Справа №
10-220 2007 р. Головуючий
у 1-й інстанції Фоменко І.М.
- продовж. строку Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року листопада 27 дня. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
Лугового М. Г. Суддів Матуса В.В.,
Демченка М. О. з участю прокурора Сенченка Ю.Б. захисника ОСОБА_1 обвинуваченого ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали справи за апеляцією прокурора
ОСОБА_3, яка брала участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на
постанову Ковпаківського районного суду м.
Суми від 08 листопада 2007 року ,
якою відмовлено в задоволенні подання старшого слідчого прокуратури
Ковпаківського району м. Суми відносно

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця м. Суми,
раніше не судимого,

про продовження
строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

08
листопада 2007 року до Ковпаківського районного суду м. Суми з поданням, погодженим із прокурором Ковпаківського району
м. Суми,
звернувся старший слідчий прокуратури Ковпаківського району м. Суми,
про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_2, який обвинувачується у привласнені майна ТОВ
„Антекс" шляхом зловживання службовим становищем в особливо великому
розмірі, а його дії кваліфіковані за ч.
5 ст.
191 КК України.

Постановою
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 08 листопада 2007 року в задоволенні подання старшого слідчого відмовлено в
зв'язку з його необґрунтованістю, і
відносно ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Своє
рішення суд мотивував тим, що відсутні
підстави вважати, що обвинувачений буде
перешкоджати встановленню істини по справі і ухилятися від органів слідства.

В
поданій апеляції прокурор ОСОБА_3, яка
брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, вказує,
що ОСОБА_2 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді
позбавлення волі понад 7 років, своїми
діями заподіяв матеріальну шкоду, яку не
відшкодував, вину визнав частково, що свідчить про його наміри уникнути
відповідальності, та перешкоджати
встановленню істини по справі. Просить постанову суду скасувати з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_1 , які вважали постанову суду законною і заперечували проти
задоволення апеляції прокурора,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2
органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 191 ч. 5 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину.

Висновок
суду про відмову в продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_2
відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Продовження
строку тримання під вартою можливе у випадку відсутності підстав для зміни
запобіжного чи у разі неможливості закінчення розслідування справи в частині
доведеного обвинувачення.

Взяття
під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у
випадку, коли особа підозрюється або
обвинувачується у вчиненні злочину, за
який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й
суду або виконання процесуальних рішень,
перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну
діяльність.

При
цьому, ризик переховування обвинуваченого
від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого
судового вироку.

У
винесеній постанові судом враховані дані про особу обвинуваченого, наведені відповідні мотиви прийнятого
рішення, щодо зміни запобіжного заходу.

Достатніх
підстав вважати, що обвинувачений
ОСОБА_2 може ухилитися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини
у справі або продовжувати злочинну діяльність судом не встановлено.

Сама
санкція статті кримінального закону, за
якою пред'явлено обвинувачення ОСОБА_2не може бути підставою для продовження
строку тримання під вартою.

Тому
доводи апеляції прокурора про те, що
обвинувачений ОСОБА_2 може ухилитися від слідства і суду та перешкоджати
встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність є
необгрунтованими.

Якщо
держава не наведе „відповідних і достатніх" підстав для тримання під
вартою обвинуваченої особи, така особа
завжди має бути звільнена і перебувати на волі до початку судового розгляду її
справи (див. рішення Суду „Вемгофф проти Німеччини").

З
урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_2, суд прийшов до обгрунтованого висновку
про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою до трьох
місяців.

Порушень вимог
КПК України при розгляді справи судом не допущено.

Підстав
у колегії суддів для скасування постанови суду по наведених в апеляції мотивам
немає.

Керуючись ст.
ст. 362, 365,
366, 382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову Ковпаківського районного суду м . Суми від 08
листопада 2007 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою
відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а
апеляцію прокурора ОСОБА_3, яка брала
участь у розгляді справи судом першої інстанції - без задоволення.