УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року колегія судців судової
палати у кримінальних справах

Апеляційного
суду Автономної Республики
Крим у складі:

Головуючого - Склярова В.М.

Суддів - Трясуна Ю.Р., Балахонова Б.Л.

за участю
прокурора - Сілівоненко О.В.

захисника - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Сімферополі кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на вирок Євпаторійського
міського суду АРК від 08.05.2007р., яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.

Євпаторії,
громадянин України, із

середньою
освітою, має на утриманні

неповнолітню
дитину, неодружений,

воєнозобов"язаний, працюючий

комірником бази будматеріалів ПП „Борісов", що проживає: АДРЕСА_1, судимий: 30.08.2006р. Євпаторійським
міським судом за ст. 122 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі з
іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

засуджений за ст. 186 ч. 1 КК України до одного року позбавлення волі.

Відповідно до
ст. 71 ч. 1 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута
частина покарання за вироком Євпаторійського міського суду від 30.08.2006р. у вигляді одного року шести місяців
позбавлення волі та остаточно призначене
покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку
03.01.2007р. о 10.30 год.
ОСОБА_1, прийшов в майстерню ПП
„Василенко", розташовану по вул. 9 Травня, 49 м. Євпаторії на другому поверсі магазина „Фуршет", та скориставшись
тимчасовою відсутністю майстра по ремонту
мобільних телефонів - ОСОБА_3 у присутності другого майстра ОСОБА_4 та інших осіб, відкрито викрав мобільний
телефон „Нокіа 3230", не реагуючи
на вимоги ОСОБА_4 повернути викрадене, ОСОБА_1 з місця події зник, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_3,. на суму
1330 грн.

Справа № 11-996 (2007р.) Головуючий

Категорія ст. 186 ч. 1 КК України в 1 інстанції Макарчик В.О.

2

В апеляції
засуджений ОСОБА_1 просить вирок змінити, застосувати до нього ст. 75 КК України та призначити покарання
не пов'язане з позбавленням волі, мотивуючи
тим, що телефон він не крав, потерпілий ОСОБА_3 сам віддав йому телефон, так як його телефон потерпілий йому не
повертав і дав в замін другій поки не відремонтує його.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 просить вирок скасувати, закрити провадження по справі на
підставі ст. 6 ч. 2 КПК України, мотивуючи тим, що ознак
злочину в діях ОСОБА_1 ні досудовим слідством, ні судом встановлено не було.
Мобільний телефон, який ОСОБА_1 віддав ОСОБА_3 для ремонту, останній йому не
повертав довгий час, тому він, з дозволу, взяв телефон, який належав потерпілому. Також є свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
які чули розмову між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та підтвердили ці докази.

У судовому
засіданні апеляційній інстанції, засуджений ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 підтримали апеляції, прокурор висловив думку залишити апеляцію
без задоволення, а вирок без зміни.

Перевирівши доводи апеляцій та матеріали справи, колегія приходить до висновку про те, що апеляції задоволенню не підлягають за
таких підстав.

Висновки суду підтверджені сукупністю наведених у вироку доказів:

·
показаннями потерпілого ОСОБА_3 про
те, що 03.01.2007р. о 10.00 год. він був на робочому місці в ПП „Василенко",
розташованого на другому поверсі магазину „Фуршет" в м. Євпаторії.
О 10.30 год. він вийшов із-за свого робочого столу, залишив на ньому свій мобільний телефон „Нокіа
3230". Потім йому сказали, що в нього викрали телефон і він побачив, як
ОСОБА_1 збіг по сходам. Він побіг вслід за ним, але той с місця події
зник;

·
показаннями свідка ОСОБА_4 про те,
що він працює майстром в ПП ,Засиленко", розташованому на другому поверсі
магазина „Фуршет"
м. Євпаторії. 03.01.2007р. біля 10.30 год. ОСОБА_3 відійшов від робочого столу та залишив свій
мобільний телефон „Нокіа 3230". До їхнього столу підійшов ОСОБА_1, який схватив мобільний телефон ОСОБА_3 та побіг
по сходам униз. На його крики ОСОБА_1 не реагував та не зупинився;

·
показаннями свідка ОСОБА_7 про те,
що 03.01.2007р. о 10.30 год. він знаходився на робочому місці у
магазині „Кит", розташованому на другому поверсі магазину „Фуршет"
та через скляну стіну магазину бачив, як раніше
незнайомий ОСОБА_1 підійшов до робочого столу ОСОБА_3, схватив його мобільний телефон та втік. ОСОБА_4
став кричати йому вслід, але той не реагував. Про
скоєне він розповів ОСОБА_3, але останній не зміг догнати ОСОБА_1;

·
показаннями свідка ОСОБА_8 про те,
що 03.01.2007р. він знаходився на другому поверсі магазину „Фуршет" біля ремонту мобільних телефонів,
та бачив, коли ОСОБА_3 вийшов у інший
магазин. Раніше незнайомий ОСОБА_1 схватив
його телефон та втік (а.с. 44);

показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 15.01.2007р.
вранці в опорний пункт міліції прийшов ОСОБА_3 та Написав заяву про викрадання
у нього мобільного телефону „Нокіа
3230", який коштує 1300 грн. Було встановлено, що телефон викрав ОСОБА_1, який був доставлений у відділок міліції та
пояснив,

3

що телефон він
забрав тому, що ОСОБА_3 довго не повертав його телефон „Моторола Л 6" з
ремонту (а.с. 34);

·
показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він є працівником міліції та при допиті свідка ОСОБА_5 він дізнався, що ОСОБА_1 віддав
ОСОБА_3 свій мобільний телефон для ремонту та не
міг довго його забрати. Коли в черговий раз він прийшов до ОСОБА_3 та дізнався,
що його телефон не готов, він без дозволу забрав зі столу мобільний
телефон майстра (а.с. 93);

·
показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що 03.01.2007р. о 10.30 год. вони разом зустріли на сходах магазину „Фуршет", розташованого
по вул. 9 Травня м. Євпаторії, раніше знайомого ОСОБА_1. Потім вони бачили, як ОСОБА_1 підійшов до столу
ремонту мобільних телефонів та
висказав претензії по приводу того, що йому не повертають його телефон з ремонту. Коли майстер ОСОБА_3 сказав, що телефону
немає, ОСОБА_1 сказав, що візьме другий телефон в заміну, на що майстер
кивнув у знак згоди та махнув рукою. Коли
останній взяв телефон і пішов, ніхто його не переслідував та не вимагав
повернути мобільний телефон;

·
протоколом прийняття заяви від
ОСОБА_3 про скоєння злочину (а.с. 5);

·
протоколом добровільної видачі, згідно якого ОСОБА_1
видав мобільний телефон „Нокіа 3230",
який 03.01.2007р. о 10.30 год. взяв зі столу майстра по ремонту
мобільних телефонів ОСОБА_3 (а.с. 19);

·
протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в ході
якої ОСОБА_3 підтвердив свої показання, а
ОСОБА_1 заперечував проти них, та пояснив, що телефон потерпілого він забрав,
як гарант того, що ОСОБА_3 поверне йому його телефон з ремонту (а.с.
29-30);

·
протоколом пред'явлення особи для
впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_4 впізнав
ОСОБА_1, як особу, яка 03.01.2007р. викрала мобільний телефон ОСОБА_3
(а.с. 31);

·
протоколом очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, в ході якої він підтвердив раніше
дані показання (а.с. 32-33);

·
протоколом пред'явлення предметів
для впізнання, згідно якого ОСОБА_3 впізнав серед
мобільних телефонів свій мобільний телефон „Нокіа 3230" (а.с. 35);

·
протоколом огляду та постановою про
прилучення до справи речових доказів мобільного телефону „Нокіа
3230" (а.с. 40);

·
протоколом добровільної видачі
ОСОБА_3 мобільного телефону „Моторола
Л 6" (а.с. 41-42);

·
протоколом очної ставки між ОСОБА_4
та ОСОБА_6 в ході якої вони підтвердили раніше дані показання.
При цьому ОСОБА_4 пояснив, що ні він, ні ОСОБА_3 не
дозволяли та ні яким чином не передавали телефон ОСОБА_1. Ніхто з відвідувачів за ними чи ОСОБА_1 не спостерігав та не прислухувався (а.с.
85-86);

протоколом очної
ставки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході якої вони підтвердили дані раніше
показання (а.с. 87-88);

4

протоколами очних ставок проведених між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 в ході яких вони підтвердили раніше дані показання (ас. 89-90,91-92);

протоколами
додаткових очних ставок між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в ході яких вони підтвердили дані раніше показання (а.с. 94-95,96-97).

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про обсяг та доведенність вини ОСОБА_1, правильно кваліфікував його дії за ст. 186 ч. 1 КК України,
як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Доводи засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 про те, що засуджений не крав мобільного телефону у потерпілого
ОСОБА_3, а взяв його з дозволу останнього в заміну свого є
безпідставними та спростовуються добутими у суді доказами.

Показання свідків, як ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 є послідовими та відповідають одне одному. Всі вони підтверджують
одне, що ОСОБА_1 забрав мобільний телефон „Нокіа 3230", який належав
ОСОБА_3 без дозволу останнього та зник, не реагуючи на вимоги потерпілого повернути його майно. Також, їх
свідчення співпадають зі свідченнями самого потерпілого ОСОБА_3.

Крім того, судом дана належна оцінка показанням свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як намагання відгородити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності, оскільки вони
протирічать, як показанням свідків, так і матеріалам кримінальної справи, та
правильно визнані судом недопустимими доказами.

Відповідно до цього, підстав до припинення провадження по справі, та до застосування
ст. 6 ч. 2 КПК України немає.

Призначене покарання відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України: при його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого
ОСОБА_1 злочину в період іспитового терміну, дані про особу засудженого; є
необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Тому, підстав для скасування вироку чи застосування ст. 75 КК України немає.

Керуючись ст. ст. 365-366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Вирок Євпаторійського міського суду АРК від 08 травня 2007р. відносно ОСОБА_1
залишити без зміни.