Справа
№1-25/2007
ВИРОК

іменем України

4 квітня 2007
року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С.,
при секретарі Потапенко
О.О., з участю:

прокурора
Василенка С.В., потерпілого
ОСОБА_1.,

законного представника потерпілого ОСОБА_2., підсудного
ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в м. Славутичі кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця с Краскіно
Хасанського району Приморського краю, росіянина, громадянина України, освіта
вища, одруженого, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не судимого, --
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,

УСТАНОВИВ:

Підсудний вчинив
хуліганство за наступних обставин.

1 березня 2007 року близько 12 годин 20 хвилин ОСОБА_3. знаходився за
місцем свого проживання у квартирі, розташованій за адресою:АДРЕСА_1, де вживав
алкогольні напої. Почувши удар у вхідні двері квартири і вирішивши, що це знову
бешкетують підлітки, він вийшов на сходи, де між першим та другим поверхом
побачив неповнолітнього ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_2, який йшов додому з тренування і
піднімався сходами на другий поверх до своєї квартири, що розташована поруч з
квартирою ОСОБА_3. Не з'ясувавши, хто у дійсності вдарив у двері квартири,
ОСОБА_3. підійшов до ОСОБА_1. і грубо порушуючи громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною
лайкою, здавив його рукою за шию, а кулаком вдарив в обличчя, завдавши
неповнолітньому потерпілому легкі тілесні ушкодження у виді гіперпігментації
шкіри як наслідок садна на боковій поверхні шиї справа.

У судовому засіданні підсудний винним себе визнав частково. Суду пояснив,
що тривалий час періодично у двері його квартири хтось наносить удари, спалили
кнопку дзвінка, кидають сніжки у вікна. Хто саме це робив, він не знав, але був
упевнений, що це роблять один чи кілька підлітків, які проживають у їх
під'їзді. 1 березня
цього року він був вдома, випивав. Близько 12 години знову почув удар в двері і вийшов на сходи, де
побачив підлітка. Прийнявши його за хулігана, вилаяв його нецнзурними словами,
взяв рукою за шию і вдарив кулаком в обличчя. Після цього до нього зайшов
батько підлітка і вдарив його теж кулаком в обличчя, внаслідок чого він
вдарився об косяк дверей і розбив лоба. Про вчинене він шкодує, зробив з цього
випадку відповідні висновки і просить не призначати суворого покарання.

Вина підсудного в інкримінованому злочині підветрдується показаннями
потерпілого, свідка та письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Потерпілий суду показав, що він йшов з тренування додому.
На сходах між першим та другим поверхом до нього підійшов сусід з квартири НОМЕР_1, вилаяв його
нецензурними

2

словами і спитав, чи це
він ударив у двері квартири. Незважаючи на те, що він це заперечив, сусід
однією рукою здавив його шию, а другим кулаком вдарив в обличчя, від чого він
відчув фізичний біль. На шум вийшов його батько і пішов розбиратися з сусідом.

Законний представник потерпілого суду пояснив, що в той час він був вдома.
Почувши шум на сходах, вийшов з квартири і побачив сина, у якого було
почервоніння шкіри обличчя і сльози на очах. Дізнавшись, що трапилось, він
зайшов до сусіда, який сказав, що вдарив хлопця, сприйнявши його за хулігана,
який стукає у двері його квартири.

Свідок ОСОБА_4. суду показала, що вона була у квартирі ОСОБА_3, де вони
випивали. Удару у двері квартири вона не чула, бо не звертала уваги. Коли між
ОСОБА_3. та підлітком з сусідньої квартири відбувся інцидент, то приходив
батько підлітка і вони розбирались. З'ясувалось, що ОСОБА_3. сприйняв цього
хлопця за хулігана, який стукає у двері квартири і вдарив його.

Згідно протоколу усної заяви від 01.03.2007
р. законний представник потерпілого звернувся до міліції із заявою про
притягнення до кримінальної відповідальності мешканця квартири АДРЕСА_1, який
безпричинно вдарив його неповнолітнього сина (а.с.7).

Згідно акту судово-медичного огляду від 07.03.2007 р. у ОСОБА_1. була ділянка гіперпігментації шкіри як
наслідок садна, який міг виникнути в строк і за обставин, вказаних оглянутим, і
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.17-18).

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності та
взаємозв'язку вина підсудного в інкримінованому злочині доведена повністю і
сумніву не викликає.

Дії підсудного органом дізнання та прокурором кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України за
ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка
виразилась у насильстві із заподіянням легких тілесних ушкоджень. Таку
кваліфікацію суд вважає правильною, оскільки у судовому засіданні встановлено,
що дії підсудного мали характер безпричинного, з використанням незначного
приводу, грубого порушення громадського порядку, супроводжувались нецензуркою
лайкою та фізичним насильством щодо неповнолітнього, були вчинені в
громадському місці в стані алкогольного сп'яніння.

Призначаючи покарання підсудному, суд виходить з того, що покарання має
бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів. При
цьому суд враховує, що підсудний вперше вчинив злочин невеликої тяжкості,
судимостей не має, до адміністративної відповідальності не притягувався, є
пенсіонером за віком, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС категорії 2, за місцем проживання характеризується дещо негативно.

Як обставину, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину
у стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, суд
визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи наявність двох обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи,
думку потерпілого та його законного представника суд вважає за можливе
призначити покарання у виді штрафу у розмірі нижче від найнижчої межі,
передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України.

Керуючись ст. 323, 324, 332-335 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 296 КК України, і
призначити покарання із застосуванням ст. 69
цього Кодексу у виді штрафу у розмірі 510
гривень.

3

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили залишити у виді підписки про невиїзд з
місця проживання.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду
Київської області через Славутицький міський суд протягом п'ятнадцяти діб з дня
його проголошення.