Справа № 513/1690/14-к
Провадження № 1-кп/513/11/15
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , за участю: представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата кримінальне провадження на підставі обвинувального акту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, громадянина України, освіта вища, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2014 року приблизно о 17 годині обвинувачений ОСОБА_5 з метою розкрадання чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, на автомобілі марки «Москвич ИЭ», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 з причепом, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , що належать йому на праві власності, під`їхав до адміністративної будівлі побутового інвентарю, що розташована на західній околиці с. Долинка Саратського району Одеської області, яке належить Публічному акціонерному товариству «Долинка», звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав 10 металевобетоних стовпчиків, вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №118-Ю.Л. від 07 липня 2014 року складає 25 гривень 52 копійки за кожний, спричинивши Публічному акціонерному товариству "Долинка" матеріальні збитки на загальну суму 255 гривень 20 копійок, після чого з місця вчинення правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

З`ясувавши, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, а також впевнившись у добровільності їх позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, представника потерпілого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити провадження на підставі ст.48 КК України, посилаючись на те, в даний час він перестав бути суспільно небезпечним, оскільки йому встановлена інвалідність 2 групи загального захворювання, він перебуває на диспансерному обліку в Саратьській ЦРЛ, потребує лікування, що унеможливлює вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений повністю відшкодував ПАТ "Долинка" завдану шкоду, не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши думку прокурора та представника потерпілого, які не заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

За змістом пункту 1 частини 2, частин 6,8 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Якщо обставини, передбачені пунктом 1 частини другої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив умисний злочин середньої тяжкості, повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, за місцем проживання характеризується позитивно; на час кримінального провадження визнаний інвалідом 2 групи загального захворювання безстроково, що підтверджено випискою з акту огляду МСЕК № 054475 (а.с.29); медична довідка Саратської ЦРЛ підтверджує, що він хворіє, знаходиться на диспансерному обліку (а.с.26).

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що на час розгляду кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_5 перестав бути суспільно небезпечним, хворіє, визнаний інвалідом другої групи, що унеможливлює вчинення ним нового злочину, а тому суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку зі зміною обстановки.

За змістом ч.9 ст.100 КПК України судом вирішується питання про речові докази, які були надані суду. Оскільки речові докази не були надані суду, тому питання про долю речових доказів судом не вирішується.

Керуючись ст.48 КК України, ст.ст. 284, 370 - 372, 395 КПК України,

суд

У Х В А Л И В :

клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - звільнити від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку зі зміною обстановки.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення сторони можуть подати апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1