Справа №1-61/07
ВИРОК

ІМ "ЯМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року Романівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді
- Кравчук
В.П.

при
секретарі - Багінській В.І.

з участю
прокурора -
Кірічука М.М., розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Романів
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уроженця та проживаючого с.Корчівка, Романівського району Житомирської області,
не працюючого, громадянина України, з повною загальною середньою освітою,
розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не судимого,-

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
неповнолітньої дитини.

Так,
згідно рішення Дзержинського районного суду Житомирської області та виконавчого
листа № 2-623 від 26 грудня 2000 року ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку, на користь ОСОБА_2, починаючи з 19.12.2000 року і до її
повноліття.

В період
з 1.12.2004 року по 01.04.2007 року ОСОБА_1
злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
однієї неповнолітньої дитини, в результаті чого заборгованість по аліментах
станом на 1.04.2007 року
складає 3975 грн. 07 коп.

ОСОБА_1
ніде не працює, пошуками роботи не займається; будь- якої матеріальної допомоги
своїй неповнолітній дитині не надає.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та дав покази
по встановлених судом обставинах справи, які наведені вище.

Вина
підсудного ОСОБА_1 підтверджується показами потерпілої ОСОБА_3, яка пояснила,
що згідно рішення суду ОСОБА_1
зобов"язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання однієї
неповнолітньої дитини в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку. Починаючи з грудня 2004 року по
теперішній час її колишній чоловік аліменти на доньку не сплачував, так як ніде
не працював. Будь-якої іншої матеріальної допомоги для неповнолітньої дитини не
надавав.

Свідок ОСОБА_4 - державний
виконавець Державної виконавчої служби у Романівському районі, пояснив, що на
виконанні у ДВС Романівського району знаходиться виконавчий лист №2-623 від 26.12.2000 року, згідно
якого ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання
дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, в розмірі !4 частини всіх видів його заробітку. Починаючи
з 1.12.2004 року по 1.04.2007 року ОСОБА_1 не
сплачував аліменти, в зв"язку з чим заборгованість по аліментах станом на 1.04.2007 року становить 3975 грн.07 коп.
ОСОБА_1 неодноразово попереджався про кримінальну відповідальність за ухилення
від сплати аліментів.

Крім
вищенаведених доказів вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується також:

- Рішенням Дзержинського райсуду та виконавчим листом №
2-623 від 26.12.2000 року

про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання

однієї неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі 1 '4

частини всіх видів його заробітку. (
а.с.5,9)

Згідно подання
та довідки-розрахунку, виданих ДВС в Романівському районі, заборгованість
ОСОБА_1 по сплаті аліментів заперіодз 1.12.2004
року по 1.04.2007 року
становить 3975 грн.07
коп. /а.с. 7, 8/;

·
Із попереджень від 13.12.2005
року, 8.02.2007 року, 5.03.2007 року вбачається,
що ОСОБА_1 попереджався про кримінальну відповідальність за несплату аліментів
/а.с. 12-16/;

·
Згідно довідки Романівського районного центру зайнятості
від 24.04.2007 року
вбачається, що ОСОБА_1 на обліку в районному центрі зайнятості як безробітній
не перебував та станом на 24.04.2007
року не перебуває /а.с.24/.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина підсудного
ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує його дії
за ст.164 ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання неповнолітньої дитини.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує, що підсудній скоїв
злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності
не притягувався, постійного місця роботи немає, позитивно характеризується за
місцем проживання, вину в скоєному
визнав повністю та щиро розкаюється у вчиненому злочині, частково погасив
заборгованість по аліментах, а тому враховуючи зазначені обставини, суд
приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання підсудного
без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з
випробуванням - відповідно
до положень ст.75, 76 КК
України.

Керуючись ст.323, 324
КПК України, суд -ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у
вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Встановити
ОСОБА_1 іспитовий строк на один рік.

Відповідно
до положень ст.76 КК України покласти на засудженого слідуючі обов'язки:

·
не виїзджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання;

·
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Контроль за
поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за

місцем проживання засудженого.

На вирок може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області

через
Романівський райсуд протягом
15-ти діб з моменту його проголошення.