В И Р О К

іменем України

"19" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Чаус М.О.

при секретарі Яськової
В.В.

за участю прокурора Йовенко
С.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали кримінального провадження
№ 0011284 від 06.08.2013 року за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
Житомирської обл.,
Новгород-Волинського рн., с. Романівка,
громадянина України, українця, з
неповною середньою освітою,
одруженого, не працюючого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:
17.10.2006 року Голосіївським районним
судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до
4 років 6 місяців позбавлення волі,
звільнений 08.04.2009 року на підставі ст. 3
п. А Закону України про амністію від
12.12.2008 року, 17.08.2012 року Деснянським
районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення,
на підставі ст. 75 КК України звільнений
від відбування покарання з іспитовим
строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_1, 05
серпня 2013 року, приблизно о 14 годині 15
хвилин, з метою вчинення повторного,
відкритого викрадення чужого майна,
знаходився біля будинку №88-А по вул.
Бальзака в місті Києві, де побачив, як
до третього під'їзду вищевказаного
будинку заходить раніше невідома йому
ОСОБА_2, у якої на шиї був золотий
ланцюжок, вартістю 2500 гривень із
хрестиком у вигляді розп'яття, вартістю
2500 гривень.

В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний
умисел направлений на повторне,
відкрите викрадення чужого майна, яке
належить ОСОБА_2

Реалізуючи свій злочинний умисел,
керуючись корисливим мотивом, з метою
власного протиправного збагачення, він
прослідував за нею. Опинившись у кабіні
ліфта ОСОБА_2 та ОСОБА_1 піднялись на 7
поверх даного будинку, де ОСОБА_2 почала
виходити з ліфту. В цей час ОСОБА_1
ривком руки зірвав у неї з шиї ланцюжок
із хрестиком, таким чином вчинив
повторне, відкрите викрадення чужого
майна,

Після чого ОСОБА_1, з місця вчинення
кримінального правопорушення з
викраденим зник, розпорядившись ним на
власний розсуд, чим заподіяв
потерпілій ОСОБА_2, матеріального
збитку на загальну суму 5000 гривень.

Крім того, 12 вересня 2013 року, приблизно
о 16 годині, ОСОБА_1, перебуваючи
неподалік будинку № 50-Б по бул. Перова в
м. Києві помітив раніше незнайому йому
ОСОБА_4 В цей час у ОСОБА_1 виник
злочинний намір, спрямований на
повторне вчинення відкритого
викрадення чужого майна, яке належить
ОСОБА_4

Реалізуючи свої злочинний наміри,
направлені на повторне, відкрите
викрадення чужого майна, ОСОБА_1
попрямував за ОСОБА_4 до будинку № 50-Б
по бул. Перова в м. Києві. Після чого
ОСОБА_1 здогнавши ОСОБА_4 за адресою: м.
Київ, бул. Перова, 50-Б зайшов за
потерпілою в приміщення парадного № 2
будинку № 50-Б по бул. Перова в м. Києві.

В подальшому, перебуваючи на третьому
поверсі будинку № 50-Б по бул. Перова в м.
Києві ОСОБА_1, ривком руки, повторно,
відкрито викрав особисте майно ОСОБА_4,
а саме: золотий ланцюжок, вартістю 4000
гривень, на якому знаходився кулон у
вигляді іконки, вартістю 600 гривень, чим
заподіяв потерпілій ОСОБА_4
матеріальний збиток на за нагальну
суму 4600 гривень.

Після чого, ОСОБА_1 був затриманий
жителем будинку ОСОБА_6

Крім того, 27 серпня 2013 року, приблизно о
13 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, продовжуючи
свою злочинну діяльність, з метою
повторного вчинення кримінальних
правопорушень із корисливих мотивів,
перебував біля будинку № 8-Б по вул.
Драйзера в м. Києві, де побачив раніше
невідому ОСОБА_7, яка направлялась до
під'їзду вищевказаного будинку, де вона
проживає.

На шиї останньої, ОСОБА_1 побачив
золотий ланцюжок, вартістю 6000 гривень,
на якому знаходився золотий кулон,
вартістю 800 гривень, після чого у нього
виник злочинний умисел, направлений на
повторне відкрите викрадення чужого
майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
керуючись корисливим мотивом, з метою
власного протиправного збагачення,
ОСОБА_1, прослідував за ОСОБА_7 у під'їзд
та в подальшому до кабіни ліфта.
Перебуваючи в кабіні ліфта ОСОБА_1, із
застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я
потерпілої, що виразилось притисканням
тулуба потерпілої до стіни, ривком
двома руками з шиї потерпілої ОСОБА_7,
повторно, відкрито викрав золотий
ланцюжок та золотий кулон.

Після чого ОСОБА_1, з місця вчинення
кримінального правопорушення з
викраденим зник, розпорядившись ним на
власний розсуд, чим заподіяв
потерпілій ОСОБА_7, матеріального
збитку на загальну суму 6800 гривень.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні злочину за наведених вище
обставин визнав у повному обсязі,
розкаявся та підтвердив час, місце та
матеріальні збитки завдані потерпілим.

Також ОСОБА_1 просив суд визнати
недоцільним дослідження доказів, так
як він повністю погоджується з
обставинами скоєння ним злочину
встановленим, як на досудовому
слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 під
час судового засідання послідовні і
логічні, а тому не викликають сумнівів
суду у правильності розуміння ним
змісту обставин кримінального
правопорушення, добровільності та
істинності його позиції. За таких
обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349
КПК України, суд прийшов до висновку
про недоцільність дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи,
які обвинуваченим не оспорюються,
зміст даної статті ОСОБА_1 роз'яснено.

Наведене свідчить про повну
доведеність вини обвинуваченого у
вчиненні кримінального правопорушення
за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 вірно
кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України,
оскільки він своїми умисними діями
вчинив відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), вчинене повторно,
поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд
враховує ступінь тяжкості вчинених
кримінальних правопорушень, особу
винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений
ОСОБА_1 розкаявся в скоєному, сприяв
розслідуванню в ході досудового
слідства та в суді, що є пом»якшуючою
обставиною по справі, його
характеристику, одружений, має
неповнолітню дитину.

Також судом враховано, що ОСОБА_1 раніше
судимий, має непогашену судимість,
скоїв злочин в період іспитового
строку за вироком Деснянського
районного суду м. Києва від 17.08.2012 року
за ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_1 суд вважає, що його виправлення
не можливе без ізоляції від
суспільства і міра покарання повинна
бути пов'язана з позбавленням волі.

До підсудного слід застосувати ст. 71 КК
України, і до покарання за даним
вироком частково приєднати не відбуту
частину покарання за вироком
Деснянського районного суду м. Києва
від 17.08.2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України.

Речові докази підлягають поверненню
потерпілій ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С
У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 4
(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
покарання за даним вироком частково
приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Деснянського районного суду
м. Києва від 17.08.2012 року за ст. 185 ч. 2 КК
України та остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у вигляді 4 (чотирьох)
років двох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з 12.09.2013 року, з моменту
затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до
вступу вироку в законну силу - залишити
без змін, тримання під вартою в
Київському слідчому ізоляторі
Державної пенітенціарної служби
України в м. Києві та Київській області.

Речові докази по справі, а саме:
золотий ланцюжок, на якому знаходився
кулон у вигляді іконки - повернути
потерпілій ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подачі апеляції
через Дніпровський районний суд м.
Києва протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копія вироку
вручається негайно після його
проголошення. Учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні, копія судового
рішення надсилається не пізніше
наступного дня після ухвалення.

Суддя: