустрілися вони на Веретенівці , підсудний ОСОБА_20 сказав «Ты разбил две машины, денег у тебя нету, тебя вообще следует закрыть в подвал и ждать, когда родители отдадут за тебя деньги » Ці погрози він сприймав як реальні. ОСОБА_20 запитав, чи є у нього якесь майно і він відповів, що є квартира в м.Богодухів. Він хотів їхати додому, але ОСОБА_20 відповів, що йому їхати додому неможна, бо там його чекають власники «Ніссан-премєра»для зясування стосунків. Ще він говорив, що може передумати і закрити його у підвал, і забрав у нього телефон. У нотаріуса в м.Суми він підписав доручення на ОСОБА_20, але не добровільно, проте нотаріус оформив як добровільне. В м. Богодухові у нотаріуса у нього питали, чи діє він добровільно, на що він відповідав, що добровільно, так як до приходу нотаріуса про це йому говорив ОСОБА_20 Погрози ОСОБА_20 він сприймав як реальні , оскільки з усіх , хто раніше попадав у ДТП, ОСОБА_20 нікого не відпускав, поки з ним не розрахуються. Він просив дозволу піти додому, але ОСОБА_20 його не відпускав. Вийти з машини, де він ночував, він міг, але боявся . У підсудного ОСОБА_20 він знаходився приблизно днів чотири, а може і більше.

Свідок ОСОБА_71 суду пояснив, що дійсно у вересні 2006 року у м.Суми на вул. Роменській було здійснено ДТП, внаслідок чого автомобіль ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ перегородив дорогу керованому ним автомобілю «Ніссан-премєра»і він вдарив його. Дане ДТП виникло з вини водія ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ, який виїхав на головну дорогу з другорядної, не пропустивши автомобіль «Ніссан-премєра»під його керуванням. Автобіль ЗАЗ Daewoo був не справний, так як малюнку протектора на шинах майже не було. Пошкоджені були обидва автомобілі. Він підійшов до водія автомобіля ЗАЗ Daewoo і запитав, що він наробив. Водій сказав йому, щоб він не хвилювався, так як він розрахується за пошкоджений автомобіль. На місце ДТП приїхав підсудний ОСОБА_20 і сказав, що він представляє власника автомобіля ЗАЗ Daewoo , яким є його сестра. У перший день після ДТП водій автомобіля ЗАЗ Daewoo ОСОБА_4, який потрапив у ДТП, повідомив, що у нього є квартира в м.Богодухів, він її продасть і розрахується з ним. Потім він з ОСОБА_4 не бачився і всі питання вирішувалися з підсудним ОСОБА_20 Якимось чином квартира ОСОБА_4 перейшла підсудному ОСОБА_20, але остаточні розрахунки по домовленості з ОСОБА_20 тягнулися дуже довго і фактично за автомобіль ОСОБА_20 віддав йому гроші лише у лютому 2007 року. Так як ОСОБА_20 з ним не розрахувався, він телефонував ОСОБА_4 і сказав: «Що ж ти негідник, не прийшов навіть не вибачився», на що ОСОБА_4 повідомив, що його не випускали декілька днів , привезли додому лише взяти одяг, бритву та зубну щітку. У нього була розмова з ОСОБА_20, щоб він віддав за пошкоджений автомобіль квартиру в м.Богодухів, але ОСОБА_20 сказав, що він сам продасть квартиру, а потім сам з ним розрахується.

Свідок ОСОБА_73 суду пояснив, що він був очевидцем ДТП на вул. Роменська м.Суми при зіткненні двох автомобілів ЗАЗ Daewoo та іномарки, хто був водієм автомобіля, він не памятає. ДТП виникло тому, що автомобіль ЗАЗ Daewoo не надав перевагу в русі іномарці.

Допитана органами попереднього слідства (а.с. 20-21 т.11), свідок ОСОБА_74 пояснила, що приблизно 2005 році вона подарувала квартиру, яка знаходилася в АДРЕСА_1. своєму онуку ОСОБА_4 У вересні 2006 року, до неї близько 21 години приїхав онук ОСОБА_4 і просив надати йому документи на квартиру нібито для того щоб показати їх своєму вітчиму. Онук приїжджав із якимось чоловіком на іномарці. Через декілька днів вона побачила оголошення у газеті, що її квартира продається. Вона зателефонувала по телефону, який вказано у оголошенні. Чоловік назвався ОСОБА_20. Згодом вона дізналася, що квартиру продали за розбиті автомобілі.

Свідок ОСОБА_75 суду пояснила, що вона побачила оголошення в газеті про продаж квартири і вирішила її купити. Господарем квартири був ОСОБА_20 Квартиру вона купила за 8000 доларів США в кінці 2006 року через агенство, а переоформила на себе в 2007 році.

Згідно матеріалів про відмову у порушенні кримінальної справи (т.10 а.с.194-214) підтверджуються обставини ДТП .

Продаж квартири потерпілим ОСОБА_4 підсудному ОСОБА_20 підтверджується договором купівлі-продажу від 13.09.2006 року

Оцінка збитків, завданих автомобілю «Ніссан-премєра», що належав ОСОБА_71 внаслідок ДТП, яка сталася 10.09.2006 року, підтверджується висновком(а.с.174-211 т.16).

Вартість квартири по вул. 8 Мехкорпуса,6/11 в м.Богодухів підтверджується звітом (а.с.179-114 т.11).

Належність квартири ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу підсудному ОСОБА_20 підтверджується довідкою (а.с. 27 т.11).

Видача доручення ОСОБА_4 ОСОБА_20 підтверджується дорученням (а.с.48 т.11)

Вчинення договору-купівлі продажу квартири між ОСОБА_4 і ОСОБА_20 підтверджується договором (а.с.58 т.11).

Реєстрація права власності на вищевказану квартиру по вул.. 8 Мехкорпусу,6/11 в м. Богодухів підтверджується витягом (а.с.66т.11).

Продажа квартири ОСОБА_20 Колісник 22.12.2006 року підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.69 т.11).

Згідно листа (а. с. 222 т.18) від 24.12.2007 року підтверджується, що ОСОБА_25 доручення на розпорядження, керування та інші дії з автомобілем ЗАЗ Daewoo ВМ 56-92 АВ ОСОБА_20 не видавалися.

Доручення, написані без завірення нотаріально ОСОБА_25 на імя ОСОБА_20 на керування т/з ВМ 56-92 АВ, не мають юридичної сили (т.14. а.с. 67).

32. Після оформлення права власності на квартиру в м.Богодухів, вул.8-го Мехкорпусу, 6/11, підсудний ОСОБА_20 дозволив потерпілому ОСОБА_4 повернутися додому та віддав мобільний телефон, однак і в подальшому продовжував вимагати гроші від потерпілого ОСОБА_4 та членів його сімї. Для чого ввечері 21.09.2006 року приїхав за місцем проживання потерпілого за адресою м.Суми, вул.Мірошніченко, 15/14, не повідомивши про перехід йому у власність квартири в м.Богодухові, вул.8-го Мехкорпусу, 6/11 і висунув вимогу батькам потерпілого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 передати йому 17500 грн. на ремонт пошкоджених автомобілів. Але потерпілий ОСОБА_5 відмовився сплачувати вище названу суму підсудному. Тоді підсудний ОСОБА_20 став вимагати у потерпілого ОСОБА_5 паспорт та ідентифікаційний код для оформлення на останнього кредиту, погрожуючи при цьому його здоровю та «поставити на лічильник»і забрати квартиру, які потерпілий ОСОБА_5 сприймав як реальні. Але потерпілий ОСОБА_5 відмовився виконувати вимоги підсудного ОСОБА_20

22.09.2006 року в ранковий час підсудний ОСОБА_20 знову приїхав до потерпілого ОСОБА_5 та продовжував вимагання, погрожуючи неприємностями потерпілому ОСОБА_5 та його сину ОСОБА_4, тим, що він забере житло і лише потім будуть розбиратися.

22.12.2006 року підсудний ОСОБА_20 отриману шляхом вимагання квартиру за адресою м.Богодухів, вул.8-го Мехкорпусу, 6/11 продав, але знову продовжив вимагати кошти від потерпілого ОСОБА_4 та членів його сімї, пояснюючи, що отриманих за продаж квартири коштів не достатньо для ремонту пошкоджених автомобілів. Але потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 платити кошти підсудному ОСОБА_20 відмовилися.

Таким чином, підсудний ОСОБА_20 повторно, погрозою насильства, обмеження прав, свобод і законних інтересів відносно потерпілого ОСОБА_4 вимагав від нього та членів його сімї 17500 грн., але не отримав грошові кошти після вчинення ним дій, які були застосовані при вчиненні вимагання в період після 21.09.2006 року.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20 винним себе у вимаганні 17500 грн. у потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визнав і суду пояснив, що дійсно коштів, які були виручені за продажу квартири було недостатньо для ремонту обох пошкоджених автомобілів і тому він звертався до ОСОБА_5 про необхідність сплати додаткових коштів, але погроз на адресу потерпілих він не висловлював так само як і обіцянок позбавити житла та інше. Він дійсно приїжджав по місцю проживання сімї ОСОБА_5, але лише щоб отримати документи довідку про ДТП. Підсудний ОСОБА_21 дійсно приїжджав разом з ним по місцю проживання потерпілих ОСОБА_5, але лише як водій.

Підсудний ОСОБА_21 винним себе у скоєнні згідно предявленого обвинувачення злочину не визнав і суду пояснив, що дійсно за проханням підсудного ОСОБА_20 він приїжджав по місцю проживання потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для отримання довідки про ДТП, але потерпілий ОСОБА_5 ніяких документів йому не дав, тому він повідомив про це ОСОБА_20О і і через деякий час вони разом з останнім знову приїхали до ОСОБА_5 . Про що йшла мова між підсудним ОСОБА_20 та потерпілим ОСОБА_5, він не памятає. В цьому випадку він виконував лише роль водія за проханням підсудного ОСОБА_20

Винність підсудного ОСОБА_20 у вимаганні 17500 грн. у потерпілого ОСОБА_4 та його родини підтверджується і іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що після продажу квартири підсудному ОСОБА_20 в м.Богодухів, останній знову приїздив за місцем його проживання і вимагав 17500 грн. для початку ремонту автомобілів.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що про ДТП, яке вчинив його син, він дізнався від свого сина потерпілого ОСОБА_4 Після продажу сином квартири в м.Богодухів підсудному ОСОБА_20, десь у вересні місяці 2006 року, останній знову почав вимагати 17500 грн. про що йому повідомила дружина. Наступного дня підсудний ОСОБА_20 з підсудним ОСОБА_21 знову приїхали до них додому і підсудний ОСОБА_20 повідомив, погрожуючи, що заберуть і цю квартиру, якщо не сплатять 17500 грн. Він повідомив, що грошей не має, але підсудний ОСОБА_20О сказав, що «де хочеш, там і бери». Також вимагав документи на оформлення кредиту. Все це проходило після того, як підсудний ОСОБА_20 декілька днів утримував його сина у себе вдома, не даючи розмовляти по телефону. Син був відсутній вдома десь днів пять і зявився вдома лише 15 16 вересня і повідомив, що був у підсудного ОСОБА_20 і йому погрожували і не відпускали додому. Підсудний ОСОБА_21 йому не погрожував. Слова підсудного ОСОБА_20 «давай бабки, иначе мы тебе ноги попереламываем; и тебе, и твоей семне, и квартиру заберем»він сприймав як реальні що «можуть кирпичом по голові ударити або кислотою облити його або членів сімї, так як на той час вже була забрана одна квартира в в м.Богодухів».

33.Органами попереднього слідства також предявлено обвинувачення підсудному ОСОБА_20 у вчиненні незаконного заволодіння квартирою ОСОБА_4, офіційний її продаж і отримання готівкою її ринкової вартості, та придбання за кошти в сумі 32825 грн. автомобіля Нісан «Примєра»за рахунок легалізування (відмивання) доходу здобутого злочинним шляхом.

Суд рахує, що в діях ОСОБА_20 відсутній склад злочину, предявленого органами попереднього слідства ст. 209 КК України, так як матеріалами кримінальної справи, дослідженими судом, не доказано, що кошти, отримані ОСОБА_20 за продаж квартири в м. Богодухів, вул. 8 Мехкорпусу,6/11 витрачені на придбання автомобіля «Ніссан-премєра»у ОСОБА_71 для своєї матері ОСОБА_29, так як продажа квартири була здійснена 22.12.2006 року, а автомобіль «Ніссан-премєра»належний ОСОБА_71 було знято з обліку 28.02.2007 року Продаж автомобіля ОСОБА_29 відбувся 05.05.2007 року через товарну біржу «Київська універсальна»де покупцем автомобіля виступала ОСОБА_29, яка проживала окремо від підсудного ОСОБА_20 за іншою адресою і мала свою сімю.

Придбання ОСОБА_29 автомобіля «Ніссан-премєра»підтверджується Біржовим контрактом (а.с.187-193 т.18), обліковою карткою про зняття з реєстру транспортного засобу № ТЗ- 07945ХВ від 28.02.2007 року та випискою із журналу реєстрації транспортних засобів (а.с.167 т.18).

З моменту відчуження квартири в м.Богодухові 22.12.2006 року до придбання автомобіля у ОСОБА_71 05.05.2007 року пройшло майже пять місяців, що унеможливлює встановити, які кошти затрачені на заключення контракту 05.05.2007 року і джерело їх виникнення.

Тому, за ст. 209 КК України підсудний ОСОБА_20 підлягає виправданню.

34 Продовжуючи злочинну діяльність, підсудний ОСОБА_20, з метою отримання страхового відшкодування за пошкодження автомобіля НОМЕР_9, зареєстрований на ОСОБА_25, вирішив створити обставини ДТП, які підпадають під страховий випадок і отримати кошти від ЗАТ СК «Приморє»м. Одеса. Виконуючи свій злочинний задум, підсудний ОСОБА_20 взяв два відремонтовані автомобілі НОМЕР_17, що належав ОСОБА_25 та ВМ 50-51 АВ, що належав ОСОБА_29, і 19.09.2006 р. близько 23 год. 30 хв. пригнав їх на перехрестя вул. Кіровоградська та Черкаська з таким розміщенням, щоб склалося враження що нібито автомобіль НОМЕР_9 під керуванням ОСОБА_76 за дорученням ОСОБА_25 рухався по вул. Кіровоградська, а автомобіль НОМЕР_18 під керуванням підсудного ОСОБА_21 по вул. Черкаська м. Суми порушив ПДР, внаслідок чого автомобілі зіткнулися. Розкидавши частини кузовів автомобілів, які б свідчили про зіткнення , підсудний ОСОБА_20 повідомив працівників ДАІ, що сталося ДТП. На місце пригоди виїхав співробітник ДАІ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_77, який, не знаючи про наміри і дії ОСОБА_20, склав відповідні протоколи на ОСОБА_21 за порушення ст.124 КУпАП.

Створивши аварійну ситуацію, яка підпадала б під страховий випадок 20.09.2006 р. ОСОБА_25, за ініціативою підсудного ОСОБА_20 звернулася в страхову компанію ЗАТ СК «Приморє» з повідомленням про настання страхового випадку та подала завідомо неправдиві відомості про ДТП. 21.09.2006 року автомобіль ЗАЗ Daеwoo ВМ 56-92 був наданий для експертної оцінки в Сумський ПФ «Ікар ВМЗ ОСОБА_49».

На вимогу страхової компанії, були надані довідки ДАІ без номера та дати, а також за номером №10064 від 23.10.2006 року, копії медогляду водія ОСОБА_76, доручення на останнього ВЕВ №851029 від 14.09.2006 р., Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САА №028631 від 28.01.2006 року, а також акт дійсної оцінки вартості ремонту автомобіля на 14770,5 грн. від 29.09.2006 року.

Але довести злочин до кінця підсудні ОСОБА_20 та ОСОБА_21 не змогли, так як ЗАТ СК «Приморє»виявила порушення п.5.9. Договору страхування від 30.01.2006 року №21-ТР і відмовила у відшкодування збитків.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_20О . та ОСОБА_21 винними себе у вчиненні злочину визнали повністю і кожен окремо суду пояснили.

Так, підсудний ОСОБА_20 суду пояснив, що з метою отримання страхової компенсації за пошкоджений ОСОБА_4 автомобіль НОМЕР_9, не ставлячи до відома свою сестру ОСОБА_25, як власника автомобіля, про свої наміри, він запропонував сестрі написати доручення на водія ОСОБА_76 19.09.2006 року на перехрестя вул.. Кіровоградська-Черкаська м.Суми доставили автомобілі НОМЕР_19 та під керуванням ОСОБА_21 і інсценували обставини так , щоб винним в ДПТ виглядав водій автомобіля НОМЕР_19, а автомобіль НОМЕР_9 , яким керував ОСОБА_76 . за дорученням , підпадає під страховий випадок. Після інсценування ДТП він викликав працівників ДАІ. Внаслідок створених обставин ДТП автомобіль, яким повинен керувати підсудний ОСОБА_21, порушив правила дорожнього руху, що і стало причиною ДТП з автомобілем ОСОБА_25 ЗАЗ Daewoo ВМ56-92 АВ, яким нібито керував водій ОСОБА_76 Працівники ДАІ склали протокол., що винним в ДТП є автомобіль НОМЕР_20. На підставі інсценованого ДТП було подано документи у страхову компанію . Згодом проведена оцінка вартості ремонту автомобіля , але ЗАТ СК «Приморє»відмовила у виплаті страхової компенсації. Про створення ситуації, яка підпадає під страховий випадок ЗАЗ Daеwoo ВМ 56-92 АВ, шо належав ОСОБА_25, остання нічого не знала. На місце ДТП автомобілі він перегнав сам. В матеріалах по ДТП відповідно розписалися ОСОБА_21 та ОСОБА_76 Що говорити працівникам ДАІ він говорив ОСОБА_78 та ОСОБА_21, а також вказував що потрібно робити.

Підсудний ОСОБА_21 суду підтвердив, що дійсно що 19.09.2006 року йому зателефонував підсудний ОСОБА_20 і попросив приїхати на вул. Кіровоградську м.Суми. Коли він приїхав, то на перехресті вулиць Кіровоградська Черкаська м.Суми стояло два автомобілі НОМЕР_18 та ЗАЗ Daеwoo ВМ 56-92 АВ. Підсудний ОСОБА_20 попросив його виступити водієм автомобіля НОМЕР_18, для встановлення обставин ДТП. Коли приїхали працівника ДАІ, то він дав пояснення, які йому раніше говорив підсудний ОСОБА_20 і що він ударив бік автомобіля НОМЕР_9 під керуванням водія ОСОБА_76. Чому автомобілі були на цих вулицях, він пояснити не може, але він здогадувався, що це було зроблено для того, щоб отримати страхове відшкодування. Хто займався оформленням документів на страхове відшкодування автомобіля НОМЕР_9, він не знає. На місці ДТП ОСОБА_25 не було. Чи був присутнім на місці ДТП свідок ОСОБА_79, він не памятає.

Винність підсудних ОСОБА_20 та ОСОБА_21 також підтверджується слідуючими доказами.

Так, свідок ОСОБА_76, допитаний органами попереднього слідства( 96-99 т.12 ), пояснив, що 19.09.2006 року йому зателефонував підсудний ОСОБА_20 і повідомив, що одна із машин потрапила в ДТП , а у водія виникли проблеми, тому йому потрібно було приїхати на вул.. Черкаська м.Суми і сісти за кермо автомобіля НОМЕР_9, який знаходився на дорозі. По приїзду на вул.. Черкаська він побачив розбиті автомобілі . На місці водія другого автомобіля був ОСОБА_21 Підсудний ОСОБА_20 пояснив, що треба дати покази працівникам ДАІ та пройти медичний огляд, а далі він розбереться сам. Працівникам ДАІ треба було пояснити слідуюче: що він нібито 19.09.2006 року їхав по вул.. Кіровоградській і несподівано виїхав інший автомобіль ЗАЗ Daеwоо і врізався в керований ним автомобіль, що і було ним зроблено. Навіщо це було потрібно ОСОБА_20 , він не знає і ніяких грошей ОСОБА_20 йому за це не давав.

Допитаний органами попереднього слідства, свідок ОСОБА_79 (а.с.86-91 т.12) пояснив, що разом з ОСОБА_20 та його дівчиною ОСОБА_31 відпочивали і ОСОБА_20 подзвонили про те, що виникло ДТП тому він попрохав поїхати разом з ним на місце ДТП. Коли приїхали на місце ДТП, це було перехрестя вулиць Кіровоградська та Черкаська в м.Суми, то працівники ДАІ попрохали його та ОСОБА_31 виступити свідками, на що вони погодилися. Але як пройшло ДТП, пояснити не може. На наданій схемі по ДТП на перехресті вулиць Черкаської - Кіроворгадської від 19.09.2006 року підпис стоїть його. По даному випадку «кто-то кому-то заехал в зад или в перед»він пояснити нічого не може.

Обставини ДТП та звіт про матеріальне відшкодування підтверджується довідкою та звітом (а.с.48-50, 50-83 т. 4).

Страхування автомобіля НОМЕР_9 та його власність підтверджується договором страхування та свідоцтвом про реєстрацію (відповідно а.с.21-23 т.14 та а.с.44 т.4).

Керування транспортним засобом ОСОБА_76, та огляд на стан спяніння останнього підтверджується дорученням та протоколом (а.с.46-47 т.4).

Повідомлення про настання страхового випадку та відповідь про відмову у відшкодуванні підтверджується повідомленням та відповіддю (а.с. 41-43 т.4).

35. В жовтні 2006 року підсудний ОСОБА_20 залучив на роботу без оформлення трудового договору, громадянина ОСОБА_16 на автомобілі ЗАЗ Daеwоо №53-96 АВ, що належав підсудному ОСОБА_20, і довів до його відома умови роботи по перевезенню пасажирів та відповідальність за експлуатацію автомобіля.

12.10.2006 року ОСОБА_16, керуючи даним автомобілем о 2 год. 30 хв. по вул. Харківська, м.Суми , в районі зупинки «Сумсільмаш»допустив наїзд на залізобетонну опору з пошкодженням автомобіля та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень пасажиру автомобіля ОСОБА_80, що потягнуло в подальшому притягнення ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності за вироком Зарічного районного суду м. Суми. Дізнавшись про ДТП, підсудний ОСОБА_20 приїхав 12.10.2006 року в Сумську обласну лікарню, де лікувався ОСОБА_16, і запропонував останньому відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в сумі 8000 доларів США, але ОСОБА_16 відмовився платити і запропонував вирішити це питання у суді. Про вимогу ОСОБА_20 відремонтувати машину за 8000 доларів США дізналася родичка ОСОБА_16 ОСОБА_17 і запропонувала вирішити питання ремонту по домовленості. Дізнавшись, що таких коштів родичі ОСОБА_16 не мають, підсудний ОСОБА_20 запропонував їм взяти кредит. На таку пропозицію сестра ОСОБА_16 - ОСОБА_17 не погодилась, посилаючись на те, що її заробітна плата не дозволяє отримати великий кредит, але ОСОБА_20 пообіцяв їй надати допомогу і повів до офісу ВПП «Атлант»вул. Набережна р.Стрілки,6, м.Суми, де 12.10.2006 року за допомогою компютерної техніки виготовив фіктивний рахунок від 12.10.2006 року №12/10/06Р на придбання у нього як приватного підприємця ноутбука вартістю 8131 грн., де у рахунку вчинив власний підпис та завірив печаткою приватного підприємця.

Не ставлячи до відома ОСОБА_17 про фіктивність рахунку, віддав його останній і направив в ТОВ Комерційний банк «Дельта»вул. Набережна р. Стрілки, в м.Суми для отримання кредиту.

12.10.2006 р. ОСОБА_17 на підставі особистих документів та фіктивного рахунку, виданого підсудним ОСОБА_20, уклала кредитний договір №003-18024-121006 про надання їй кредиту в сумі 9167,55 грн. На підставі кредитного договору 13.10.2006 р. банк ТОВ Комерційний банк «Дельта»перерахував на рахунок ПП Котенко № у Райффайзен банк «Аваль»8731 грн., які ОСОБА_20 привласнив і витратив за власним розсудом.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_20О . винним себе у вчиненні злочину визнав повністю в частині підробки рахунку приходно-касового ордера на придбання ноутбука і суду пояснив, що дійсно з жовтня 2006 року водієм автомобіля ЗАЗ Daеwоо №53-96 АВ працював ОСОБА_16. Через декілька днів йому повідомили, що його чекають родичі ОСОБА_16 на вул.. Раскової. Згодом він дізнався, що ОСОБА_16 потрапив в аварію в якій був травмований пасажир, що стало підставою притягнення ОСОБА_16 до кримінальної відповідальності. Він поцікавився, як буде відшкодовано збитки за розбиту в ДТП машину, на що родичі ОСОБА_16 пообіцяли розрахуватися . Збитки склали приблизно 40000 грн. Особа, яка скупляла автомобілі після аварії, повідомила, що побитий автомобіль він може придбати за 2500 доларів. Прийшовши до висновку, що пошкоджений автомобіль відновити неможливо, було прийнято родичами ОСОБА_16 рішення, що вони візьмуть кредит на сестру ОСОБА_16 ОСОБА_17 Для оформлення кредиту ОСОБА_17 він виготовив документи, нібито для придбання у нього як приватного підприємця ноутбука вартістю 8131 грн. На підставі рахунку про придбання товару ОСОБА_17 та надання інших документів ОСОБА_17 отримала кредит, а кошти були перераховано на рахунок ПП «Котенко», які він отримав. Підсудний ОСОБА_21 на його прохання назвав приблизну суму ремонта за розбитий автомобіль, інших дій не вчиняв. Розбитий автомобіль був зареєстрований на його імя. Погроз родичам ОСОБА_16 він не висловлював, так як знав, що чоловік сестри ОСОБА_81 працює в міліції.

Підсудний ОСОБА_21 вину не визнав і суду пояснив, що про ДТП, яке вчинив ОСОБА_16 12.10.2006 року на автомобілі ЗАЗ Daеwоо ВМ №53-96 АВ, він дізнався від ОСОБА_20, а наступного дня вранці поїхав на місце ДТП на вул. Харківську, де побачив, що розбитий автомобіль стояв біля стовпа, машина відновленню не підлягала. На місці ДТП був ОСОБА_20 та ще якісь люди. Потім, за допомогою евакуатора автомобіль відвезли з місця ДТП. Наступного дня на прохання ОСОБА_20 він відвозив останнього в лікарню до ОСОБА_16, а сам залишався на вулиці. Про що вів розмову ОСОБА_20 з ОСОБА_16, йому стало відомо, коли він зайшов до лікарні, де знаходилися останні. Розмова між ОСОБА_20 та ОСОБА_16 йшла про ремонт автомобіля. Він, маючи досвід в ремонті автомобілів, повідомив, що машина ремонту не підлягає. Погроз на адресу ОСОБА_16 він не чув . Через деякий час він вийшов з лікарні. До ОСОБА_16 заходив у лікарню, щоб уточнити, чи довго чекати ОСОБА_20

Потерпіла ОСОБА_17 суду пояснила, що в ніч на 12 жовтня її брат ОСОБА_16 потрапив в ДТП. На той час він працював в ПП «Котенко»водієм. Керуючи автомобілем брат врізався у стовп, про що повідомив її близько 02.30 год 03.30 год. і сказав, що він знаходиться в лікарні. Через деякий час вони поїхали на місце аварії, точніше, її родичі та чоловік, а вона поїхала в лікарню. Брат їй пояснив, що він заснув під час керування автомобілем. Так як машина була розбита, вони зустрілися з ОСОБА_20 і почали вирішувати питання про відшкодування шкоди за розбиту машину. Сума відшкодування, за словами ОСОБА_20, за відновлення машини складала близько 50000 грн., тому відшкодувати збитків вони не змогли і тоді ОСОБА_20 запропонував взяти кредит. Для отримання кредиту були необхідні певні документи. На вул.. Набережна р. Стрілки,6, в м.Суми, ОСОБА_20 видав рахунок нібито на придбання ноутбука на її імя вартістю 9100 грн. Вона мала намір оформити декілька кредитів, але знайомі люди розяснили, що це робити не треба і тому в Євробанку оформляти кредит вона відмовилася, а в банку «Дельта»було оформлено кредит за документами, які вона оформила особисто. Одного підпису в «Дельтабанк»вона не поставила, але якого не знає. В «Дельтабанк»їй повідомили, що кредит їй видали, сума кредиту була 9100 грн.. Довідку про доходи вона не приносила , чек на придбання ноутбука також в банк не приносила. Ноутбук вона не отримала, а гроші отримав ОСОБА_20 шляхом перерахування. (це їй пояснили в банку). Із 50000 грн., які їм пропонував сплатити підсудний ОСОБА_20О, вони передали останньому лише 9100 грн. На пропозицію ОСОБА_20 їй та її родичам відшкодувати збитки, вони рекомендували звертатися ОСОБА_20 в суд. Від відшкодування матеріальної шкоди вона відмовилася, а моральну шкоди просить стягнути в сумі 5000 грн. і моральна шкода полягає в тому, що вона повинна була ходити принижуватись по людях та позичати гроші, крім того приходили якісь хлопці і питали, де вона живе. Особисто в неї ОСОБА_20 грошей не вимагав, погроз не висловлював, насильницькі дії не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що дійсно з жовтня 2006 року, коли він прийшов з армії, то почав працювати водієм автомобіля ЗАЗ Daеwоо ВМ №53-96 АВ у підсудного ОСОБА_20 Машина була старенька, але технічно справна. Через декілька днів роботи він потрапив в ДТП, наїхав на залізобетонну опору та травмував пасажира. Сам він після ДТП також потрапив у лікарню. ОСОБА_20 запропонував йому забрати собі розбитий автомобіль, а йому сплатити 45000 грн., але він не погодився, так як машина була не нова. Оскільки у нього не було грошей на ремонт пошкодженого автомобіля, то він попросив сестру взяти гроші в кредит. Де брала кредит сестра він не знає, але гроші віддала ОСОБА_20 Трудовий договір між ним та ОСОБА_20 не укладався. За технічний стан керованого ним автомобіля відповідав він. ОСОБА_20 приходив до нього у лікарню і запитував, чи збирається він віддавати гроші за пошкоджений автомобіль, але він повідомив, що грошей на ремонт автомобіля не має. У лікарні у нього виникла сварка з підсудним ОСОБА_20, в ході якої ОСОБА_20 наполягав на поверненні коштів на відшкодування ремонту автомобіля . Чи кричав «убю»і «заріжу», він не памятає. Його ніхто не бив, погрози він реально не сприймав , так як вважав, що йому нічого боятися. До ОСОБА_20 ніяких претензій він не має і вважає, що він з ним уже розрахувався. Чи приїжджав у лікарню підсудний ОСОБА_21 він сказати не може. ОСОБА_28 його сестра ОСОБА_17 сплатила підсудному ОСОБА_20 справедливо. Якщо й були якість погрози з боку ОСОБА_20, то він не сприймав дані погрози як реальні, ОСОБА_20 він не боявся.

Свідок ОСОБА_82 суду пояснила, що її син потерпілий ОСОБА_16 працював у підсудного ОСОБА_20 Трудову угоду ОСОБА_20 з сином не укладав. Через декілька днів роботи син потрапив в ДТП, про що зателефонував їй з лікарні. Про ДТП вона зателефонувала ОСОБА_20 Приїхали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 і ОСОБА_20 повідомив, що потрібно заплатити 45000 грн. Таких грошей у них не було, тому вона заплатила лише 500 грн. за евакуатор. ОСОБА_20 пропонував їм забрати розбиту машину, а йому віддати 45000 грн. Після деяких переговорів, було вирішено, що вони з родичами візьмуть кредит і відшкодують збитки. В одному з банків вони отримали кредит. Кредит оформляли добровільно, і в цей час ОСОБА_20 не було. Кредит мали оформити в двох банках, але отримали лише в одному на купівлю компютера чи ноутбука. Де подівся ноутбук, вона не знає, і хто розписався в накладній на його отримання вона не знає. Підсудний ОСОБА_21 її синові не погрожував.

Свідок ОСОБА_83 суду пояснив, що років три тому до нього прибула сестра ОСОБА_82 і повідомила, що її син потрапив в аварію. Про ДТП вони повідомили власника автомобіля, яким керував племінник. На місці ДТП був ОСОБА_20 і, напевно, підсудний ОСОБА_21 Підсудний ОСОБА_20 запропонував сестрі сплатити кошти за пошкоджений автомобіль. Оскільки коштів у сестри не було, то ОСОБА_20 запропонував їй взяти кредит в банку, він також запропонував оформити кредит і на нього, але у звязку з відсутністю довідки про заробітну плату оформити кредит він не зміг. Кредит було оформлено на ОСОБА_17, так як ОСОБА_20 пропонував відшкодувати кошти за пошкоджений автомобіль. ОСОБА_20 не змушував виплачувати гроші, а лише пропонував. Відремонтувати автомобіль за їхній рахунок ОСОБА_20 відмовився.

Свідок ОСОБА_84 суду пояснив, що він памятає як на вул..Харківській восени 2006 року відбулося ДТП з автомобілем, номер якого він не пригадує. Даний автомобіль наїхав на електроопору неподалік магазину «Анкара». Власником автомобіля був ОСОБА_20 або хтось з його родичів. Внаслідок ДТП постраждав пасажир.

Допитаний органами попереднього слідства свідок ОСОБА_85 (а.с.60-61 т.13) пояснив, що 11.10.2006 року він ніс службу в складі слідчо-оперативної групи Сумського міського відділу. 12.10.2007 року близько 02 год. 20 хв. надійшло повідомлення про ДТП на вул.. Харківська. По приїзду на місце ДТП було встановлено, що водій ОСОБА_16, керуючи автомомобілем ЗАЗ Daewoo ВМ 53-96 АВ, не справився з управлінням керованого транспортного засобу і допустив наїзд на електроопору. На місце ДТП виїжджав інспектор ДАІ ОСОБА_84 При огляді фотографій, наданих слідчим, свідок підтвердив, що місце , де було ДТП та пошкодження автомобіля, схоже на те, яке було виявлено при виїзді на місце ДТП 12.10.2006 року.

Видача рахунку підсудним ОСОБА_20 на імя ОСОБА_17 підтверджується рахунком (а.с.214 т.13).

Отримання кредиту ОСОБА_17 підтверджується заявою ОСОБА_17, анкетою позичальника та кредитним договором (а.с.209-213 т.13).

Скоєння ДТП ОСОБА_16 підтверджується протоколом огляду місця події та вироком відносно останнього (а.с.229-252 т.13).

36. В листопаді 2006 року потерпілий ОСОБА_15 через свою знайому звернувся в офіс приміщення ПП «Котенко»по вул. Набережна річки Стрілки,6, м.Суми з метою придбання пластикових вікон. В приміщенні офісу ОСОБА_15 зустріла ОСОБА_26, матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження. Діючи за попередньою змовою з ОСОБА_26 за допомогою обману ОСОБА_20 вирішив заволодіти коштами ОСОБА_15 шляхом перерахування коштів на свій рахунок.

Для оплати 6 вікон «REHAU»Красій Н.С.10.11.2006 року виписала рахунок №10/11/06 від 10.11.2006 року на суму 9700 грн., який завірив підсудний ОСОБА_20 своєю печаткою ПП «Котенко»та підписом, знаючи при цьому, що ОСОБА_20 не має наміру передавати вікна ОСОБА_15 Маючи вказаний рахунок на руках, ОСОБА_15 звернувся до ТОВ Комерційний банк «Дельта»про надання кредиту в сумі 10185 грн., надавши вищевказаний рахунок та відповідні документи за вимогою банку, що сприяло на укладення кредитного договору №001-18024-101106 від 10.11.2006 року. За умовами кредитного договору банк перерахував на рахунок ПП «Котенко»9700 грн. Через деякий час ОСОБА_15 звернувся до ОСОБА_26 за вікнами, але ОСОБА_20 запропонував йому почекати. Тоді підсудний ОСОБА_20 спільно з ОСОБА_26 виготовив фіктивну накладну від 13.11.2006 року, до якої внесли неправдиві відомості про те, що громадянин ОСОБА_15 отримав вікна вартістю 9700 грн. У виготовленій фіктивній накладній ОСОБА_20 розписався за себе та за ОСОБА_15, що завірив печаткою ПП «ОСОБА_20О.», яку ОСОБА_26 надала банку на відпуск вікон ОСОБА_15 . Отримані обманним шляхом кошти підсудний ОСОБА_20 зняв з рахунку та використав за власним розсудом.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненому злочині визнав частково і суду пояснив, що у нього в офісі працювала менеджером дівчина, яка хотіла взяти кредит. Він дізнався що дівчина числиться в чорному списку по кредитам. Його працівники попросили допомогти цій дівчині і вона прийшла до нього зі своїм товаришем ОСОБА_15 Для того щоб ОСОБА_15 отримав кредит, він придумав фіктивну угоду і виготовив фіктивний рахунок на отримання пластикових вікон та передав ОСОБА_15 Тоді ж ОСОБА_15 підписав всі необхідні документи на отримання товару, тобто вікон. Ці гроші він передав дівчині, яка приходила з ОСОБА_15, але через деякий час ОСОБА_15 повідомив, що грошей він не отримав і він порекомендував ОСОБА_15 розбиратися зі своєю дівчиною самому. В накладних він сам підписувався і ставив печаті. Визнає себе винним лише у підробці документів. Він вважає, що дівчина просто «кинула»ОСОБА_15

Винність підсудного ОСОБА_20 у скоєнні злочину підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, потерпілий ОСОБА_15 суду пояснив, що у нього на роботі виникли проблеми. Так як украли гроші і їх треба було повернути і тому він поділився своїми проблемами зі своїм знайомим ОСОБА_86 і останній повідомив, що у нього є знайома , ОСОБА_26, яка може посприяти в отриманні кредиту. Прийшовши в офіс, де працювала ОСОБА_26, він також зустрів там підсудного ОСОБА_20, до якого звернувся за допомогою в отриманні кредиту готівкою. Особисто сам він цього зробити не міг, оскільки у нього була маленька заробітна плата , тому йому було запропоновано взяти кредит на придбання вікон через ПП «Котенко». В ПП «Котенко»йому видали накладні на придбання вікон вартістю 9700 грн. і потребували підписати документи, що він і зробив. З отриманими документами він разом з дівчиною на імя ОСОБА_26, яка працювала у ОСОБА_20, звернувся в «Комерційний банк «Дельта»для отримання кредиту. Кредитний договір був укладений, він у ньому розписався і банк повинен був перерахувати кошти на рахунок ПП «Котенко», а він - отримати гроші. Але проходив час , грошей йому ніхто не видавав, і він почав телефонувати та звертатись до ОСОБА_20, але останній пропонував йому почекати, оскільки банк коштів ще не перерахував. Він поцікавився,чи поступили кошти на рахунок ПП «Котенко»і коли дізнався, що кошти надійшли, то знову почав звертатися до ОСОБА_20 та до жінки на імя ОСОБА_26. Останні обіцяли йому передати кошти через його знайому на імя ОСОБА_26. Він декілька раз звертався для отримання грошей, але ні грошей ні вікон до цього часу так і не отримав.

Свідок ОСОБА_86, допитаний органами попереднього слідства ( т.9 а.с.215-126) пояснив, що він познайомився з ОСОБА_15 за місцем роботи. В той час його дружина працювала на ринку і була знайома з дівчиною на імя ОСОБА_26 . В розмові із ОСОБА_26 він дізнався, що остання може допомогти дістати довідку для отримання кредиту , але для цього за її послуги потрібно було віддати певну суму, але він від такої пропозиції відмовився. ОСОБА_15 говорив йому, що йому необхідні кошти для якоїсь покупки і тоді він сказав ОСОБА_15, що йому може допомогти ОСОБА_26, прізвище якої він не знає. При одній із зустрічей він познайомив ОСОБА_15 з дівчиною на імя ОСОБА_26, і як саме оформлявся кредит, йому не відомо. Свідок ОСОБА_87, допитана органами попереднього слідства (т.9 а.с.224-246) , пояснила, що вона знайома із хлопцем на імя ОСОБА_86. В ході розмови ОСОБА_86 повідомив, що у нього є знайомий, якому необхідно взяти кредит. Прізвище знайомого було Бага і вона відвела його в офіс ОСОБА_20, де можна було взяти кредит. Як оформлявся кредит вона не знає, але як їй стало відомо, гроші ОСОБА_20 ОСОБА_15 не віддав. Так як ОСОБА_20 не віддавав гроші, то останній почав телефонувати їй і скаржитись на ОСОБА_20 в тому, що вона його підвела. Потім вона зателефонувала ОСОБА_20, який обіцяв вирішити це питання. Місяців через 4-5 ОСОБА_15 коштів не отримав, а ОСОБА_20 попередив її , щоб менше говорила.

Свідок ОСОБА_43 суду пояснила, що дійсно в банк, де вона працювала, за кредитом звертався потерпілий ОСОБА_15 Як вона пригадує , ОСОБА_15 потрібні були кошти для придбання вікон. По даному кредиту, який отримав ОСОБА_15, гроші були перераховані ПП «Котенко», так як даний приватний підприємець в базі даних числився як добросовісний клієнт, тому сумнівів у видачі кредиту не виникало. Після того як кредит був оформлений і гроші перераховані на ПП Котенко, в банк прийшов ОСОБА_15 і повідомив, що вікон він не отримав і хоче розірвати договір. Вона зателефонувала в службу безпеки банку і ті повідомили, що кошти на отримання вікон перераховані. По вікнах ситуація складалась так: спочатку вікна виготовлялися згідно замовлення клієнта, а потім приносили накладну від ПП «Котенко»і проводилося перерахування коштів. Від ПП «Котенка»накладну приносила дівчина на імя ОСОБА_87. По ПП «Котенко»вона оформила приблизно 10 кредитів. Документи на кредит оформляв сам ОСОБА_15

Свідок ОСОБА_88 суду підтвердила, що вона працювала у фірмі ВПП «Атлант»в м. Суми, по вул. Горького,33. З нею працювала також ОСОБА_26 Фірма займалася вікнами, дверима. Директором фірми, у якій вона працювала, був підсудний ОСОБА_21 Вона виготовляла деякі договори за вказівкою ОСОБА_20, але у неї не було печатки, тому по кожному випадку, де потрібно було поставити печатку, приїздив ОСОБА_20 і ставив печатку. Щодо фірми ВПП»Атлант»та ПП «Котенко»вона думає, що це одна і та ж фірма.

Свідок ОСОБА_89 суду пояснив, що він працював в фірмі ОСОБА_20 , назва якої ВПП «Атлант». Займався він, як правило, установкою вікон. Про обєкти роботи його повідомляла ОСОБА_26, яка працювала у офісі ОСОБА_20 Вікна клієнту на прізвище ОСОБА_15 він ніколи не ставив, і чи були вони замовлені йому не відомо.

Виписка рахунку-накладної на придбання вікон на імя ОСОБА_15 підтверджується рахунком та накладною (а.с.206-207 т.9).

Отримання кредиту ОСОБА_15 на придбання вікон підтверджується кредитним договором та анкетою позичальника (а.с.200-201 т.9).

37. Працюючи у підсудного ОСОБА_20, підсудний ОСОБА_23 підтримував дружні стосунки з останнім. Але в листопаді 2006 року підсудний ОСОБА_20, створюючи штучні підстави для розірвання стосунків з підсудним ОСОБА_23, висунув вимогу останньому передати йому 5000 грн. за встановлену газобалонну установку на автомобілі НОМЕР_21 , яку було встановлено за рахунок підсудного ОСОБА_20 Так як підсудний ОСОБА_23 не мав таких коштів, то підсудний ОСОБА_20 запропонував останньому взяти кредит, на що погодився підсудний ОСОБА_23. Реалізуючи свої задуми, в приміщенні ВПП «Атлант»по вул.Набережна річки Стрілки, 6, м.Суми підсудний ОСОБА_20 наказав ОСОБА_26, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виготовити фіктивні документи купівлі - продажу металопластикових вікон та дверей «Rihau»на суму 18090 грн. на імя підсудного ОСОБА_23 27.11.2006 року ОСОБА_26 за допомогою компютерної техніки виготовила фіктивний рахунок №27/11/06 від 27.11.2006 року на оплату підсудним ОСОБА_23 вікон та дверей, яких взагалі не було в продажу, та виготовила завідомо неправдиву квитанцію до прибутково касового ордеру від 27.11.2006 року, що підсудний ОСОБА_23 сплатив передплату в сумі 7000 грн.

Вище вказані документи завірені печаткою ПП «Котенко», підсудний ОСОБА_20 передав підсудному ОСОБА_23 для укладення кредитного договору в ТОВ «Комерційний Банк «Дельта». Так як для отримання кредиту був потрібний поручитель, то підсудний ОСОБА_23 запросив до банку свого знайомого ОСОБА_90, не ставлячи до відома останнього про фіктивність укладання договору на придбання вікон.

28.11.2006 року підроблені документи підсудний ОСОБА_23 надав працівникам банку, чим вплинув на прийняття рішення про укладення кредитного договору від 28.11.2006 року №001-18000 -281106, за яким були виділені кредитні кошти в сумі 11644,50 грн..

28.11.2006 року ОСОБА_90 на вимогу банку виступив поручителем ОСОБА_23 і уклав договір поруки №001-18000- 281106.

За умовами кредитного договору , укладеного з підсудним ОСОБА_23 , кошти в сумі 11090 грн. були перераховані на оплату товару вікон , на рахунок ПП «Котенко»№ в СОД «Райфайзен банк «Аваль», які отримав ОСОБА_20 готівкою та витратив на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе визнав лише в підробці документів для отримання кредиту підсудним ОСОБА_23 Відносно розрахунку за газобалонну установку пояснив, що , це була їх особиста домовленість з ОСОБА_23 і тут ніякого обману не було. Сума 11000 грн. була обумовлена з підсудним ОСОБА_23 Фактично підсудний ОСОБА_23 передплату не вносив . Всі документи підробив він.

Підсудний ОСОБА_23, винним себе визнав і пояснив, що дійсно в листопаді 2006 року підсудний ОСОБА_20 встановив за свої кошти на його автомобіль Daewoo Lanos газобалонну установку, але через деякий час стосунки з підсудним ОСОБА_20 погіршилися і останній запропонував розрахуватися за газобалонну установку. Скільки коштувала остання, він не цікавився, так як довіряв ОСОБА_20 Оскільки коштів у нього не було, то він знову звернувся до підсудного ОСОБА_20 про допомогу в отриманні кредиту, щоб віддати кошти ОСОБА_20 На його імя було виписано рахунок на 18090 грн. на виготовлення металопластикових вікон та квитанція про передоплату на суму 7000 грн., але ці кошти він не платив. Отримавши вказані документи від ОСОБА_20О він звернувся до ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», маючи намір отримати кошти в сумі 17090 грн. , але банк в такій сумі видати кредит йому відмовив і задовольнив лише в сумі 11090 грн. Згодом ним було укладено кредитний договір , за умовами якого поручителем виступив його знайомий ОСОБА_90, а кошти в сумі 11090 грн. перераховано на рахунок ПП «Котенко». Повернення 1090 грн. , які були зайво сплаченими ОСОБА_20, він з останнього не вимагав, так як хотів швидше розрахуватися з останнім. Погроз з боку підсудного ОСОБА_20 на його адресу не було.

Винність підсудних у скоєному злочині також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Свідок ОСОБА_90 суду пояснив, що ОСОБА_23 є його зведеним братом і одного разу брат взяв його поручителем, так як хотів поміняти вікна в будинку, для чого необхідно було оформити кредит. В якому банку брати кредит і яку суму брат не говорив, а вже коли приїхали в банк, сказав, що сума 10000 грн. На окремому бланку він розписався , а самого кредитного договору він не бачив. Коли підписували договір то йому розяснили що якщо брат не буде виплачувати кредит то кредит необхідно буде виплачувати йому. Вікон замовили десь сім штук, але вони до сьогоднішнього дня не поставлені.

Так, згідно рахунку (а.с.96 т.5) та квитанції (а.с.95 т.5) підтверджується виписка рахунку ОСОБА_20 на 18090 грн. та сплата ОСОБА_23 7000 грн. як передоплата за вікна.

Укладення кредитного договору з ОСОБА_23А та договору поруки із ОСОБА_91 підтверджується кредитним договором та договором поруки (а.с.158-159 т.5).

Видача ОСОБА_23 рахунку та квитанції про передоплату ОСОБА_20 підтверджується рахунком та квитанцією (а.с.160-161 т.5)

38. Весною 2006 року підсудний ОСОБА_20 без офіційного оформлення трудового договору залучив до роботи на автомобіліЗАЗ НОМЕР_22, що належав йому, громадянина ОСОБА_18, довівши до його відома план роботи по перевезенню пасажирів та відповідальність за пошкодження транспортного засобу.

Згодом ОСОБА_20 передав ОСОБА_18 автомобіль НОМЕР_9, що належав його сестрі ОСОБА_25, також без оформлення необхідних документів на працевлаштування. Так як автомобіль часто виходив із ладу, то в грудні 2006 року ОСОБА_18 вирішив розірвати стосунки з підсудним ОСОБА_20 та його сімєю і залишив автомобіль НОМЕР_9 на СТО «Суми-Лада»по вул.Черепіна, 19, м.Суми, про що повідомив ОСОБА_20 і влаштувався на іншу роботу.

Через пять днів, у грудні 2006 року підсудний ОСОБА_20висловив претензію ОСОБА_18 про те, що в залишеному ним на СТО «Суми-Лада»автомобілі розморозився двигун, тому він повинен відшкодувати йому збитки в сумі 7000 грн. за розморожений двигун. ОСОБА_18 відмовився виконувати вимоги підсудного ОСОБА_20, а тому останній забрав у ОСОБА_18 посвідчення водія СІА №152251 видане 16.08.2002 року Сумським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Сумській області, та після цього запропонував ОСОБА_18 укласти договір позики, що змусило останнього погодитися з підсудним ОСОБА_20 та в приватного нотаріуса оформити договір позики ВЕМ №822805 від 12.01.2007 року на суму 7000 грн. строком повернення 12.02.2007 року.

Намагаючись уникнути домагання підсудного ОСОБА_20 повернення коштів згідно договору позики ОСОБА_18 звернувся до правоохоронних органів 18.01.2007 року.

06.02.2007 року ОСОБА_20 близько 17 години по вул.Курській біля магазину «Тристан»зустрів ОСОБА_18 та з приводу звернення останнього до правоохоронних органів почав висловлювати невдоволення та піддав побиттю, внаслідок чого ОСОБА_18 було завдано легкі тілесні ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоровя. Після завдання тілесних ушкоджень підсудний ОСОБА_20 доставив ОСОБА_18 до травмпункту Сумської обласної клінічної лікарні, не повідомивши лікаря травмпункту про причини тілесних ушкоджень ОСОБА_18, а останньому наказав мовчати та нагадав про необхідність виконання вимог по сплаті 7000 грн.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у побитті ОСОБА_18 не визнав , а відносно оформлення договору позики погодився і суду пояснив, що дійсно ОСОБА_18 працював у нього водієм на різних автомобілях, останнім часом на автомобілі НОМЕР_9. Так як він був винен йому гроші за попередньо виконані роботи, тоді ОСОБА_20 запропонував йому працювати на автомобілі, а виручку залишати собі. Через деякий час ОСОБА_18 зателефонував йому і повідомив, що більше працювати він не буде. Він запропонував ОСОБА_18 повернути автомобіль туди, де він його брав. Але ОСОБА_18 цього не зробив, автомобіль залишив на вулиці, в той час, коли був сильний мороз, що призвело до розмороження двигуна. Згідно розрахунків вартість ремонту автомобіля складає 7000 грн. Так як ОСОБА_18 не мав таких коштів, він запропонував йому оформити договір позики на що погодився ОСОБА_18 і було заключено договір позики у приватного нотаріуса. Вказану суму коштів йому ОСОБА_18 не повернув. Поблизу магазину «Тристан»в м.Суми, по вул. Курській він ОСОБА_18 не бив, а останній, коли біг до машини за монтировкою, послизнувся і впав, а він з добрих намірів доставив ОСОБА_18 до травмпункту. Погроз та примушування ОСОБА_18 до підписання договору позики він не робив.

Потерпілий ОСОБА_18 суду пояснив, що дійсно він працював у підсудного ОСОБА_20 на різних автомобілях і коли ОСОБА_20. заборгував йому гроші і не міг розрахуватися, то запропонував йому взяти автомобіль, номер не памятає, і використовувати його як таксі і на протязі 10 днів не здавати виручку як розрахунок по боргу. Так як автомобілі були старі та часто ламалися, він вирішив більше не працювати у підсудного ОСОБА_20, до того ж він неодноразово повідомляв ОСОБА_20, що після ремонту датчик масла лампочка, - горіла на поворотах. ОСОБА_20 порекомендував звернутися на СТО , але така робота його не влаштовувала і він вирішив залишити автомобіль і більше не працювати у ОСОБА_20, про що повідомив останнього. Машину залишив на СТО, про що повідомив ОСОБА_20, а сам пішов відпочивати. Це було десь приблизно під кінець 2006 року. Через декілька днів зателефонував підсудний ОСОБА_20 і повідомив, що розморожено двигун автомобіля, який він залишив на вулиці біля СТО. При особистій зустрічі ОСОБА_20сказав, що ремонт двигуна коштує 7000 грн. та запропонував йому відшкодувати збитки. Відшкодувати збитки він відмовився, але підсудний ОСОБА_20 домігся укладення у приватного нотаріуса договору позики на суму 7000 грн., які йому необхідно було повернути ОСОБА_20 протягом місяця. Але борг він не повертав, вважаючи, що вини його у розмороженні двигуна немає, можливо, він винен лише у тому, що не запитав у працівників СТО, яка охолоджуюча рідина була залита у радіатор. Також на вул. Курській через деякий час його зустрів ОСОБА_20 та побив, нанісши тілесні ушкодження, а після побиття на автомобілі, на якому він працював , він разом з ОСОБА_20 приїхав до травмпункту. Особисті документи, за винятком паспорта, знаходилися у нього в барсетці у автомобілі і їх насильно відібрав підсудний ОСОБА_20 В барсетці знаходились посвідчення водія та технічна документація на автомобіль. Дані документи підсудний ОСОБА_20 повернув лише після оформлення договору позики.

Свідок ОСОБА_92, допитаний органами попереднього слідства (т.11 а.с.205)пояснив, що 06.02.2006 року близько 9 години він їхав на автомобілі разом з ОСОБА_20 в м.Суми по вул.. Курській. В районі магазину «Тристан»ОСОБА_20 попросив його зупинитись, так як йому необхідно з кимось переговорити. ОСОБА_20 вийшов з машини, підійшов до автомобіля, який стояв неподалік і між ним та водієм вказаного автомобіля відбулася якась розмова, а через деякий час він побачив, що водій автомобіля піднімається з землі і в нього по обличчю тече кров. Чи наносив ОСОБА_20 якісь удари тому чоловікові чи останній впав сам, він не бачив. Коли він підійшов до них , ОСОБА_20 сказав, що того чоловіка необхідно відвезти в лікарню для надання медичної допомоги, що вони і зробили.

Укладання договору позики між підсудним ОСОБА_20 та потерпілим ОСОБА_18 підтверджується договором позики (а.с.147-155 т.11)

Отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_18 підтверджується актом судово-медичного дослідження та висновком експертизи (а.с.124-126 т.11).

Порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_20 за ст. 125 ч.2 КК України підтверджується постановою про порушення кримінальної справи та матеріалами перевірки на підставі заяви ОСОБА_18 (а.с.139-152 т.11).

39-41. Органами попереднього слідства згідно предявленого обвинувального висновку підсудний ОСОБА_20 також обвинувачується в тому, що за попередньою змовою зі своєю сестрою ОСОБА_25 повторно, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів майном ОСОБА_93 та ОСОБА_94, вартістю згідно висновків товарознавчої експертизи будинку на суму 238500 грн. та земельною ділянкою площею 694 м2 на суму 20344 грн., чим завдав значної шкоди на загальну суму258854 грн. яка в 1479 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є особливо великим розміром, та в тому, що ОСОБА_20 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_25, діючи як фізична особа підприємець, надали банківській установі філії АКБ «ІмексБанк»в м.Суми та Сумській філії АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»завідомо неправдиві відомості щодо заставленого майна з метою отримання кредитів і як співучасники з метою відмивання доходів, одержаних шахрайським шляхом, вчинили фінансові операції з використанням в якості застави будинку та земельної ділянки по вул.Єрмака, 16, м.Суми вартістю 258854 грн. для укладення кредитних угод і за рахунок цього одержали в своє розпорядження 57000 доларів США, або за курсом банківських установ 287850 грн., якими тривалий час користувалися для розвитку своєї підприємницької діяльності, тобто легалізували (відмили) злочинним шляхом 258854 грн.

Дослідивши зібрані по справі докази та вислухавши свідчення підсудного ОСОБА_20 та його сестри ОСОБА_25, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_20 відсутні ознаки вище перерахованих злочинів і він підлягає виправданню на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України за відсутності складу злочину, виходячи з наступного.

Так, дійсно ОСОБА_25 придбала у громадянина ОСОБА_93 будинок та земельну ділянку розміщену за адресою вул.Єрмака, 16, м.Суми, що підтверджується договором купівлі продажу земельної ділянки та будинку від 14.07.2006 року. Продавцем в даному договорі виступав громадянин ОСОБА_19, який є власником земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯБ №336184, виданого Сумською міською радою від 21.01.2006 року, та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Сумським міським бюро технічної інвентаризації на підставі рішення Ковпаківського РВК від 20.02.1990 року №51 про закінчення будівництва (а.с.122, 126, 128, 147-148, 150-151, 152-155, 158, 166 том 24) та технічним паспортом на будинок (а.с.133, 135 том 24), Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.165 том 24).

Згідно свідоцтва про шлюб між ОСОБА_93 та ОСОБА_95, дані особи вступили до шлюбу 26.04.1995 року. Тобто будинок за адресою вул.Єрмака, 16, м.Суми є власністю ОСОБА_93 на підставі ст.57 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України, так як набутий ОСОБА_93 до укладення шлюбу з ОСОБА_95М, що дає право розпоряджатися власнику особистим майном на власний розсуд, чим і скористався ОСОБА_93

Посвідчуючи договори купівлі продажу будинку та земельної ділянки приватним нотаріусом, додержано вимоги діючого законодавства про продаж будинку та земельної ділянки на імя ОСОБА_25 про що свідчать вищевказані договори, які на день розгляду справи мають юридичну силу, так як судовими рішеннями не визнавалися недійсними.

При вчиненні відчуження майна ОСОБА_93 та земельної ділянки нотаріусом зясовано волю дружини продавця ОСОБА_93 ОСОБА_94 , - про що свідчить заява останньої на а.с.146 том 24, що підтверджує відсутність у діях ОСОБА_20 зловживання довірою та обману подружжя ОСОБА_94 при вчиненні вище вказаних угод на імя ОСОБА_25

Тому подальше розпорядження майном, набутим ОСОБА_25 внаслідок вчинення договорів купівлі продажу, і передача права на його розпорядження підсудним ОСОБА_20 виникло правомірно, що тягне виправдання ОСОБА_20 у злочинах, які йому інкримінуються органом слідства згідно обвинувального висновку за ст.209 ч.2 КК України.

Потерпіла ОСОБА_94, допитана органами попереднього слідства (т.24 а.с.107-112, т. 25 а.с.94-96) пояснила, що згоду на продаж будинку вона не давала, а ОСОБА_20 оформив договір купівлі-продажу без її згоди щодо того як було переоформлено будинок та земельну ділянку, вона пояснити нічого не може, так як останні роки нічого не бачила, про це їй розповів її покійний чоловік, який про все дізнався від свого сина ОСОБА_19 Чи отримав кошти за будинок чоловік ,вона не знає.

Свідок ОСОБА_96 суду пояснила, що ОСОБА_93 є її рідним братом. Спілкувалася вона з ним переважно по телефону . Брат перебував два рази у шлюбі. Від першого шлюбу брат має сина ОСОБА_97. Брат помер, а також і його дружина ОСОБА_94 . Одного разу до неї зателефонував племінник ОСОБА_19 і повідомив, що батька спалили і він перебуває у лікарні. Після пожежі у будинку брата вона не була. Брат також скаржився на ОСОБА_20, який нібито відбирав у нього гроші. Дружина брата була хвора, сліпа і неграмотна. Деякий час брат проживав разом зі своїм сином ОСОБА_97, а потім ОСОБА_19 пішов від батька. Брата похоронили за кошти, які виділяли вона та син померлого ОСОБА_19. Психічний стан брата був нормальний, але були випадки, коли брат йшов з дому і його шукали, говорив, що його хочуть вбити, але не говорив хто. Зі слів племінника вона дізналася, що брат продав свій будинок. В неї вдома брат бував дуже рідко, але одного разу його привіз до неї ОСОБА_20 з шампанським та тортом. Також брат говорив, що гроші за будинок він не отримав. Після пожежі в будинку брата був зроблений ремонт. Також брат скаржився, що у нього немає чого їсти.

Свідок ОСОБА_98 суду пояснила, що вона знала подружжя ОСОБА_19, які проживали ІНФОРМАЦІЯ_12, і були похилого віку. Пенсію в основному отримував дід, бабушка останні роки не розписувалась у відомостях про отримання пенсії, але точно цього вона не памятає. В будинку ОСОБА_19 вона була дуже рідко, але в основному пенсію отримував ОСОБА_93 у присутності ОСОБА_94 Після пожежі дід помер, а бабусину пенсію син перевів на карточку. Інколи ОСОБА_93 давав в газету оголошення про пошук опікунів. Чи укладались договори опіки, вона не знає. Сина ОСОБА_93 ОСОБА_19 вона не бачила. В основному за пенсію розписувався дід.

Свідок ОСОБА_99 суду пояснив, що по газетному оголошеннювін дізнався, що подружжя ОСОБА_19 потребують опікунів. Це було приблизно у 2005 році. Ними було укладено договір пожиттєвого утримання, але відносини з ОСОБА_93 не склалися, так як він часто скаржився на них, на підставі чого їх викликали у міліцію. Після зясування обставин відносини покращувались. Також була вчинена угода пожиттєвого утримання. Нотаріус пропонував добре подумати подружжю ОСОБА_93 відносно підписання договору і вони підписали договір. Договір підписала сама особисто ОСОБА_94 Через декілька дід сказав, що вони украли у нього спортивні штани та коврову доріжку. Тоді вони вирішили порвати відносини з подружжям ОСОБА_94. Хто отримував пенсію з подружжя ОСОБА_94 - це в основному дід. Їхнього сина він ніколи не бачив і дід говорив, що не хоче з сином знатися. Сусіди говорили йому, що «куди ти попав, ти тут уже не перший хто оформляв договір». Через деякий час договір пожиттєвого утримання з ОСОБА_93 було розірвано судом по ініціативі ОСОБА_93, інтереси останнього в суді представляв син ОСОБА_19. Момент підписання договору бабушка сама підписала договір, де показав їй дід.

Представник потерпілої ОСОБА_19 суду пояснив, що дійсно його батьком ОСОБА_93 та мачухою ОСОБА_94 було вчинено договір куплі продажу земельної ділянки та будинку по вул.Єрмака, 16. Як йому потім стало відомо зі слів батька та мачухи цей договір його примусили підписати сімя ОСОБА_20. Сам договір куплі продажі мачуха не могла підписати, так як вона була сліпа і неграмотна. Зі слів батька та мачухи обіцяні кошти за продаж будинку та земельної ділянки їм ОСОБА_25 не передавала. Сімя ОСОБА_20 створила такі умови, що унеможливлювало проживання його батька та мачухи у вище вказаному будинку. Були підпали будинку, моріння голодом стариків та інше. Він рахує, що таким чином був вбитий його батько та мачуха, тому всі угоди які вчинені, є недійсними так як вчинені шляхом злочинних дій ОСОБА_20.

Свідок ОСОБА_45 суду пояснив, що дійсно йому ОСОБА_20 пропонував купити будинок по вул. Єрмака,16, м.Суми, після пожежі , але документів він на будинок не бачив, коли це було він не памятає.

Свідок ОСОБА_100 суду пояснив, що він виїжджав з метою оцінки будинку по вул. Єрмака,16, м.Суми за проханням ОСОБА_20, як фізичної особи підприємця. Будинок був сильно пошкоджений після пожежі. Відсутні були вікна, двері. На кого був оформлений будинок він не знає. Дану оцінку, яку він зробив, він повністю підтримує.

Свідок ОСОБА_25, суду пояснила, що вона дійсно придбала домоволодіння у подружжя ОСОБА_94, але хто збирав пакет документів для укладання угоди купівлі-продажу вона не памятає. Також вона підтвердила, що договір купівлі-продажу підписав ОСОБА_93, а відмову від майна підписала ОСОБА_94 і була присутня в момент підписання договору. Гроші за будинок вона особисто передала ОСОБА_93 і підписав він договір після того як отримав гроші.

Свідчення дані свідками ОСОБА_96 та представника потерпілої ОСОБА_19, а також свідчення потерпілої ОСОБА_94, оголошені в судовому засіданні, суд розцінює критично і вони не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку відносно підсудного ОСОБА_20 по епізоду у заволодінні майном подружжя ОСОБА_93 та ОСОБА_94 шляхом обману та зловживання довірою, по слідуючим підставам:

ОСОБА_96 є рідною сестрою, а ОСОБА_19 сином покійного ОСОБА_93 , дані ними свідчення , на думку суду, повязані з родинними відносинами з померлими ОСОБА_93 та ОСОБА_94 і направлені на досягнення певної мети відносно осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності, в тому числі і підсудного ОСОБА_20 та його близьких родичів, про що свідчать заяви ОСОБА_19 на протязі розгляду справи та написання заяв у різні інстанції та до суду. Свідчення потерпілої ОСОБА_94 суперечливі та непослідовні і не підтверджуються доказами, дослідженими судом.

Правомірність набуття ОСОБА_25 будинку та земельної ділянки по вул. Єрмака,16, на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2006 року у суду сумнівів не викликає, так як вони вчинені з дотриманням чинного законодавства, про що свідчать неодноразові перевірки правоохоронними органами за скаргами ОСОБА_93 дій приватного нотаріусу ОСОБА_101 при засвідченні угод від 14.07.2006 року, з чим погоджується суд.

Доказів, які б викривали неправомірність дій приватного нотаріуса ОСОБА_101, яка засвідчувала угоди ні органами попереднього слідства ні судом не встановлено.

Вищевказане підтверджується договором купівлі продажу земельної ділянки та будинку , заявою ОСОБА_94 (т.24 а.с.146, 166, 208,).

Перевірка правильності дій приватного нотаріуса ОСОБА_102 при вчиненні договорів купівлі продажу земельної ділянки та житлового будинку підтверджується постановою помічника прокурора Зарічного району м.Суми (т. 50 а.с.256-259).

Виходячи з досліджених доказів по справі, суд також рахує, що предявлене обвинувачення підсудному ОСОБА_20 у заволодінні майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_93 та ОСОБА_94 при продажі будинку та земельної ділянки з завданням значної шкоди, підлягає виключенню з предявленого обвинувачення , а за ст. 209 ч.2 КК України підсудний ОСОБА_20 підлягає виправданню на підставі ст. 6 ч.1 п.2 КПК України за відсутністю складу злочину.

42. Згідно дозволу від 19.01.2007 року підсудним ОСОБА_20 було отримано права на придбання газового пістолета, що стало підставою придбання останнім в травні 2007 року пістолета ПГШ-790 серія - КО №049186 калібру 9 мм виробництва СП «Шмайсер Україна»з правом носіння та зберігання. Але ОСОБА_20 не маючи дозволу, за невстановлених слідством обставин, переобладнав придбаний пістолет на вогнепальну зброю, яка була вилучена у останнього при затриманні 06.11.2007 року в автомобілі НОМЕР_23, яким користувався підсудний ОСОБА_20 на підставі доручення. Вилучений пістолет був споряджений 7 патронами та металевою вставкою і викруткою до неї. Згідно висновку криміналістичної експертизи №180 від 28.11.2007 року пістолет є ручною вогнепальною зброєю, виготовленою шляхом заміни стандартної втулки в фабричному газовому пістолеті ПГШ-790 калібру 9 мм та виготовленому способом, що дозволяє здійснювати постріли шумовими патронами калібру 9 мм з використанням снарядів, що заряджаються окремо від патронів. А вилучені при затриманні підсудного ОСОБА_20 7 патронів, є пістолетними патронами з шумовими пулями і до бойових не відносяться.

Своїми умисними діями, які виразилися в носінні, зберіганні, придбанні, виготовленні вогнепальної зброї, не маючи на це спеціального дозволу, підсудний ОСОБА_20 вчинив злочин за ст.263 ч.1 КК України, тобто незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами..

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у вчиненні вищевказаного злочину не визнав, і суду підтвердив , що у травні 2007 року у нього виникла потреба мати з собою засоби захисту, і тому він вирішив придбати пістолет. Разом зі своїм товаришем ОСОБА_79 з даною метою вони прибули до Зарічного РВ УМВС , вул. Охтирська, м. Суми, до свого знайомого на імя ОСОБА_18, якому пояснили, що їм потрібний пістолет травматичної дії. 18 травня 2007 року вони отримали з рук цієї людини посвідчення на носіння травматичної зброї та дозвіл на придбання, а також коробку травматичних патронів. Придбали вони з ОСОБА_79 пістолети приблизно за 1000 доларів, тобто по 500 доларів за кожний. Його попереджали, щоб він з собою завжди возив необхідні документи та якісь «железки». При переміщенні з придбаним пістолетом його неодноразово зупиняли працівники міліції, але ніяких питань не виникало, але 06.11.2007 року він будучи запрошеним у УМВС України в Сумській області, прийшов з придбаним пістолетом, де і був затриманий працівниками міліції, а пістолет вилучений. Дозвіл вони з ОСОБА_79 отримали в Зарічному РВ УМВС м.Суми, а пістолети отримали біля входу на вул.Першотравневій у РВ УМВС України м.Суми. Особисто він пістолет не переробляв, а користувався ним у такому вигляді, у якому і придбав.

Згідно матеріалів, які надійшли від слідчого СУ УМВС України в Сумській області, на виконання доручення суду, підтверджується, що дійсно, газовий пістолет ПГШ-790 серія - КО №049186 калібру 9 мм, був придбаний ОСОБА_20 згідно дозволу, виданого УГБ УМВС України в Сумській області №162820 від 19.01.2007 року 17 травня 2007 року і приєднані до матеріалів справи.

Згідно висновку експерта т.29, а.с.221-226, вилучений у підсудного ОСОБА_20 пістолет являється ручною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом виготовленим шляхом заміни саморобним способом дросельної втулки газового пістолета ПГШ 790, калібру 9мм РА виробництва СП «Шмайсер Україна». Відповідно до паспорта даного пістолета, металева втулка та викрутка у комплекцію до даного пістолета не входять. Конструкція наданого на дослідження пістолета дозволяє здійснювати постріли шумовими патронами калібру 9 мм з використанням снарядів, що заряджаються окремо від патронів.

Вилучення вищевказаного пістолета у підсудного підтверджується протоколом вилучення (т.29, а.с.155-156).

43 У вересні 2006 року підсудний ОСОБА_21 залучив до роботи без офіційного оформлення водієм автомобіля НОМЕР_15, належав йому, громадянина ОСОБА_103

25.10.2006 року ОСОБА_103, керуючи вищевказаним автомобілем при перевезенні пасажирів на автодорозі Білопілля-Суми вчинив ДТП та пошкодив керований ним автомобіль. Сам ОСОБА_103 був доставлений у лікарню. У порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_103 було відмовлено 05.11.2006 року Сумським РВ УМВС України в Сумській області, тому ОСОБА_21 вирішив за рахунок обману заволодіти страховими коштами ЗАТ СК «Приморє», з якою був укладений договір страхування №6ТР від 10.01.2006 р. З цією метою він зявився в Сумський РВ УМВС України в Сумській області і повідомив, що 25.10.2006 року при ДТП він як власник знаходився в автомобілі ЗАЗ Daеwoo ВМ №53-97 АВ. 30.10.2006 року, знявши розпізнавальний ліхтар таксі та інші прилади, підсудний ОСОБА_21 надав транспорт на огляд експертам ПФ «Ікар-ВМЗ-Сервіс». 26.10.2006 року підсудний ОСОБА_21 звернувся в ЗАТ СК «Приморє»про настання страхового випадку і згодом на вимогу працівників ЗАТ СК «Приморє» надав свої особисті документи, документи ОСОБА_103, довідки про ДТП №02 від 02.01.2007 р. та без номера від 15.05.2007 року, довідку про лікування ОСОБА_103 та звіт експертної оцінки від 17.05.2007 р. на суму 16251,41 грн. ОСОБА_91 ЗАТ СК «Приморє»18.06.2007 року відновлено підсудному ОСОБА_21 у виплаті страхової суми за договором страхування №6ТР від 10.01.2006 року автомобіля НОМЕР_15 на підставі ст.26 Закону України «Про страхування». Тобто підсудний ОСОБА_21 вчинив замах на шахрайське заволодіння грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє», але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_21 визнав свою вину у скоєнні у вище вказаного злочину повністю і суду підтвердив, що 25.10.2006 року близько 6 години ранку в районі с.Постольне Сумського району Сумської області лежала в кюветі його машина ЗАЗ Daеwoo ВМ 53-97 АВ. Водій був доставлений в лікарню. Працівникам ДАІ він сказав, що під час ДТП він спав на задньому сидінні автомобіля, хоча фактично в машині в цей час не був. Батьки ОСОБА_103 відмовилися відшкодовувати збитки і тому він вирішив заволодіти грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє», повідомивши, що під час ДТП він знаходився в машині. Після збору всіх документів і надіслання їх ЗАТ СК «Приморє»йому було відмовлено у відшкодуванні страхових виплат. Підсудний ОСОБА_20 до вчинення даного злочину ніякого відношення не має.

Винність підсудного ОСОБА_21 у скоєнні злочину підтверджується і іншими доказами дослідженими судом.

Так, свідок ОСОБА_103, допитаний органами попереднього слідства (а.с.166-173 т.23) пояснив, що 25.10.2006 року він керував автомобілем НОМЕР_15. Близько 06 години в с.Постольне Сумського району при розминці з зустрічним транспортним засобом автомобілем КАМАЗ, допустив виїзд на насип піску , внаслідок чого керований ним автомобіль перевернувся і впав на дах, а він з отриманими тілесними ушкодженнями був доставлений в Першу Сумську міську лікарню. Про ДТП він повідомив ОСОБА_21, який був власником автомобіля. Автомобілем він керував без ніяких доручень і під час керування транспортним засобом в автомобілі був сам без підсудного ОСОБА_21 Пояснення про те, що у автомобілі він їхав разом з ОСОБА_21, він написав через тиждень після ДТП, неподалік від радгоспу «Тепличний» в автомобілі працівників ДАІ, куди його привіз ОСОБА_21 Такі пояснення він дав за проханням ОСОБА_21

Укладання договору страхування підсудним ОСОБА_21 автомобіля НОМЕР_15 підтверджується договором страхування (а.с.145 т.4)

Обставини ДТП підтверджуються матеріалами перевірки (а.с.136-139 т.4).

Подача підсудним ОСОБА_21 заявки на відшкодування страхових сум підтверджується заявкою (а.с.130-132 т.4) та висновком експертизи (а.с.146-168 т.4).

44. 10.01.2005 року підсудний ОСОБА_20 придбав в кредит автомобіль НОМЕР_14 2005 року випуску. Даний автомобіль згідно кредитного договору передали у заставу (договір №184 від 01.01.2006 року) в АКБ «Імексбанк». Даний автомобіль був застрахований згідно договору страхування №5ТР від 10.01.2006 року і згідно відміток у свідоцтві про реєстрацію було зазначено «кредит, відчуження заборонено».

20.01.2006 року аналогічно автомобіль був придбаний на імя матері підсудного ОСОБА_20 ОСОБА_29 і зареєстрований на останню за номером ВМ 44-30 АВ з аналогічними відмітками, що і документи на ОСОБА_20: «кредит, відчужувати заборонено». Кредитний договір було укладено в АКБ «Імексбанк»20.01.2006 року за №199.

30.01.2006 року за домовленістю з сестрою ОСОБА_25, підсудний ОСОБА_20 придбав на імя останньої автомобіль НОМЕР_9, де в документах про реєстрацію транспортного засобу також було зроблено помітку «Кредит. Відчуження заборонено». Кредит був оформлено в АКБ «Імексбанк»за №201 від 30.01.2006 року на ОСОБА_25 і також укладено договір страхування транспортного засобу на випадок ДТП та інших подій за №21ТР від 30.01.2006 року.

В силу укладення договорів страхування власники транспортних засобів згідно договорів страхування повинні були повідомляти про настання страхових випадків, а ЗАТ СК «Приморє», з якою булою укладено страхові договори - виплачувати страхові суми, якщо вони підпадали під страховий випадок.

З метою використання придбаних автомобілів як таксі підсудний ОСОБА_20 обладнував придбані автомобілі розпізнавальними ліхтарями, таксометрами, газобалонним обладнанням та залучав водіїв на вище вказані автомобілі для перевезення пасажирів без укладення трудових угод та не ставлячи до відома ЗАТ СК «Приморє»

05.09.2006 року близько 05 години 10 хвилин водій автомобіля ОСОБА_104, який керував автомобілем НОМЕР_10 , що належав ОСОБА_25, рухаючись по вул. Реміснича м. Суми на перехресті вул. Металургів, здійснив порушення ПДР, що потягнуло ДТП та пошкодження автомобіля. З метою створення обставин, які підпадають під страховий випадок, ОСОБА_20 08.09.2006 року близько 20 години доставив автомобіль НОМЕР_10 на вул. Косівщинська м.Суми і біля будинку №12 інсценував ДТП, створивши враження, що автомобіль наїхав на дерево, внаслідок чого отримав пошкодження про що повідомив працівників ДАІ. При приїзді працівників ДАІ повідомив, що власником автомобіля є ОСОБА_25, а керував автомобілем ОСОБА_105 в ході перевезення останньої, що потягло складання співробітниками ДАІ протоколу про ДТП, яке підпадало під страховий випадок.

11.09.2006 року ОСОБА_20 від імені ОСОБА_25 звернувся в ЗАТ СК «Приморє»з заявою повідомленням про настання страхового випадку, вказавши в заяві неправдиві відомості відносно ДТП. До вказаної заяви ОСОБА_20 додав довідки ДАІ №5732 від 26.04.2007 р. 22К/1 від 08.11.2006 року, а також звіт фірми «Ікар ВМЗ ОСОБА_49»про оцінку автомобіля НОМЕР_24 від 09.09.2006 року. Але ЗАТ СК «Приморє»відмовилася виплачувати шкоду ОСОБА_25 на відшкодування ремонту автомобіля НОМЕР_9, вбачаючи порушення власником транспортного засобу п.5.9 Договору страхування.

Тобто ОСОБА_20 повторно, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи підроблені документи, намагався заволодіти коштами ЗАТ СК «Приморє»в сумі 8996,09 грн., проте не довів умисел до кінця незалежно від його волі.

Навесні 2006 року ОСОБА_25 за погодженням з підсудним ОСОБА_20 залучила водієм на автомобіль НОМЕР_18 підсудного ОСОБА_23, який не допускав ДТП під час роботи.

04 жовтня 2006 року підсудний ОСОБА_20 з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє» вирішив інсценувати чергове ДТП ,щоб отримати страхові виплати.

Підсудний ОСОБА_20 для доведення свого задуму до кінця дав вказівку підсудним ОСОБА_23 та ОСОБА_21, які не були посвячені у його злочинні задуми, поставити на автомобіль матері ОСОБА_20 ОСОБА_29 ЗАЗ Daеwoo ВМ 44-30 АВ, пошкоджені деталі автомобілів, створивши вигляд пошкодження. 04.10.2006 року біля 20 години 15 хвилин підсудний ОСОБА_20 інсценував ДТП з автомобілем НОМЕР_4, що належав матері, ОСОБА_29, в районі безлюдного місця по вул.Білопільський шлях м.Суми та поворот до мікрорайону «Тепличний», поставивши автомобіль біля дерева, щоб створити у сторонніх осіб враження ДТП наїзду на перешкоду. Після чого викликав працівників ДАІ, повідомивши, що ДТП сталося під керуванням водія ОСОБА_23, а в салоні автомобіля була його мати ОСОБА_29

Інспектор ДАІ УМВС України в Сумській області, не встановивши достовірних даних учасників ДТП 04.10.2006 року, інсценованого підсудним ОСОБА_20, склав відповідні документи, які були складені з порушенням діючої інструкції, де вказав свідками ДТП громадян , яких назвав ОСОБА_23, а саме, ОСОБА_106 та ОСОБА_18, та за яких ОСОБА_23А вчинив підписи, а також було проведено медичне обстеження ОСОБА_23 на стан алкогольного спяніння.

06.10.2006 року ОСОБА_20 з метою шахрайського заволодіння коштами ЗАТ СК «Приморє»звернувся з заявою від імені ОСОБА_29 до страхової компанії про настання страхового випадку, де вказав неправдиві відомості про обставини ДТП та надав довідку від 06.10.2006 року №9743, а також звіт, складений фірмою ПФ «Ікар ВМЗ ОСОБА_49», про розмір матеріальних збитків по автомобілю ЗАЗ Daеwoo ВМ 44-30АВ в сумі 6368,47 грн.

26.04.2007 року ЗАТ СК «Приморє»встановило за страховим актом на імя ОСОБА_29 страхове відшкодування в сумі 6368,47 грн. і перерахувало їх до АКБ «Імексбанк», які ОСОБА_20 отримав за дорученням матері ОСОБА_29

Тобто ОСОБА_20 повторно, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи підроблені документи про настання страхового випадку від 06.10.2006 року,заволодів грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє» в сумі 6368,47 грн.

12.10.2006 року ОСОБА_16, який працював водієм без оформлення трудових угод з сімєю підсудного ОСОБА_20, керував автомобілем НОМЕР_14, що належав підсудному ОСОБА_20 та не впоравшись з керуванням автомобіля, близько 02 години в центрі м. Суми , проспект М.Лушпи, в районі зупинки «Сумсільмаш»скоїв ДТП, внаслідок чого пасажиру ОСОБА_80 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а автомобіль пошкоджено.

Дізнавшись, що ДТП виникло з вини водія ОСОБА_16, а автомобіль в подальшому неможливо використовувати за призначенням, підсудний ОСОБА_20 вирішив його не ремонтувати, а отримати страхове відшкодування за рахунок обману.

Тому 12.10.2006 року підсудний ОСОБА_20 організував перевезення вище вказаного автомобіля до СТО «Суми-Лада»на вул. Черепіна м. Суми, куди запросив експертів фірми ПФ «Ікар ВМЗ ОСОБА_49»для проведення оцінки пошкоджень автомобіля та подальшої організації розбору автомобіля. 11.12.2006 року проведено додатковий огляд автомобіля. Так як в подальшому автомобіль НОМЕР_14 використовувати було неможливо, так як він був розібраний, то підсудний ОСОБА_20 вирішив інсценувати потрапляння автомобіля в ДТП з метою отримати страхового відшкодування від страхової компанії.

30.10.2006 року близько 18 години підсудний ОСОБА_20, взявши аналогічний автомобіль, що і автомобіль на якому в ДТП потрапив ОСОБА_16В, перечепив номерні знаки з розібраного і потрапившого в ДТП автомобіля НОМЕР_25 на інший , доставив автомобіль на вул. Чернігівську м. Суми, де у безлюдному місці , неподалік авторинку на правому боці шляху, якщо рухатися з вул. Білопільський шлях до проспекту Курського, виставив автомобіль в бік залізобетонної електроопори №8, створивши враження, що автомобіль скоїв наїзд на електроопору та повідомив про це підсудного ОСОБА_21, який не був обізнаний про злочин, спланований підсудним ОСОБА_20 та зателефонував до ДАІ про ДТП. Після приїзду співробітників ДАІ, підсудний ОСОБА_20 надав співробітнику ДАІ реєстраційні документи на автомобіль НОМЕР_25.

Діючи в інтересах підсудного ОСОБА_20, працівник міліції склав відповідні документи про ДТП, видав фіктивну довідку про ДТП з участю автомобіля НОМЕР_14 та склав схему ДТП в яку вніс завідомо неправдиву інформацію, назвавши в схемі понятими ОСОБА_23 та ОСОБА_18, яких назвав підсудний ОСОБА_20, але які не були присутні на місці ДТП.

31.10.2006 року підсудний ОСОБА_20 діючи повторно, з метою шахрайського заволодіння коштами ЗАТ СК «Приморє», звернувся до останньої з заявою - повідомленням про настання страхового випадку, вказавши завідомо неправдиві відомості відносно ДТП 30.10.2006.року та надавши відповідні документи, а згодом надав страховій компанії інші документи після 12.02.2007 року, в тому числі і оцінку ринкової вартості ремонту автомобіля та витрат на його ремонт згідно висновку «Ікар ВМЗ ОСОБА_49»автомобіля НОМЕР_14 та акт додаткового огляду експерта після розібрання автомобіля.

30.03.2007 року ЗАТ СК «Приморє»за страховим актом встановило ОСОБА_20 страхове відшкодування в сумі 18995,44 грн. і перерахувало їх до філії АКБ «Імексбанк»у м.Суми на відшкодування кредиту в банківській установі та відшкодування відсотків за користування кредитом.

Таким чином, підсудний ОСОБА_20 повторно шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи підроблені документи заволодів грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє»в сумі 18995,44 грн.

Підсудний ОСОБА_20 винним себе у намірі заволодіння коштами ЗАТ СК «Приморє»за пошкоджений автомобіль НОМЕР_9, що належав його сестрі ОСОБА_25 визнав повністю і суду пояснив, що для того, щоб отримати страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль, яким керував ОСОБА_107, він вирішив інсценувати створення ДТП. Для цього він створив на вул. Косовщинська аварійну ситуацію , а за кермо автомобіля попросив сісти водія ОСОБА_76, який мав доручення на керування даним автомобілем від ОСОБА_25 і відповідно було дано пояснення працівникам міліції, що водієм автомобіля в момент ДТП був ОСОБА_76, а пасажиром його сестра ОСОБА_25 Заяви про настання страхового випадку, можливо, виготовив він, але підписала їх ОСОБА_25

В іншому випадку У ДТП потрапив автомобіль, який належав його матері ОСОБА_29, а так як страхова компанія вже декілька разів відмовила у відшкодуванні витрат на ремонт автомобіля, то він вирішив інсценувати ДТП з автомобілем його матері. Інсценуючи пошкодження автомобіля при ДТП, було переставлено запчастини з розбитого автомобіля і автомобіль матері було доставлено на Білопільський шлях для інсценування ДТП, в якому немовби автомобіль наїхав на дерево. Після інсценування ДТП було викликано працівників ДАІ і за його вказівкою підсудний ОСОБА_23 дав пояснення, що керував автомобілем він , а його мати була поряд, як власник автомобіля. Також ОСОБА_23 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння. Після оцінки автомобіля та отримання необхідних документів було заявлено про страховий випадок і сума відшкодувань на ремонт автомобіля становили 6368,47 грн. Дану суму він отримав за дорученням матері від страхової компанії ЗАТ СК «Приморє», так як інсценоване ним ДТП було визнано страховим випадком.

Відносно епізода з ОСОБА_108 підсудний пояснив наступне, що коли автомобіль НОМЕР_26 потрапив в ДТП і був дуже пошкоджений, то він спочатку намагався компенсувати кошти за ремонт автомобіля за рахунок родичів ОСОБА_16, але кошти були не повністю відшкодовано, тому він вирішив інсценувати ДТП , яка підпадала б під страховий випадок. Із автомобіля, яким керував ОСОБА_16 він переставив номери на інший автомобіль, який також побував в аварії і на вул. Чернігівській м.Суми було інсценована ДТП і викликані працівники ДАІ . Після огляду місця ДТП працівники міліції видали йому довідки ,з якими він звернувся в страхову компанію ЗАТ СК «Приморє»з наданням експертної оцінки пошкоджень автомобіля. Інсценовану ДТП з автомобілем НОМЕР_25 було визнано страховим випадком і йому було виплачено 18995 грн. Зробив він це тому, що потрібно було відшкодовувати автомобіль, який розбив ОСОБА_16

Винність підсудного у вчиненні вищевказаних злочинів також підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Так, підсудний ОСОБА_23 по епізоду ДТП на вул. Білопільський шлях, інсценованої підсудним ОСОБА_20 суду пояснив, що він дійсно у вересні 2006 року за вказівкою ОСОБА_20 проводив заміну деталей автомобіля ЗАЗ Daеwoo . У листопаді 2006 року він за проханням ОСОБА_21 приїхав на місце ДТП автомобіля НОМЕР_4, де дав пояснення, що він керував даним автомобілем і розказав обставини ДТП та назвав свідків ДТП ОСОБА_106 та ОСОБА_18, які нібито були свідками ДТП та розписався за них.

Свідок ОСОБА_76 (а.с. 169-172 т.2 матеріали слідства прокуратури), допитаний органами попереднього слідства, пояснив, що дійсно за проханням підсудного ОСОБА_20 він виїжджав на місце ДТП учасником якого не був , але дав пояснення працівникам ДАІ, що в момент ДТП керував автомобілем НОМЕР_9, власником якого була ОСОБА_25, та що остання була пасажиром в момент ДПТ.

Свідок ОСОБА_107, допитаний органами слідства (2 а.с.226-231 матеріали слідства прокуратури) пояснив, що він дійсно експлуатував автомобіль НОМЕР_9 та 05.09.2006 року допустив ДТП , але про ДПТ, яке сталося із автомобілем, яким він керував 08.09.2006 року по вул. Косовщинській, йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_109 суду пояснив, що йому належить автобус ПАЗ д.н.НОМЕР_27 , яким керував ОСОБА_110 і який потрапив в ДТП на перехресті вулиць Металургів та Курській з вини водія ЗАЗ Daеwoo . Водія автомобіля ЗАЗ Daеwoo він не запамятав. По приїзді працівників міліції, а потім ДАІ він дізнався, що власником автомобіля ЗАЗ Daеwoo є якась жінка, але в ДАІ приїхав якийсь молодий чоловік .

Свідок ОСОБА_111, допитаний органами попереднього слідства (т.12 а.с.57-59), пояснив, що він дійсно працював водієм автобуса ПАЗ №01147 СА у ПП ОСОБА_109 На початку вересня 2006 року в районі вулиць Металургів та Ремісничої на великій швидкості їхав автомобіль ЗАЗ Daеwoo і,мабуть, не побачивши автобуса, допустив зіткнення. В автомобілі були пошкоджені заднє ліве крило та задній бампер. Водій даного автомобіля зателефонував своєму хазяїну , а потім приїхали ще три аналогічні автомобілі, що і потрапивший в ДТП . Водій ЗАЗ Daеwoo зняв фішку таксі, а пасажир десь подівся, потім його та водія ЗАЗ Daеwoo відвезли в наркодиспансер. На наданій для огляду фотографії експертної оцінки 09.09.2006 року він впізнає той самий автомобіль НОМЕР_9, який потрапив в аварію.

Свідок ОСОБА_112 суду пояснив, що за телефонним дзвінком ОСОБА_21 він 05.09.2006 року відвозив останнього на місце ДТП автомобіля НОМЕР_9 та ПАЗ.

Свідок ОСОБА_106 суду пояснив, що він ніколи не був свідком, зокрема, і тоді, коли в ДТП попав автомобіль НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_23; і підписів у протоколі не ставив.

Свідок ОСОБА_113 суду пояснив, що коло бази, де він працював, на вул.. Чернігівська м. Суми в жовтні 2006 року була якась аварія, але він особисто ніякої аварії під час чергування не бачив і ДТП не бачив.

Свідок ОСОБА_114 суду підтвердив, що він працював на СТО «Суми-Лада»і на прохання сина, який працював разом з підсудним ОСОБА_20 в фірмі ВПП «Атлант», допомагав ОСОБА_20 в ремонті автомобілів. Які саме автомобілі він обслуговував він вже не памятає. Одного разу на СТО був доставлений автомобіль ЗАЗ Daеwoo і ОСОБА_20 разом з сином попросили його відремонтувати, але він відмовився, оскільки автомобіль не підлягав ремонту. Цей автомобіль довго простояв біля малярного цеху. Згодом він звільнився, а автомобіль продовжував стояти у розібраному вигляді. Вказаний автомобіль самостійно переміщатися не міг.

Свідок ОСОБА_115суду пояснив, що він працював на посаді голови правління «Суми-Лада». В 2006 році під час роботи йому стало відомо, що на території станції стоїть автомобіль без замовлення наряда. ОСОБА_25 зясовано, що даний автомобіль ремонтував ОСОБА_114, за що його і звільнили. ОСОБА_45 станції СТО могли стояти інші автомобілі, але це територія не станції СТО «Суми-Лада»і остання за них не відповідає.

Свідок ОСОБА_116 суду підтвердив, що добре знає підсудного ОСОБА_21, так як на станції СТО працював його батько ОСОБА_114 Поблизу території СТО знаходиться земельна ділянка, не орендована СТО, і там в 2006 році він бачив автомобіль, який довгий час стояв, але хто його власник та номери він не памятає.

Свідок ОСОБА_117 суду пояснив, що на СТО «Суми-Лада»працював ОСОБА_114 кузовщиком. Керівництву станції стало відомо, що ОСОБА_114 десь іще ремонтує автомобілі без оформлення зазамовлень, за що вони звільнили його з роботи. Одного разу до цеху зайшов громадянин і сказав, що в цеху стоїть автомобіль ЗАЗ Daеwoo та запитав, чому він не ремонтується. Він нічого не зміг відповісти тому чоловіку , так як автомобіль, можливо, і був, але не в цеху.

Допитані органами попереднього слідства свідки ОСОБА_118 та ОСОБА_119 (т.9 а.с. 44-47) пояснили, що вони чергували по місцю роботи з 30 на 31.10.2006 року по вул.. Чернігівській м. Суми на території авторинку. За час їх чергування ніяких ДТП по цій вулиці не було, тим паче коли автомобіль зіткнувся з електроопорою.

Допитаний органами попереднього слідства свідок ОСОБА_120 (т.13 а.с. 51-53) пояснив, що за проханням працівника міліції ОСОБА_121 він підвозив останнього на місце ДТП по вул. Чернігівська м. Суми біля авторинку, де побачив ОСОБА_20 і автомобіль ЗАЗ Daеwoo , який передньою частиною вдарився у стовп. Він відмовився від участі у огляді ДТП, так як у нього були погані відносини з ОСОБА_20, оскільки останній неодноразово його підводив у оплаті замовлень по перевезенню вікон. На місці ДТП він був, але ніяких дій не виконував.

Підсудний ОСОБА_23 та потерпілий ОСОБА_18 суду підтвердили, що 30.10.2006 року при огляді ДТП в районі вул. Чернігівська м.Суми з автомобілем НОМЕР_28 ніякої участі не приймали. Аналогічні свідчення дав суду потерпілий ОСОБА_18 і відносно ДТП, яка мала місце 04.10.2006 року в районі вулиці Білопільський шлях м.Суми.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що вона не може пригадати, чи була учасником ДТП 04.10.2006 року в м.Суми по вул. Білопільський шлях.

Потерпілий ОСОБА_16 по епізоду аварії, підтвердив обставини ДТП на вул.. Харківській з автомобілем НОМЕР_14. ДТП трапилось на вул. Харківській м.Суми 12.10.2006 року.

Свідок ОСОБА_122 та ОСОБА_28 суду підтвердили, що вони неодноразово робили оцінку автомобілів ЗАЗ Daеwoo на фірмі ПФ «Ікар ВМЗ ОСОБА_49»за проханням ОСОБА_20 Оцінка проводилася з різних обставин, про що вони зробили відповідні висновки.

Свідок ОСОБА_123 суду підтвердив, що дійсно він виїжджав на місце ДТП по вул. Косівщинській, обставин ДТП він не памятає, але свої свідчення, надані органу попереднього слідства (т.12, а.с.144) та оголошені судом ,він підтверджує.

Свідок ОСОБА_124 суду пояснив, що, працюючи в ООО «Експрес», вони надавали допомогу автомобілям, власником яких був ОСОБА_20,у наданні інформації. За виконану послугу кошти сплачували самі водії автомобілів. Їхня служба була посередником між водієм та клієнтом.

Інсценування ДТП на вул. Чернігівська підтверджується матеріалами перевірки №3890, (а.с.107-117 т.37) на вул. Косівщинській - матеріали перевірки №3104 (а.с.167-168 т.37), а на Білопільському шляху матеріалами перевірки №3527 (а.с. 108-196 т. 37).

Подача заяв в ЗАТ СК «Приморє»від імені ОСОБА_25, ОСОБА_29 та ОСОБА_20 підтверджується заявами про настання страхового випадку (а.с. 224,260,293 т.36)

Оцінка автомобілів підтверджується висновками експерта - по автомобілю НОМЕР_29 (а.с.225-254 т.36), ВМ-44-30 АВ (а.с.262-289 т.36), ВМ-53-96 АВ (а.с. 296-308 т.36).

Проходження медогляду на стан алкогольного спяніння водіїв ОСОБА_76 та ОСОБА_23 підтверджується протоколами медичного огляду (а.с. 223, 257 т. 36).

Згідно страхового акта (а.с.295 т.36) підтверджується, що підсудному ОСОБА_20 було виплачено страхову суму за ДТП з автомобілем НОМЕР_14 в районі Білопільського шосе в сумі 18955,44 грн.

Відмова у виплаті страхових сум ОСОБА_25 з автомобілем НОМЕР_9 підтверджується листом (а.с.342 т.36).

Оплата ОСОБА_29 страхового відшкодування в розмірі 6368,47 грн. за пошкоджений автомобіль НОМЕР_4 в ДТП в районі Білопільського шосе підтверджується страховим актом (а.с.261 т.36).

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що винність підсудних доказана, за винятком злочину, передбаченого ст. 209 ч.2 КК України, в якому обвинувачується підсудний ОСОБА_20, та ст. 189 ч.2 КК України, в якому обвинувачується підсудний ОСОБА_21

Згідно обвинувального висновку, підсудний ОСОБА_20 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 209 ч.2 КК України - що він займався легалізацією відмиванням доходів, які одержав в своє розпорядження внаслідок вчинення суспільно-небезпечних протиправних діянь, що передували його легалізації. Так як він незаконно заволодів квартирою ОСОБА_4 по вул.8-го Мехкорпусу, 6/11 м.Богодухів вартістю 43376 грн., продав її за 40400 грн. та з цих коштів придбав у ОСОБА_71П за 32825 грн. автомобіль «Ніссан Премєра», які використовував у власних цілях. Також підсудний ОСОБА_20 , разом з ОСОБА_25 у вересні 2006 року та у червні 2007 року двічі використовували у якості застави будинок та земельну ділянку по вул. Єрмака, 16, м. Суми, загальною вартістю 258854 грн. котрими заволоділи шляхом обману та зловживання довірою подружжя престарілих ОСОБА_94. За рахунок цього ними були отримані іпотечні кредити в філії АКБ «Імексбанк» м.Суми та Сумській філії АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк» на загальну суму 287840 грн.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_20 відсутній склад злочину, передбачений ст. 209 ч.2 КК України з наступних підстав.

Так, органами попереднього слідства не доведено, що кошти отримані підсудним ОСОБА_20 за продаж квартири в м.Богодухів, вул. 8 Мехкорпусу,6/11 , витрачені на придбання автомобіля «Ніссан-премєра»у ОСОБА_71 для своєї матері ОСОБА_29, так як продаж квартири було здійснено 12.12.2006 року, а автомобіль «Ніссан-премєра», що належав ОСОБА_71, було знято з обліку 28.02.2007 року . Автомобіль проданий ОСОБА_29 05.05.2007 року через Товарну Біржу «Київська Універсальна», де покупцем автомобіля виступала ОСОБА_29 , яка проживала окремо від підсудного ОСОБА_20, за іншою адресою та мала свою сімю, що підтверджується біржовим контрактом на а.с.187-193 т. 18, обліковою карткою про зняття з реєстру транспортного засобу № ТЗ-07945 ХВ від 28.02.2007 року та випискою із журналу реєстрації транспортного засобу (а.с.167 т.18).

Громадянка ОСОБА_25 сестра підсудного ОСОБА_20, - придбала у громадянина ОСОБА_93 та його дружини будинок та земельну ділянку, розміщені за адресою м.Суми, вул. Єрмака,16, що підтверджується договором купівлі продажу земельної ділянки та будинку від 14.07.2006 року. Даний договір став підставою для реєстрації права власності на вищевказане майно громадянкою ОСОБА_25 , яка мала право згідно законодавства розпоряджатися ним на власний розсуд, що не виключало передачі права на розпорядження її майном і підсудному ОСОБА_20, що підтверджується дорученнями (а.с.202 т.25), які видавалися ОСОБА_25, що виключає неправомірність розпорядження вищевказаним нерухомим майном підсудним ОСОБА_20 при укладанні угод на отримання кредитів, так як угоди про придбання ОСОБА_25 нерухомості подружжя ОСОБА_93 на день укладання угод ОСОБА_20 та ОСОБА_25 в судовому порядку не дійсними не визнавалися .

Тому підсудний ОСОБА_20О підлягає виправданню у скоєнні злочину передбаченого ст.209 ч.2 КК України, за відсутністю в його діях складу злочину на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України.

Органами попереднього слідства дії підсудного ОСОБА_21П кваліфіковано за ст. ст.189 ч.2 КК України як вимагання , вчинене повторно групою осіб з завданням значної шкоди , зокрема, вимагання у потерпілих : ОСОБА_8 в сумі 2500 грн., ОСОБА_9 в сумі 9500 грн.,ОСОБА_12 і членів його сімї в сумі 5050 грн. , ОСОБА_4 та його родичів в сумі 17500 грн. , ОСОБА_16 , ОСОБА_125 та їх родичів у сумі 50050 грн. , ОСОБА_11 в сумі 1304,32 грн. , а всього підсудний ОСОБА_21вимагав з потерпілих 86354,32 коп.. і домігся передачі грошей в сумі 652,16 коп.

В ході розгляду справи в суді органами слідства не надано доказів і не встановлено судом, що підсудний ОСОБА_21 здійснив протиправні дії відносно вищевказаних осіб за зговором із підсудним ОСОБА_20 , тому підсудний ОСОБА_21 підлягає виправданню у скоєнні ст.189 ч.2 КК України на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Підлягають виключенню з предявленого обвинувачення підсудному ОСОБА_21 замах на заволодіння коштами ЗАТ СК «Приморє»- епізод №5, вимагання у потерпілого ОСОБА_12 і ОСОБА_61 епізод №10, вимагання коштів у ОСОБА_13 епізод №11, заволодіння грошовими коштами ЗАТ СК «Приморє»в сумі 14383, 97 грн. по інсценованому ДТП підсудним ОСОБА_20 20.07.2006 року- епізод 12, та епізод №14 заволодіння квартирою потерпілого ОСОБА_4 в м.Богодухів , так як згідно досліджених доказів по справі ОСОБА_21 участі у протиправних діях відносно вказаних осіб потерпілих по справі та страхової компанії ЗАТ СК «Приморє», не вчиняв.

Органами попереднього слідства згідно обвинувального висновку та предявленого обвинувачення, підсудний ОСОБА_20 обвинувачується в тому, що він примусив купити домашній кінотеатр «Panasonic»потерпілого ОСОБА_6 , але з даним обвинуваченням суд погодитись не може, так як при розгляді справи в суді було встановлено, що домашній кінотеатр «Panasonic»потерпілий ОСОБА_6 передав підсудному ОСОБА_20 за домовленістю , так як допустив поломку автомобілі що належав підсудному і, не маючи коштів на відшкодування збитків, заподіяних поломкою автомобіля, взяв кредит на придбання вищевказаного кінотеатра, чим компенсував збитки підсудному ОСОБА_20 добровільно, тому 7 й епізод із предявленого ОСОБА_20 обвинувачення підлягає виключенню.

Також підлягає виключенню з предявленого обвинувачення епізод №15 відносно отримання підсудним ОСОБА_20 шляхом вимагання 100 євро у потерпілого ОСОБА_11 так як під час розгляду справи в суді ОСОБА_11 суду підтвердив, що за пошкодження автомобіля «Ауді»ОСОБА_20 заплатив за нього 100 євро для врегулювання спору, а він відповідно через деякий час компенсував підсудному ОСОБА_20 100 євро добровільно.

Також підлягає виключенню з предявленого обвинувачення і епізод №20 відносно передачі ОСОБА_13 холодильника «SAMSUNG», так як передача холодильника була зроблена останнім добровільно, підсудному ОСОБА_20 в рахунок відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль ОСОБА_25 з вини потерпілого ОСОБА_12 і відшкодування таким способом вирішувалось добровільно, про що підтвердив ОСОБА_12

Підлягає виключенню з предявленого обвинувачення і епізод 25 по заволодінню підсудним ОСОБА_20 грошовими коштами підсудного ОСОБА_23 в розмірі 2020 грн. , так як з пояснень ОСОБА_23 вбачається, що ці кошти передавалися ним добровільно на придбання автомобіля в майбутньому.

Підлягає виключенню з предявленого обвинувачення підсудному ОСОБА_20 ознака епізоду №30 вимагання , так як в даному випадку підсудний ОСОБА_20 лише виготовляв фіктивні документи для отримання кредитів особам, вказаним у довідках за їх проханням.

Підлягає виключення з обвинувачення підсудного ОСОБА_20, і те що він повторно, шляхом обману та зловживаючи довірою, за попередньою змовою зі своєю сестрою ОСОБА_25 заволоділи майном ОСОБА_19, так як вищевказані обставини , вказані у предявленому обвинуваченні не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді.

Підлягає виключенню з предяленого обвинувачення підсудному ОСОБА_20 і ознака його дій за ст. 189 ч.3 КК України , а саме, «погроза вбивства»та «за попередньою змовою», так як відносно потерпілого ОСОБА_4 та його родичів підсудний ОСОБА_20 діяв сам , без допомоги підсудного ОСОБА_21 і без погроз вбивства.

Також підлягає виключенню із предявленого обвинувачення і посилання на незаконне заволодіння документами потерпілих: посвідчення водія ОСОБА_6, і особистими документами ОСОБА_9 та ОСОБА_126, так як потерпілі особисто передавали свої документи паспорт, ідентифікаційний код підсудному ОСОБА_20 та його близьким родичам на час роботи та для виготовлення відповідних документів підсудним ОСОБА_20, а потерпілий ОСОБА_6 посвідчення водія загубив, що і підтвердив у суді.

Органами попереднього слідства дії підсудного ОСОБА_20 кваліфіковано:

За ст.190 ч.4 КК України, але суд з даною кваліфікацією погодитися не може, так як судом не встановлено і в ході розгляду справи не доказано вчинення підсудним шахрайства у особливо великих розмірах в силу виключення із предявленого обвинувачення епізоду незаконного заволодіння майном подружжя ОСОБА_19 на суму 258854 грн. , відносно заволодіння майном ОСОБА_23 на суму 44455грн., що виключає ознаку «в особливо великих розмірах», тому суд дії підсудного кваліфікує за ст.190 ч.2 КК України, як заволодіння чужим майном, правом на майно, шляхом обману або зловживанням довірою, повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим та за ст.15 ч.2 - 190 ч.2 КК України, як замах на заволодіння чужим майном, правом на майно, шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому.

За ст.357 ч.3 КК України як незаконне заволодіння посвідченням водія потерпілого ОСОБА_18

За ст. 263 ч.1 КК України, так як він, не маючи спеціального дозволу, незаконно носив, зберігав , виготовив вогнепальну зброю та бойові припаси .

За ст. 189 ч.3 КК України , так як він здійснив вимагання, поєднане з погрозою насильства над потерпілими та їх близькими родичами, обмеженням прав, свобод та законних інтересів цих осіб, повторно, з завданням значної шкоди у великих розмірах.

За ст.222 ч.2 КК України, так як підсудний ОСОБА_20, будучи підприємцем, засновником та власником субєкта підприємницької діяльності, надавав завідомо неправдиву інформацію банкам та іншим кредиторам з метою одержання кредитів у відсутності ознак злочину проти власності, вчиненого повторно, тобто шахрайство з фінансовими ресурсами.

Ст.358 ч.2 КК України так як підсудний ОСОБА_20 вчинив підробку документа, який видається і посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином підприємцем, який має право видавати чи посвідчувати такі документи, що надають відповідні права, повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Ст.358 ч.3 КК України так як підсудний ОСОБА_20 як засновник виробничого приватного підприємства використовував підроблені документи.

За ст.146 ч.2 КК України так як підсудний ОСОБА_20 незаконно позбавив волі з корисливих мотивів двох осіб.

Не визнання своєї вини підсудним ОСОБА_20 у вчиненні злочину ст.263 ч.1 КК України та ст.189 ч.3 КК України,, ст.146 ч.2 КК України суд розцінює як спробу підсудного уникнути відповідальності за скоєні злочини.

Досліджені судом докази по даним епізодам відносно підсудного ОСОБА_20 сумнівів у суду не викликають, так як підтверджуються матеріалами справи і нічим не спростовуються. Свідчення надані потерпілими ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_9, сумнівів у суду не викликають, не суперечать матеріалам справи, послідовні на протязі розгляду справи і підтверджуються дослідженими судом доказами по справі.

Дії підсудного ОСОБА_21 суд кваліфікує за ст.27 ч.2 ст.222 ч.1 КК України, так як він своїми умисними діями разом з громадянином- підприємцем, засновником та власником субєкта господарської діяльності надав завідомо неправдиву інформацію банкам з метою одержання кредитів у відсутності ознак злочину проти власності, тобто шахрайство з фінансовими ресурсами.

За ст.190 ч.2 КК України, так як він своїми діями умисно заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За ст.15 ч.2 ст.190 ч.2 КК України умисно вчинив замах на заволодіння чужим майном, правом на майно шляхом обману та зловживаючи довірою, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За ст.358 ч.2 КК України , так як він своїми діями сприяв підсудному ОСОБА_20 у виготовленні підробленні документів як громадянином - підприємцем, який має право видавати чи посвідчувати документи, які дають права та звільняють від обовязків, у відсутність ознак злочину проти власності. Кваліфікуючу ознаку вчинення злочину підсудним ОСОБА_21 «повторно»вказане органом попереднього слідства, з обвинувачення слід виключити, так як підсудний ОСОБА_127 лише один раз цим скористався 06.01.2006 року ( довідка №6).

За ст.358 ч.3 КК України, так як він використав завідомо підроблені документи.

Не визнання своєї вини підсудним ОСОБА_21 у допомозі підсудному ОСОБА_20 в оформленні заяв на отримання страхових сум ЗАТ СК «Приморє», суд вважає спробою уникнути відповідальності за скоєні злочини, так як він своїми діями сприяв підсудному ОСОБА_20 в інсценуванні ДТП з автомобілями, які належать ОСОБА_20 та його родичам.

Дії підсудного ОСОБА_22 суд кваліфікує за ст.358 ч.2 КК України, так як він своїми умисними діями неодноразово виготовляв підроблені документи, які посвідчуються підприємством, установою, організацією, громадянином підприємцем, які мають право посвідчувати такі документи, що надають права або звільняють від обовязків, з метою використання їх підроблювачем та іншою особою, або збуту таких документів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

За ст.358 ч.3 КК України, так як він систематично за допомогою інших осіб використовував підроблені документи.

За ст.222 ч.2 КК України, так як він своїми умисними діями неодноразово надавав як громадянин підприємець неправдиву інформацію банкам та іншим кредиторам з метою отримання кредиту, за відсутністю ознак злочину проти власності, вчиненого повторно, тобто шахрайство з фінансовими ресурсами.

Не визнання підсудним ОСОБА_22 своєї вини по епізодам видачі підроблених документів відносно ОСОБА_68 та використання документів суд розцінює як спробу підсудного уникнути відповідальності за вчинений злочин, так як видача документів на імя ОСОБА_68 в магазині, де працював підсудний, доказана в ході розгляду справи в суді, а підсудний як підприємець несе відповідальність за всі дії , виконані з застосуванням його статусу та видачу від його імені документів. Виготовлені ним фіктивні документи сприяли в отриманні коштів на його рахунок, що суд розцінює як використання документів.

Дії підсудного ОСОБА_23 суд кваліфікує:

За ст.358 ч.2 КК України, так як він своїми умисними діями разом із підсудними ОСОБА_20 та ОСОБА_22, які є підприємцями, виготовили підроблені документи, які видаються та посвідчуються підприємством, установою, організацією, громадянином підприємцем, які мають право посвідчувати такі документи і які надають право або звільняють від обовязків, з метою використання як підроблювачем так і іншими особами, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За ст.358 ч.3 КК України як використання підроблених документів

За ст.27 ч.2 ст.222 ч.2 КК України як шахрайство з фінансовими ресурсами , вчинене повторно зазмовою з підсудними ОСОБА_22 та ОСОБА_20

При призначенні виду і міри покарання підсудному ОСОБА_20 за вчинені злочини, суд враховує суспільну небезпеку вчинених ним злочинів, позитивні характеристики, а також те, що він є не судимим згідно ст. 89 КК України.

При наявності таких даних про особу підсудного ОСОБА_20, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та з призначенням додаткового покарання , згідно вимог ст. 222 КК України.

При призначенні виду і міри покарання підсудним ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22 за вчинені ними злочини, суд враховує суспільну небезпеку вчинених ними злочинів, зізнання підсудних ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22 у вчинених злочинах, позитивні характеристики.

Скоєння злочину підсудними ОСОБА_23, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 вперше, допомога слідству зі сторони вище вказаних підсудних, знаходження на утриманні підсудних ОСОБА_21 і ОСОБА_22 малолітніх дітей, та відшкодування збитків, заподіяних злочинами, підсудним ОСОБА_23, суд вважає як обставини, які помякшують їх відповідальність за вчинені злочини.

При наявності таких даних про особу підсудних ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22, суд приходить до висновку що їх виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Але враховуючи, що на утриманні підсудних ОСОБА_21, ОСОБА_22 знаходяться неповнолітні діти, а підсудний ОСОБА_23 як на протязі періоду попереднього слідства, так і судового розгляду вживав заходів по відшкодуванню збитків, заподіяних злочином, суд приходить до висновку, що їх можливо звільнити від вібуття покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75-76 КК України.

Також суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання, передбачене ст. 222 КК України до підсудних ОСОБА_21 та ОСОБА_23 у вигляді займати певні посади, на підставі ст. 69 КК України , так як в даний час ніхто із вищевказаних підсудних не займається підприємницькою діяльністю, тому призначення додаткового покарання ,на думку суду, є недоцільним.

Також суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання, передбачене ст. 222 КК України підсудному ОСОБА_22, так як він вчинив злочин ,повязаний з підприємницькою діяльністю.

По справі заявлені цивільні позови потерпілими: ОСОБА_8 на суму 9000 грн., ОСОБА_10 на суму 200 грн., ОСОБА_11 на суму 10260 грн., ОСОБА_12 на суму 28009 грн., ОСОБА_13 на суму 750 грн., ОСОБА_14 на суму 7000грн., ОСОБА_15 на суму 40000 грн., ОСОБА_23 на суму 5000 грн., ОСОБА_18 на суму 8000 грн.

В ході розгляду справи вище названі потерпілі від цивільних позовів відмовилися згідно наданих заяв та заяв зроблених в ході судового засідання при розгляді справи.

Прокуратурою Сумської області заявлено позов до Ковпаківського районного суду м.Суми про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_20 в інтересах Управління державного казначейства в Сумській області 1404 грн. 66 коп. за лікування ОСОБА_18 в Сумській обласній клінічній лікарні. Даний позов підлягає залишенню без розгляду в силу тих обставин, що Ковпаківським районним судом м.Суми порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_20 для встановлення його вини в завданні тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_18 про що свідчить постанова про порушення кримінальної справи на а.с.139-152 т.11.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявили цивільні позови до ОСОБА_20

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов до ОСОБА_20 про стягнення 700 гривень матеріальної та 3000 гривень моральної шкоди. В ході розгляду справи в суді потерпілий ОСОБА_7 змінив позовні вимоги і просив суд стягнути з ОСОБА_20 лише моральну шкоду в сумі 3000 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що після вчинення ДТП сином ОСОБА_6 він дуже переживав, так як треба було розраховуватися за збитки, особливо після повідомлення сина про кредитні зобовязання, похудів на 10 кг, погіршився зір, піднявся рівень цукру в крові.

Суд вважає, що в задоволенні цивільного позову потерпілому ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн. слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів погіршення стану здоровя, а переживання, які він переніс, були повязані з подіями, які виникли з його сином. До того ж з пояснення потерпілого ОСОБА_128 підсудний ОСОБА_20 до нього фізичних погроз не застосовував, всі питання вирішувалися добровільно.

Підлягає залишенню без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 19086 грн. до підсудного ОСОБА_20 так як необхідність виплати сум по кредитним договорам, які укладав ОСОБА_6 виникла з загальної домовленості потерпілого і підсудного щодо відшкодування завданих збитків при експлуатації автомобілів, що не заперечував ОСОБА_6 при розгляді справи в суді. Тому для визначення суми позовних вимог потерпілому необхідно надати необхідні докази в підтвердження вимог, що не було зроблено останнім в ході попереднього слідства та розгляді справи в суді.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_20 на суму 30000 гривень за оформлення на його імя кредиту в банку «Володимирський»на суму 10000 грн. та 20000 грн. стягнення моральної шкоди. В ході розгляду справи в суді потерпілий ОСОБА_9 змінив свої позовні вимоги. Від стягнення матеріальної шкоди в сумі 10000 грн. відмовився, але частково підтримав позов про стягнення 5000 грн. моральної шкоди мотивуючи це тим, що через неправомірні дії підсудного ОСОБА_20 він півтори доби сидів без їжі, залишився охороняти машину та не було можливості вільно переміщатися. Суд вважає, що моральна шкода підлягає задоволенню частково, так як дійсно ОСОБА_20 незаконно позбавив волі потерпілого, що потягло наслідки, які вказав ОСОБА_9

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до підсудного ОСОБА_20 на суму 108000 гривень підлягає задоволенню частково виходячи із того, що судом було доказано неправомірне заволодіння квартирою потерпілого ОСОБА_4 в м.Богодухів, вул.8-го Мехкорпусу, 6/11, шляхом вимагання в вересні 2006 року на суму 81609 грн. ринкова ціна на момент проведення експертизи, але суму 8000 грн. з відсотками суд вважає такою, що не підлягає стягненню так як кредитне зобовязання потерпілим ОСОБА_4 було прийняте добровільно, виходячи із обставин взаємної згоди, без примусу зі сторони підсудного ОСОБА_20 Також суд вважає , що підлягає частковому задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, яку заявив потерпілий ОСОБА_4 до підсудного ОСОБА_20 так як дійсно останній незаконно позбавив його волі, насильно, протиправно спонукав до укладення угоди про відчуження квартири в м.Богодухів, але в значно менших розмірах, ніж заявлено позов ОСОБА_4, виходячи з принципу справедливості.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_17 до підсудного ОСОБА_20 про стягнення моральної шкоди на суму 5000 грн. на думку суду задоволенню не підлягає, так як отримання кредиту ОСОБА_17 було особистим волевиявленням останньої як допомога брату ОСОБА_16 за відшкодування завданих збитків при вчиненні ДТП.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_19 до підсудного ОСОБА_20 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд вважає, що задоволенню не підлягає , так як вина підсудного ОСОБА_20 у протиправному заволодінні майна батьків ОСОБА_19 батька ОСОБА_93 та мачухи ОСОБА_94 не доказана.

Цивільний позов ЗАТ СК «Приморє»на суму 43826 грн. 35 коп., ЗАТ «АльфаБанк»на суму 6386 грн. 84 коп., СВ ЗАТ КБ «ПриватБанк»на суму 39672 грн. 48 коп., КС «Перше кредитне товариство»на суму 29800 грн. 23 коп., ТОВ КБ «Дельта»на суму 234687 грн. 76 коп. до підсудного ОСОБА_20 суд вважає, що підлягають залишенню без розгляду з таких причин. Так , на пропозицію суду на протязі всього розгляду справи судовими повістками для участі у розгляді справи запрошувалися працівники банку, але до суду не зявлялися. По цивільному позову ЗАТ СК «Приморє»позовна заява предявлена до кількох відповідачів, в тому числі до підсудного ОСОБА_20, але обґрунтування позовних вимог з урахуванням виплат, проведених громадянами, які отримали кредит, не зроблено, що унеможливлює визначити остаточну суму заборгованості перед кредиторами. ЗАТ «АльфаБанк»в позовній заяві не вказано, хто є відповідачем по справі, а вказано лише особа, яка отримала кредит. СВ ЗАТ КБ «ПриватБанк»- не підтверджено на протязі розгляду справи сума відшкодувань за конкретним кредитом відносно ОСОБА_12 з моменту предявлення позову. КС «Перше кредитне товариство»- в цивільному позові ставиться питання про стягнення коштів на погашення кредитів з різних громадян, в тому числі і підсудного ОСОБА_23, але не проведено уточнення позовних вимог відносно ОСОБА_23А з урахуванням сплати їм кредиту. ТОВ КБ «Дельта»- позовна заява подана до підсудного ОСОБА_20 відносно восьми осіб, пять з яких не є фігурантами даної кримінальної справи, а кредитні зобовязання частково виконані одержувачами кредитів, про що свідчать їх свідчення, дані суду, які не спростовані представником банку при розгляді справи.

По даній кримінальній справі проведено ряд експертиз . Згідно матеріалів справи та досліджених доказів по справі всі вище вказані експертизи проведені з метою встановлення обєктивної істини по справі щодо злочинів, де приймав участь підсудний ОСОБА_20 або вчинялись злочини іншими підсудними за його ініціюванням. Згідно вимог ст. 93 КПК України судові витрати покладаються на засуджених ,за винятком тих, які мають бути видані перекладачам або приймаються за рахунок держави. Як видно з матеріалів справи, всі експертизи повязані з неправомірними діями, які вчиняв підсудний ОСОБА_20 та які знайшли своє підтвердження в ході розгляду даної кримінальної справи, тому судові витрати в сумі 11392,06 грн. повинні бути стягнуті з ОСОБА_20

Речові докази по справі, які знаходяться на зберіганні в Камері речових доказів Ковпаківського ВМ СВ УМВС України в Сумській області та у відділі ресурсного забезпечення УМВС України в Сумській області, вирішити в порядку діючого законодавства на підставі ст. 330 КПК України, речові докази, приєднані до справи, залишити при справі.

Тому, керуючись ст.323, 324 КПК України суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_20 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року), 15 ч.2, 190 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року), 146 ч.2 КК України, 189 ч.3 КК України , 222 ч.2. КК України ( в редакції 2001 року), 263 ч.1 КК України, 357 ч.3 КК України, 358 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року), 358 ч.3 КК України КК України( в редакції 2001 року), призначивши покарання:

за ст. 190 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 3 років позбавлення волі;

за ст. 15 ч.2, 190 ч.2 КК України( в редакції 2001 року) у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

за ст.146 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

за ст. 189 ч.3 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла;

за ст.222 ч.2 КК України( в редакції 2001 року) у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права бути засновником та керівником підприємств всіх форм власності та видавати, виготовляти документи, що наділяють певними правами та обовязками строком на три роки ;

за ст. 263 ч.1КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі ;

357 ч.3КК України у виді 3 місяців арешту ;

358 ч.2 КК України( в редакції 2001 року) у виді 2 років позбавлення волі;

358 ч.3КК України ( в редакції 2001 року) у виді 4 місяців арешту .

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно до відбуття призначити покарання засудженому ОСОБА_20 у виді пяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла, та з позбавленням права бути засновником, керівником підприємств всіх форм власності та видавати, виготовляти документи, що наділяють певними правами та обовязками, на три роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_20 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою, рахуючи час відбуття покарання з 06 листопада 2007 року.

За ч.2 ст. 209 КК України (в редакції Закону від 16.01.2003 року) ОСОБА_20 виправдати на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України за відсутності складу злочину.

ОСОБА_21 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 27 ч.2, ст. 222 ч.1КК України( в редакції 2001 року), 190 ч.2 КК України( в редакції 2001 року), 15 ч.2, 190 ч.2 КК України( в редакції 2001 року), 358 ч.3 КК України( в редакції 2001 року), 358 ч.2 КК України( в редакції 2001 року), призначивши покарання: - за ст. 27 ч.2, ст. 222 ч.1 КК України ( в редакції 2001 року), з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю ;

- за ст. 190 ч.2 КК України( в редакції 2001 року) у виді 2 років обмеження волі;

- за ст. 15 ч.2, 190 ч.2 КК України( в редакції 2001 року) у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

- за ст. 358 ч.2 КК України( в редакції 2001 року) у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

- за ст. 358 ч.3 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 1 року обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно до відбуття призначити покарання засудженому ОСОБА_21 у виді двох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю .

За ч.2 ст. 189 КК України ОСОБА_21 виправдати на підставі ст.6 ч.1 п.2 КПК України за відсутності складу злочину.

ОСОБА_22 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 222 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року), ст. 358 ч.2 КК України( в редакції 2001 року), ст.358 ч.3 КК України ( в редакції 2001 року), призначивши покарання:

- за ст. 222 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права бути засновником та керівником підприємств всіх форм власності та видавати, виготовляти документи, що наділяють певними правами та обовязками строком на 2 роки;

- за ст. 358 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 2 років 6 місяців обмеження волі;

- за ст. 358 ч.3 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно до відбуття призначити покарання засудженому ОСОБА_22 у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права бути засновником та керівником підприємств всіх форм власності та видавати, виготовляти документи, що наділяють певними правами та обовязками, строком на два роки.

ОСОБА_23 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. 27 ч.2, ст. 222 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) , ст. 358 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) , 358 ч.3 КК України ( в редакції 2001 року) призначивши покарання :

- за ст. 27 ч.2, ст. 222 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) , з застосуванням ст. 69 КК України, у виді двох років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

- за ст. 358 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 1 року обмеження волі;

- за ст. 358 ч.3 КК України ( в редакції 2001 року) у виді 1 року обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно до відбуття призначити покарання засудженому ОСОБА_23 у виді двох років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю .

Керуючись ст.ст.75,76 КК України, від призначеного покарання засуджених ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 звільнити з випробуванням, з призначенням іспитового строку терміном два роки кожному, зобов'язавши: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи у встановлені терміни.

Керуючись ст.ст.75,76 КК України, від призначеного основного покарання засудженого ОСОБА_22 звільнити з випробуванням, з призначенням іспитового строку терміном два роки, зобов'язавши: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи у встановлені терміни.

Міру запобіжного заходу засудженим ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 частково і стягнути з засудженого ОСОБА_20 на відшкодування матеріальної шкоти 81609 грн. ринкової вартості незаконно відчуженої квартири в м.Богодухів, вул. 8 Мехкорпусу,6/11 та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, відмовивши в решті частині позовних вимог.

В задоволенні цивільних позовів потерпілої ОСОБА_17, представника потерпілої ОСОБА_19, потерпілого ОСОБА_7 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Задовольнити частково позовні вимоги, заявлені потерпілим ОСОБА_9, стягнувши на його користь з засудженого ОСОБА_20 1500 грн. моральної шкоди.

Залишити без розгляду цивільний позов до ОСОБА_20, заявлений потерпілим ОСОБА_6, так як останнім не було надано необхідних доказів в підтвердження позовних вимог в ході розгляду справи в суді.

Залишити без розгляду цивільний позов прокуратури Сумської області заявлений до ОСОБА_20 за лікування ОСОБА_18 в силу порушення кримінальної справи відносно останнього за скаргою ОСОБА_18 в порядку приватного обвинувачення, розяснивши право на звернення з позовом в порядку цивільного провадження.

Залишити без розгляду цивільні позови, заявлені потерпілими ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_129, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_23 та ОСОБА_18 до ОСОБА_20 у звязку з відмовою від позову.

Залишити без розгляду цивільні позови ЗАТ СК «Приморє», ЗАТ «Альфабанк», СВ ЗАТ КБ «Приватбанк», КС «Перше Кредитне товариство», ТОВ КБ «Дельта» до ОСОБА_20, так як позивачі не надали розрахунків по предявленим позовам, розяснивши право на звернення з позовом в порядку цивільного провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_20 за проведення товарознавчих експертиз - 235, 40 грн., за проведення авто-товарознавчої експертизи 91 грн. , за проведення почеркознавчих експертиз в сумі 10894,37 грн. та балістичної експертизи зброї в сумі 405,64 грн., а всього 11392,06 грн. на рахунок: НДЕКЦ при УМВС в Сумській області, код 25574892, р/р 0389, МФО 837013,банк ГУДКУ в Сумській області.

Речові докази по справі, зокрема: мобільний телефон «SAMSUNG»з панеллю синього кольору спереду та сірого ззаду, у телефоні під акумулятором маються написи: Модель SCH N 380, Y6, RSSHSA003112607, FCC ID: A3LSCHN380. MADE IN KOREA; телефон «NOKIA 6300»IMEI 61287, з SIM карткою «UMC»з написом цифр на якій 1013511, номер телефону №6, сірого та чорного кольору; купюру номіналом 1 (один) долар США, серія та номер I 76253388 А; акумулятор до телефону »BL-4C, 3,7 V № 257, М59; акумулятор до телефону » BL-4C, 3,7 V № 24304113; навушники до телефону » , які зберігаються в камері схову речових доказів Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України і Сумській області та становлять матеріальну цінність , після вступу вироку в законну силу реалізувати в рахунок відшкодування цивільних позовів.

Речові докази: печатка та штамп ТОВ Автобуд-сервіс»ЛТД; штамп ВПП «Атлант»; ремінь шкіряний чорного кольору; фотокартка розміром 7 х 10, на якій зображені ОСОБА_20 та дівчина, у верхньому лівому куті зазначено «Февраль 2006 г.», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу КХС № 844292, власник: ОСОБА_20, ідентифікатор Y6DT330, реєстраційний № НОМЕР_30, марка - 3A3-DAEWOO, модель ТІ31 10, особливі відмітки: «Кредит-Аваль, відчуження заборонено», д/р КІВ363309, МВЧ360763; посвідчення водія на ім'я ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_13, № 069421, видане ОСОБА_130 м. Суми 02.03.1999 г., відкриті категорії транспортних засобів В,С; талон про проходження технічного огляду ВМ 3350АВ, 3A3-DAEWOO Т13110, Кузов № НОМЕР_31, дата проведення 18.09.2007 р. ДВ №665618; талон до посвідчення водія С1А № 354421, серії CIA № 069421, на ім'я ОСОБА_20, виданий ДАІ м. Суми 02.03.1999 р., (дублікат); картка фізичної особи - платника податків, в якій зазначено, що ОСОБА_20 одержав індетифікаційний номер 29613 11158; пластикова картка «Укрсоцбанк»VISA Gold №860179, дійсна до 04/09, видана на імя ОСОБА_20 , які зберігаються в камері схову речових доказів Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України і Сумській області після вступу вироку в законну силу передати власнику, ОСОБА_20.

Речові докази: аркуш білого кольору формату А-4, на якому маються рукописні записи, виконані кульковою ручкою з барвником синього кольору; сумка з тканини чорного кольору розміром 27 х 17 см., в якій знаходяться: шкіряний гаманець коричневого кольору розміром 10 х 13,5 см., в якому знаходиться: 2 візитки чорного кольору розміром 9x5 см. на яких міститься напис «Игорь 3»; візитка, з однієї сторони якої на зеленому фоні зазначено «Такси для ВАС всегда! 062», та з іншої сторони на блакитному фоні зазначено: «ПРОДАЖА АВТОМОБИЛЕЙ т. 783-400,гарантия, сервис, кредит»; Договір застави № К, від 02.11.07 повного товариства ломбард «Кредитний дім», на ім'я ОСОБА_131; не заповнений бланк прибуткового касового ордеру, у правому нижньому куті якого, міститься відтиск штампу, з написом на ньому: «Підприємець ОСОБА_20»; гарантійне свідоцтво; лічильник води DNN (Е-Т) QN 1,0; DNN (Е-Т) QN 1,5. , заводський № НОМЕР_32, з іншої сторони гарантійного свідоцтва міститься напис, виконаний кульковою ручкою з барвником синього кольору «Магазин Роменская вертик»; лист з блокноту, на якому міститься рукописний текст, виконаний кульковою ручкою з барвником синього кольору; Аркуш розміром 8,8 х 8,8 см. на якому міститься рукописний текст виконаний кульковою ручкою з барвником синього кольору, також наявний відтиск печатки лікаря, з іншої сторони наявний відтиск печатки «ОПЛАЧЕНО»та вказана дата 30.10.07р.; фіскальний чек ,на якому зазначено: ПТ Ломбард «Кредитний дім»ВІД 1, Червоногвардійська, 1, РН НОМЕР_33, ПН 92, сума - 162,00, касир Дубченко, 02.11.2007, 16:18 № 1164; Металева ручка з написом на ній: «MADE IN UK Y.I PARKER»; Пластмасова ручка жовтого кольору, з ковпачком з однієї сторони синього кольору; металева відкупорка для пляшок; пластикова картка «ПриватБанк» «Maestro»№180628, дійсна до 03/10; пластикова картка «ПриватБанк»«Maestro»№391233, дійсна до 04/10; 7 ключів, а саме: ключ сірого кольору, довжиною 5,5 см., наявний напис з обох боків »; ключ сірого кольору, довжиною 6 см., наявний напис з обох боків K1»; ключ сірого кольору, довжиною 8 см., з однієї сторони мається напис »; ключ сірого кольору, довжиною 7 см., наявний напис з обох боків «САМ»; ключ жовтого кольору, довжиною 9 см., з однієї сторони наявний напис »; ключ жовто-зеленого кольору, овальної форми, без будь яких написів на ньому; ключ з основою чорного кольору, довжиною 4 см,наявний напис з обох боків «1TALY», які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, після вступу вироку в законну силу знищити.

Речові докази: Автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», д/н НОМЕР_34, який зберігається у відділі ресурсного забезпечення УМВС України в Сумській області після вступу вироку в законну силу передати власнику після погашення виплати кредитних коштів за даний автомобіль.

Речові докази: Пістолет «ПГШ»- 790 кал. 9 мм. Заводський № КО 049186, металева викрутка та вставка до пістолету. «Дозвіл на зброю МВС України № 420498 Сумський MB, на ім'я ОСОБА_20, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 43, кв.81, з фотокарткою; Дозвіл № 2/8, виданий 18.05.2007 р. на право зберігання, носіння «ПГШ - 790», К - 9 мм, № КО 049186 знищити в порядку дозвільної системи після вступу вироку в законну силу.

Речові докази згідно протоколу огляду предметів і визнані речовими доказами згідно постанов про визнання і приєднання до справ після вступу вироку в законну силу залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_20 в той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Суддя А. С. Щербина