Справа №1-212/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої -
судді Малюк Т.О.

при
секретарі Баланюк
Н.Ю.

з участю
прокурора Арделя
A.M.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з
професійно-технічною освітою,
проживаючого на АДРЕСА_2, не працюючого, розлученого,
судимого 01.11.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської
області за ст. 164 ч. 1 КК України до 1 року обмеження
волі, на підставі ст. 75
КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік та
з обов'язками: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання та роботи,

- за
ст. 164 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від
24.10.2005 року підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь
ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, та сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку
до їх повноліття, починаючи з 14.09.2005
року.

Не
зважаючи на те, що раніше підсудний
ОСОБА_1 засуджувався за ухилення від сплати аліментів та попередження
державного виконавця, підсудний знову
від сплати аліментів злісно ухиляється,
ніде не працює, на обліку у
центрі зайнятості населення не перебуває,
ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в їх вихованні участі не приймає. Аліменти не
сплачує, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість по аліментам станом на 01.05.2007 року у сумі 3178 грн. 80 коп.

Підсудний
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та пояснив,
що він дійсно зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки
ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3. Аліменти не сплачує,
оскільки не працює, не може
працевлаштуватися. На обліку у центрі зайнятості населення не перебуває.

Винність
підсудного у вчиненому повністю підтверджується перевіреними в судовому
засіданні поясненнями потерпілої ОСОБА_4,
даними під час дізнання, де вона
пояснювала, що згідно з рішенням суду
від 24.10.2005 року підсудний зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання
двох дітей, але аліменти не
сплачує, не зважаючи на те, що уже засуджений за злісне ухилення від
сплати аліментів, участі у вихованні
дітей не приймає. Покарання просить обрати на розсуд суду.

Пояснення
підсудного, потерпілої відповідають
фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, тому у відповідності до ч.3 ст.
299 КПК України суд вважає можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти цього не заперечують.

Аналізуючи
викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1, які полягають у злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/, вчинене особою, раніше судимою за злісне ухилення від сплати
аліментів, правильно кваліфіковано
за ст.
164 ч.2 КК України.

До
обставин, які у відповідності до ст. 66
КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить визнання ним своєї вини.

Обставин, які згідно зі
ст. 67 КК України обтяжують
покарання підсудного ОСОБА_1, судом не
виявлено.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує викладене, його характеристику
з місця проживання, думку потерпілої.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 164 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 2 /два/ роки. На підставі ст. 70
КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2006 року і остаточно до
відбування покарання призначити 2 /два/ роки 6 місяців обмеження волі.

Вирок
може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський
міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.