Справа № 130/1940/15-к
Провадження №11-сс/772/283/2015 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

за участю секретаря: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

слідчого: ОСОБА_9 ,

захисника підозрюваного: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2015 року, у кримінальному провадженні № 0000616 від 09.07.2015 року, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2015 року вбачається, що до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадження №0000616 звернувся старший слідчий СВ Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , у якому зазначено, що 08.07.2015 року близько 11.00 год., ОСОБА_11 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись особистими неприязними відносинами, що склались поміж ним та ОСОБА_12 з приводу побиття останнім малолітніх дітей ОСОБА_13 , з метою позбавлення його життя, перебуваючи у будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_14 , вступив у злочинний зговір з ОСОБА_6 та домовився про спільне вчинення даного злочину.

ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний із ОСОБА_11 злочинний умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, 08.07.2015 близько 18.00 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_14 по АДРЕСА_1 , спровокували конфлікт з ОСОБА_12 та почали спільно наносити удари руками та ногами в голову та тулуб останнього заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому грудини на рівні прикріплення 4-ї пари ребер, розривів лівої долі печінки, перелому 6,7,8,9 ребер по середньо ключичній лінії з ліва, переломів 3,4,5,6,7 ребер по середньо ключичній лінії справа, субдурального крововиливу в лобну та скроневу ділянки голови, субарахноїдального крововиливу по всій поверхні головного мозку та крововиливу в бокові шлуночки головного мозку. В цей час ОСОБА_14 , побачивши бійку, почав вимагати у ОСОБА_11 і ОСОБА_6 припинити її та вигнав вказаних осіб і ОСОБА_12 з власного домоволодіння. Після чого ОСОБА_12 пройшов близько 200 метрів до території ЗОШ №1 м.Жмеринки, де в парковій зоні від отриманих не сумісних із життям тілесних ушкоджень помер.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №40 від 09.07.2015, смерть ОСОБА_12 настала від сполучної травми тіла поєднаної із травматичним шоком.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 клавіфікує за ознаками вчинення злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, умисне вбивство, тобто

протиправне заподіяння смерті іншій особі, кваліфікуючою ознакою якого є вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб.Відомості по вказаному факту було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 09.07.2015.

Мотивуючи тим, що ОСОБА_15 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, не має постійного законного джерела доходів, попри те, що в силу ст. 89 КК України він вважається не судимим, проте до кримінальної відповідальності раніше притягався, на шлях виправлення не став.

Окрім того, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, що може свідчити про те, що ОСОБА_15 може переховуватись від органів досудового розслідування. З метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_15 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Не погоджуючись зазначеним рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 ,подав апеляційну скаргу, згідно якої вважає обрану міру запобіжного заходу занадто суворою та просить ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2015 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити останнього з-під варти.
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти апеляційної скарги і вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши судову справу, оглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дотримався положень ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України стосовно мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ..
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим суддею враховано те, що прокурором та слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років, а також колегія суддів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_16 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності до реальної міри покарання .
Тому, колегія суддів вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України, а саме в даному випадку переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону посилання адвоката ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що слідчий суддя застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повному обсязі не виконав зазначені у ст. 177,178 КПК України вимоги і не перевірив наявність передбачених ризиків для обрання ОСОБА_6 такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України, оскільки зазначене спростовується матеріалами кримінального провадження та доводами дослідженими в ході судового розгляду. Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляції захисника не ґрунтуються на законі та не відповідають матеріалам справи, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд не вбачає. Керуючись ст.ст. 376 ч. 2,176,177,178,183,194, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, П О С Т А Н О В И В : Апеляційну адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.07.2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити - без змін. Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді:
З оригіналом згідно