Номер провадження 1-кп/243/206/2015
Номер справи 243/2029/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» березня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, українця, громадянина України, з середньо- технічною освітою, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи особою, яка 28 листопада 2014 року вчинила правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України, на шлях виправлення не встав та знов скоїв аналогічний злочин при наступних обставинах.
16 січня 2015 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де побачив у вказаному дворі автомобіль «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_1 червоного кольору, що належить ОСОБА_6 , який був не замкнутий. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
У вказаний час, у вказаному місті ОСОБА_4 , розуміючи що за ним ніхто не спостерігає, заліз до салону вказаного автомобіля через відчинені двері, де побачив в задній частині автомобілю акустичні колонки марки «Pioneer». Далі ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння викрав вищевказані акустичні колонки, які належать ОСОБА_6 вартістю 384, 17 грн, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Умисними протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 384,17 грн.
У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та суду пояснив, що він 28 листопада 2014 року дійсно скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України та Вироком Слов`янського міськрайонного суду його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням статей 75,76 КК України з іспитовим строком два роки. 16 січня 2015 року близько 23 години 00 хвилин він знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де побачив у вказаному дворі автомобіль «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_1 червоного кольору, що належить ОСОБА_6 , який був не замкнутий. В цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Він, розуміючи що за ним ніхто не спостерігає, заліз до салону вказаного автомобіля через відчинені двері, де побачив в задній частині автомобілю акустичні колонки марки «Pioneer». Далі він умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння викрав вищевказані акустичні колонки, які належать ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, звернувся до суду з Заявою, в якій просить суд розглянути дане кримінальне провадження без його участі. Претензій до обвинуваченого він не має, просить суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду .( а.с. 13).
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
Із Протоколу огляду місця події від 21 січня 2015 року вбачається, що у ОСОБА_7 , який мешкає за адресою- АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено дві акустичні колонки марки «Pioneer». ( а.с. 26-28)
Із Протоколу огляду місця події від 22 січня 2015 року вбачається, що на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 був оглянутий автомобіль марки «ВАЗ -2105» державний номерний знак НОМЕР_1 червоного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 та зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення ( а.с.30-32)
Із Висновку судової товарознавчої експертизи від 27 січня 2015 року вбачається, що вартість акустичної колонки марки «Pioneer» складає 384, 17 грн ( а.с.34- 47).
Із Протоколу пред`явлення речей для впізнання від 28 січня 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому речей впізнав дві акустичні колонки марки «Pioneer», яки було вкрадені з приналежного йому автомобіля ( а.с. 49-52).
Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2015 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_4 докладно розповів та показав яким саме чином 16 січня 2015 року, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 з автомобіля «ВАЗ-2105» д/н НОМЕР_1 червоного кольору, що належить ОСОБА_6 , який був не замкнутий, таємно викрав дві акустичні колонки марки «Pioneer» ( а.с.55-58).
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинене повторно.
При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, спричинену матеріальну шкоду повністю відшкодовано, оскільки вкрадене майно повернуто потерпілому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини,неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість знята у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, задовільно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ті обставини, що вкрадене майно повернуто потерпілому, потерпілий ОСОБА_6 не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обгрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише у разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді арешту на строк чотири місяці.
Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання та реального виконання покарання у вигляді арешту.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.ст.131, 176 КПК України не обирався.
Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_8 і етапування його для відбування ним покарання у вигляді арешту до Артемівського слідчого ізолятора УДПтСУ в Донецькій області доручити працівникам Слов`янського МВ ( з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий: суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .