У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Гриціва М.І., Федченка О.С.,

за участю прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула
у судовому засіданні в м. Києві 24 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції на рішення суду щодо ОСОБА_1.

За вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя
Автономної республіки Крим від 13 грудня 2006 року

ОСОБА_1, 1985 року народження,
громадянин України, раніше не судимий,

засуджений:
за ст. 186 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 3 роки
позбавлення волі; за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст.
304 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив
ОСОБА_1. остаточне покарання у виді позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 96 КК України суд постановив застосувати до ОСОБА_1. за
місцем відбування покарання примусове лікування від токсикоманії.

За цим вироком також засуджено ОСОБА_2, щодо якого рішення суду не
оскаржується.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1. визнано винуватим у тому, що 24 серпня 2006 року, приблизно о 14
год., під мостом, розташованим на вул. Кім у м. Сімферополі, він відкрито
викрав у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3. мобільний телефон вартістю 550
грн.

03 вересня 2006 року, приблизно о 23 год. 30 хв., на привокзальній площі
залізничного вокзалу у м. Сімферополі, ОСОБА_1 із кишені потерпілого ОСОБА_4.,
який спав на лавці, таємно викрав мобільний телефон вартістю 750 грн.

20 вересня 2006 року, приблизно о 03 год. 30 хв., біля автомобільного мосту
через р. Салгир на вул. Гагаріна в м. Сімферополі, ОСОБА_5. достовірно знаючи,
що ОСОБА_2. є неповнолітнім, запропонував йому вчинити грабіж, втягнувши таким
шляхом ОСОБА_2 у злочинну діяльність. Після цього, засуджені за попередньою
змовою між собою відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_6. мобільний телефон вартістю
1200 грн.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про зміну вироку відносно
ОСОБА_1., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції
положень ст. 96 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному
поданні прокурора, колегія суддів вважає, що це подання підлягає задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1. у вчиненні перелічених у вироку
злочинів, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам і не
оспорюються у касаційному поданні. Кваліфікація неправомірних дій засудженого
за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 304 КК України є правильною і також не оспорюється
прокурором.

Як видно із змісту вироку, засудивши ОСОБА_1. до позбавлення волі, суд на
підставі ст. 96 КК України застосував до нього примусове лікування від
токсикоманії в місцях відбування покарання. Однак, відповідно до зазначеної
норми кримінального закону примусове лікування може бути застосовано судом лише
до тих осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для
здоров'я інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 03 червня 2005 року “Про практику застосування судами примусових
заходів медичного характеру та примусового лікування”, таке захворювання як
токсикоманія не відноситься до хвороб, що становлять небезпеку для здоров'я
інших осіб, і є соціальною хворобою.

Указана обставина не була врахована судом при постановлені вироку, що
призвело до неправильного застосування кримінального закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи
касаційного подання прокурора стосовно неправильного застосування судом першої
інстанції ст. 96 КК України щодо ОСОБА_1. У зв'язку з цим вирок підлягає зміні
шляхом виключення з нього рішення суду про застосування до ОСОБА_1. примусового
лікування від токсикоманії.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції задовольнити.

Вирок Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 13 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити: виключити з рішення суду про
застосування до ОСОБА_1. на підставі ст. 96 КК України примусового лікування
від токсикоманії.

Судді:

Паневін В.О.
Гриців М.І. Федченко
О.С.