Справа
№ 1- 223/08 р.
04 грудня 2008 року Лебединський
районний суд
В складі: головуючого - судді Гура
при секретарі Ткаченко Я.О.
з участю: прокурора Ревнівцева І.С..
потерпілих : ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині справу по обвинуваченню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
освіта базова середня, військовозобов'язаного, одруженого, на утриманні маючого
малолітнього сина, не працюючого,
судимого:
- 18.07.2000 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 3 ст.
140 КК України (в редакції 1960 року) до виправних робіт строком на два роки з
відрахуванням із заробітку засудженого20 % в доход держави ;
- 10.10.2001 року Лебединським районним судом Сумської
області по ст.ст. 17, 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року ) до виправних
робіт строком на два роки з відрахуванням із заробітку засудженого 20 % в доход
- 23.10.2003 року Лебединським районним судом Сумської
області по ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до трьох
років 6 місяців позбавлення волі , звільненого 23.03.2006 року
умовно-достроково на не відбутий строк - 11 місяців 4 дні;
- 22.08.2008 року Лебединським районним судом Сумської
області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, з
застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з
випробуванням, та встановленням іспитового строку тривалістю один рік,
судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
по ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, -
12.03.2000 року о 01 год. підсудний
незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження замка,
проник до підвалу, яким користуються жителі багатоквартирного будинку,
звідки умисно, таємно, повторно, викрав два велосипеди марки
«Україна» вартістю 150 грн. за обидва та один велосипед марки «Салют», вартістю
88 грн., що належали потерпілому ОСОБА_4, спричинивши йому матеріальної шкоди
на загальну суму 238 грн.. Викраденими велосипедами розпорядився на власний
розсуд.
Крім того, 24.04.2000 року о 01 годині підсудний ОСОБА_3, з метою
незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна , умисно, повторно,
таємно проник до підвалу будинку № 104 по вул. Сумській в м. Лебедині Сумської області, звідки викрав два
велосипеда марки «Україна»: один
придбаний у 1998 році вартістю 128 грн., інший - в 1999 році, вартістю 135
грн., які належали потерпілій ОСОБА_2, спричинивши останній матеріальної шкоди
на загальну суму 263 грн. Викраденим
розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 06.07.2006 року о 01 годині підсудний ОСОБА_3 з метою
незаконного збагачення та скоєння крадіжки чужого майна , умисно, повторно,
таємно проник до господарського приміщення буд. АДРЕСА_2, звідки викрав моторолер іноземного виробництва
«Honda Dio» 2000 року випуску
вартістю 1931.63 грн. та моторолер Honda Takt 2005 року випуску, вартістю 2323 грн., які
належали потерпілій ОСОБА_1, спричинивши останній матеріальної шкоди на
загальну суму 4254 грн. 63 коп.
Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 01.09.2008 року о 14 год.
підсудний ОСОБА_3 під час перебування на веранді будинку господарства АДРЕСА_3,
помітив мобільний телефон марки «Самсунг SGH Е 840» з флеш-картою у комплекті,
що знаходилася в телефоні, який належав
потерпілій ОСОБА_7, вирішив ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір,
користуючись відсутністю господарів, умисно, повторно, таємно викрав мобільний
телефон марки «Самсунг» з флеш-картою, загальною вартістю 1038 грн. Викраденим майном
розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і пояснив, що навесні 2000 року ніде не
працював, а так як йому були потрібні гроші на прожиття, він вирішив скоїти
крадіжку. У нічний час, приблизно о 1 годині 12.03.2000 року він прийшов на
вул. Леніна, що в м. Лебедині, та за допомогою металевого прута, який приніс з
собою з дому, зірвав навісний замок зі сховища першого під'їзду будинку №23 і
проник до середини сховища, звідки викрав два велосипеди марки «Україна» та
один велосипед марки «Салют». Вивізши ці велосипеди, заховав їх у кущах біля
багатоповерхівок дитсадочку «Калинка», а наступного дня продав їх на ринку в м.
Лебедині невідомим людям за 150 грн., які витратив на власні потреби.
Крім того, в квітні 2000 року теж приблизно о
1 год. на вул. Сумській в м. Лебедині знову вирішив скоїти крадіжку з підвалу
багатоповерхового будинку №104. Двері до даного приміщення були замкненні на навісний замок, він його зірвав
і пройшов до наступних дверей, які були замкнені на внутрішній замок. Даний
замок він розбив за допомогою металевого прута, який приніс з собою, та,
зайшовши до підвалу, викрав звідти два велосипеди марки «Україна». Дочекавшись
вихідного дня, він вивіз вказані велосипеди на базар і продавав їх незнайомому
чоловікові, отримані гроші витратив на власні потреби.
Крім того, в липні 2006 року у денний час
проходив АДРЕСА_2 помітив, як чоловік заводив два моторолери до приміщення сараю. Так як йому потрібні
були гроші, він вирішив скоїти їх крадіжку і в нічний час 06.07.2006 року прийшов до даного господарства, за допомогою
монтировки, яку приніс з собою, зірвав навісний замок на сараї та, проникши до
середини, вивів по черзі два моторолери, які потім перевів у руках до району аеродрому та сховав
у кущах. На вихідних він перегнав по черзі вказані моторолери на ринок в м.
Охтирка, де продав за 250 доларів США, а гроші витратив на
Крім того, 01.09.2008 року разом зі своїм
знайомим ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_6 поїхав у М.Бобрик Лебединського
району Сумської області для скупки металобрухту. Приблизно о 14 год. АДРЕСА_3 у
потерпілої ОСОБА_7 купили непотрібний їй металобрухт і погрузили на причеп
автомобіля, на якому приїхали, це був автомобіль ОСОБА_5. Оскільки в процесі погрузки
вони забруднили руки, попросили дозволу у господарки помити в неї руки, на що
вона провела їх до будинку, де вказала на умивальник. Помивши руки, він помітив
на столі мобільний телефон «Самсунг Є- 840» червоного кольору, який і вирішив
викрасти. Непомітно для господарки він поклав мобільний телефон собі в
кишеню. В автомобілі він показав
викрадений телефон ОСОБА_5, на що той запропонував йому повернути його
власниці, але він цього не зробив. По дорозі, коли вони їхали, на цей телефон
зателефонували, він його ввімкнув, але не відповів, потім витягнув сім карту і
викинув її по дорозі. Наступного дня його доставили до міліції, де він і
З кількістю та вартістю викраденого майна
підсудний погодився.
Ці дії підсудного суд вважає необхідним
кваліфікувати по ч. 2 ст. 185 КК України, так як він вчинив викрадення чужого
майна (крадіжку), скоєне повторно та по ч. 3 ст. 185 КК України, так як він
вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, поєднане з
проникненням до іншого приміщення.
При обранні підсудному ОСОБА_3 виду і міри
покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, характеристику
підсудного з місця проживання та визнання ним своєї вини.
Обставинами, що пом'якшують покарання, суд
визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов.
Враховуючи всі ці обставини, суд вважає, що
підсудному ОСОБА_3 необхідно обрати міру покарання у виді позбавлення волі,
оскільки виправлення засудженого не можливе без ізоляції його від суспільства.
У зв'язку з тим, що вказані злочини підсудний
вчинив як до постановлення попереднього вироку Лебединського районного суду від
22.08.2008 року, яким він засуджений по ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення
волі строком на три роки, так і після постановлення попереднього вироку, суд
вважає необхідним остаточну міру покарання за останнім вироком призначити із
застосуванням як ст. 70, так і ст.71 КК України за сукупністю злочинів і
вироків.

Суд вважає, що саме така
міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення засудженого та
попередження інших злочинів.

На досудовому слідстві потерпіла ОСОБА_1 заявила
цивільний позов про відшкодування завданої їй матеріальної шкоди в розмірі
4254.63 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн., свої вимоги вона
підтвердила в судовому засіданні. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування їй матеріальної шкоди
підлягають задоволенню повністю, так як в судовому засіданні встановлено, що
саме на таку суму було викрадено майна, а відповідно до ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана неправомірними діями особи, повинна бути відшкодована в повному
обсязі за рахунок цієї особи.

При визначені коштів на відшкодування моральної шкоди суд
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засiданнi
було встановлено, що злочинними діями підсудного потерпілій ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка виразилася
в моральних стражданнях та хвилюваннях, що призвели до втрати звичних умов
життя, оскільки вона та члени її сім'ї втратили можливість користуватися
транспортними засобами для обслуговування своєї земельної ділянки, розташованої
за 12 км від дому, стражданнях та переживаннях, викликаних зверненням до
правоохоронних органів, що вимагало додаткових зусиль для організації її життя
та відволікали від повсякденного нормального способу життя. А відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується цією
особою. Разом з тим, при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди,
суд виходить з принципів виваженості, об'єктивності, розумності та
справедливості, тому вважає можливим позов задоволити в розмірі 500 грн.

Взяти до уваги, що потерпілі: ОСОБА_2 та ОСОБА_7
відмовились від заявлених ними позовних вимог і така відмова прийнята судом,
оскільки вона не суперечить інтересам сторін та закону.

Також суд вважає необхідним стягнути з
підсудного на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області кошти на
відшкодування витрат на проведення товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 3 ст.
81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
299, 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у
скоєнні злочинів, передбачених. 2 ст. 185
та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

по ч. 2 ст.
185 КК України, за злочини,
скоєні до постановлення першого вироку Лебединського районного суду від
18.07.2000 року у виді двох років позбавлення волі;

за злочин, скоєний 06.07.2006 року по ст.185
ч.3 КК України - у виді 3 років
позбавлення волі;

за сукупністю цих злочинів на підставі ст.70
ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 3 років
позбавлення волі;

До призначеного покарання на підставі ст.70
ч.4 КК України частково приєднати невідбуте покарання у виді 6 місяців
позбавлення волі і остаточно призначити
покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За злочин, скоєний 01.09.2008 року по ст.185
ч.2 КК України, після постановлення вироку Лебединського районного суду від
22.08.2008 року, призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі;

На підставі ст.71 ч.1 КК України за
сукупністю вироків, остаточно до відбуття призначити міру покарання у виді 4
років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу
залишити попередню - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Термін покарання рахувати
з 20.09.2008 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 жительки АДРЕСА_2, на відшкодування матеріальної шкоди
кошти в сумі 4254,63 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 грн., а також на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області код
25574892 розрахунковий рахунок 0389 банк УДК в Сумській області МФО
837013 кошти на відшкодування витрат на проведення товарознавчих експертиз в
розмірі 602,88 грн.

Речові докази: - мобільний телефон марки «Самсунг
SGH Е 840» , який знаходиться під зберігальною
розпискою у потерпілої ОСОБА_7 -
вважати повернутим власниці.

На вирок суду може бути
подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення вироку, а засудженому з моменту вручення копії вироку, через
Лебединський районний суд.

Суддя

Лебединського райсуду А.О.Гура