Справа № 11а-447 Головуючий у 1
інстанції: Козюренко Р.С.
Категорія: ст.309 ч.1 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня 1 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Пайонкевича Т.Т. Суддів: УрдюкТ.М., Зазулі І.Є. З участю: ОСОБА_1 та адвокатів
-

розглянули у відкритому судовому
засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляційною скаргою
засудженогоОСОБА_2

на вирок Франкського районного суду
м. Львова від 24 січня 2007 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2,

АДРЕСА_30
народження, уродженця м. Нововолинська Волинської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого
адміністратором спортивного клубу „Сьогун", раніше суджений:

2003
року Залізничним районним судом м. Львова за ст.185 ч.3
КК України на 3 роки позбавлення волі;

2004
року Дрогобицьким районним судом Львівської області
згідно ст.82 КК України не-відбутий термін покарання строком 1 рік 4 місяці

25 днів замінено
виправними роботами на вказаний строк,

проживаючий
в АДРЕСА_1,-засуджений за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення
волі з звільненням від відбування
покарання з випробуванням
на підставі ст.75
КК України з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України наОСОБА_2 покладено
обов'язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, навчання та праці, періодично з'являтись в органи кримінально
виконавчої системи для реєстрації.

Вироком суду ОСОБА_2
визнаний винним і засуджений за те, що він о 20 -00 год. 12 жовтня 2006
року на вулиці Сихівській в м. Львові поблизу ТЦ „Іскра" у невстановленої
слідством особи незаконно придбав для особистого вживання без мети збуту
наркотичний засіб „канабіс" (маріхуана) вагою 0,14 грм., який у нього був
виявлений та вилучений працівниками міліції в цей же день о 21 год.ЗО хв. на вул.
Кульпарківській в м. Львові.

В апеляції ОСОБА_2 просить вирок змінити та звільнити його від кримінальної
відповідальності на підставі п.4 ст.309 КК України, покликаючись на те, що під
час досудового слідства він добровільно звернувся до лікувального закладу і
пройшов курс лікування від наркоманії в амбулаторному порядку з 24 жовтня 2006
року по 10 листопада 2006 року, що стверджується представленою ним довідкою.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали
справи та розглянувши приведені доводи, колегія суддів вважає, що внесена
апеляція до задоволення не підлягає.

Висновки суду про доведеність винностіОСОБА_2 в інкримінованому злочині при встановлених у вироку
обставинах відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в судовому
засіданні доказам, стверджуються поясненнями в судовому засіданні
засудженогоОСОБА_2, показами
допитаних в процесі досудового слідства свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.42,43);
даними протоколу від 12.10.2006 року про вилучення наркотичних засобів (а.с.3);
висновком судово-хімічної експертизи № 1519 від 31 жовтня 2006 року і не
оскаржуються.

Кваліфікація дійОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК
України вірна, оскільки він незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби без
мети збуту.

Обираючи покарання ОСОБА_2,
суд врахував характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу засудженого та
обставини справи, визнав як пом'якшуючу покарання обставину його розкаювання у
скоєному і вірно прийшов до висновку про його виправлення та перевиховання без
ізоляції від суспільства, обравши позбавлення волі в межах санкції статті за
скоєний злочин та звільнивши від відбування призначеного покарання у
відповідності до ст.75 КК України з випробуванням, з встановленням визначеного
іспитового строку та обмежень, передбачених ст.76 КК України.

Призначене судом покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для
зміни чи скасування вироку в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Колегія суддів, вирішуючи поставлену апелянтом вимогу про його звільнення
від призначеного судом покарання на підставі ч.4 ст.309 КК України зазначає, що
за даним Законом підлягає звільненню від кримінальної відповідальності особа,
що вчинила злочин за ч.1 ст.309 КК України, яка добровільно звернулась до
лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Згідно довідки Львівського обласного державного клінічного наркологічного
диспансеру № 4098 від 31.10.2006 року, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, проживаючий в АДРЕСА_1, на обліку в даній установі не
перебуває, (а.с.67).

Висновком спеціальної медичної наркологічної комісії № 681 від 31.10.2006
р. стверджено, що уОСОБА_2
виявлено епізодичне вживання канабісу. Протипокази до рекомендованого
лікування на час огляду - немає.

Не рекомендовано
застосування ст.96 КК України, (а.с.42).

У відповідності до ст.23 Постанови Пленуму BQjf№ 44 від
26.04.2002 року „Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу
наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або
прекурсосів" , вирішуючи
питання про

звільнення
особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, суду
необхідно з'ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала
лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і
розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету
вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись в такій спосіб від кримінальної
відповідальності за вчинений злочин.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не страждав
наркоманією, а лише епізодично вживав канабіс; лікування від наркоманії не
потребував, а амбулаторно пройшов курс лікування не з метою вилікуватись від
наркоманії ( якою він не страждає), а з метою ухилення в такий спосіб від
кримінальної відповідальності.

З наведених підстав апеляцію ОСОБА_2
слід залишити без задоволення, а вирок суду- без змін.

Керуючись ст.ст.
356, 362, 377 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2007 року
відносно ОСОБА_2
залишити без змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.