У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 12 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постановлені щодо ОСОБА_2 судові рішення.

Вироком
Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2005
року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судиму, -

за ст. 122 ч. 1 КК України виправдано.

Ухвалою
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2005 року вирок щодо
ОСОБА_2 залишено без зміни.

Органами
досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувалася у тому, що вона 7 червня 2002
року, приблизно о 17 годині, у АДРЕСА_1, під час сварки з ОСОБА_1, яка виникла
на ґрунті особистих неприязних стосунків, та переросла у бійку, умисно нанесла
останньому удар каменем у голову, заподіявши середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

У
касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 посилається на однобічність та неповноту
судового слідства, інші порушення кримінально-процесуального закону,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зазначає, що
ОСОБА_2 не перебувала в стані необхідної оборони, оскільки ініціатором сварки
та нападником він не був. Стверджує, що йому фактично були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження. Просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу
направити на нове розслідування.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ст. 22 КПК України судом були всебічно, об'єктивно і повно досліджені всі
обставини справи, дана оцінка всім зібраним доказам.

Суд
оцінив усі наявні в справі докази, усунув суперечності і зазначив у вироку,
чому взяв до уваги одні докази і не прийняв - інші.

Судом
правильно взяті до уваги показання ОСОБА_2, яка під час досудового слідства та
в суді давала послідовні та детальні показання про те, що ОСОБА_3
розповсюджував серед односельчан неправдиві, ганебні відомості щодо її онуки, а
7 червня 2002 року на її зауваження брутально висловився щодо її онуки.
Внаслідок чого вона, розхвилювавшись, вдарила ОСОБА_3 лозиною по нозі, а той
палицею наніс їй удари в голову та інші частини тіла, від чого вона впала та
втратила свідомість. Коли прийшла до тями, він продовжував наносити їй удари і
тому, обороняючись, вона твердим предметом нанесла ОСОБА_3 удар у голову. Ці
показання повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_4, яка була
очевидцем події, та даними висновку судово-медичної експертизи, відповідно з
яким у ОСОБА_2 мали місце легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я та без такого. Експерт ОСОБА_5 суду показала, що наявні у ОСОБА_3
тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_2

Крім
того, судом правильно взято до уваги, що ОСОБА_2 є жінкою похилого віку,
набагато старшою від ОСОБА_3 і, відповідно, слабкішою фізично.

Тому
суд зробив правильний висновок про те, що нападником у даній ситуації після
його провокаційних дій був ОСОБА_3, а ОСОБА_2 не мала іншої реальної можливості
припинити протиправне посягання на неї, тому нанесла ОСОБА_3 удар, перебуваючи
в стані необхідної оборони, не перевищивши її межі.

Усі
викладені у касаційній скарзі доводи щодо необґрунтованості виправдання ОСОБА_2
були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і правильно визнані
безпідставними.

Враховуючи,
що зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення та всі можливості
збирання доказів вичерпані, суд зробив правильний висновок про відсутність
підстав для засудження ОСОБА_2 чи повернення справи на додаткове розслідування.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а
л и л а :

У
задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

С у д д
і :

Редька
А.І. Жук
В.Г. Заголдний
В.В.