Провадження № 1-кп/734/22/15 Справа № 734/117/15-к
іменем України
19 червня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1ст.249 КК України,

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними в пред`явленому їм обвинуваченні себе не визнали та суду пояснили, що вони не вчиняли кримінального правопорушення: рибу не ловили, а відпочивали на озері; знаряддя лову - «топтуху» до них притягнув рибінспектор ОСОБА_9 . Хто поставив відро з рибою біля їхньої машини - вони не бачили. Коли їх завели до відділення міліції, то відразу почали погрожувати, що за п`янку посадять у камеру, а автомобіль заберуть за браконьєрство. При цьому на їх адресу виражались нецензурною лайкою, їх не били, але говорили, що " дадуть", як не будуть слухатись. А так, напишіть пояснення і вільні. За це буде не великий штраф. Дійсно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не повністю розуміючи що відбувається, вони під диктовку рибінспектора написали пояснення, в яких зазначили, що саме вони виловили рибу «топтухою», а фактично рибу виловили не вони і топтуха їм не належить.
Згідно ст. 91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проведеним судовим розглядом кримінального провадження встановлено, що пред`явлене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення ґрунтується лише на показах свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з очки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки під час судового розгляду не здобуто жодного доказу про причетність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчиненого злочину, а ті докази, на які посилається сторона обвинувачення в судовому засіданні, були здобуті під час досудового розслідування та частина із них здобута з порушенням норм чинного законодавства, а інші як самі по собі, так і в сукупності прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, а саме: на думку обвинувачення, підтвердженням причетності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України є наступні докази.
Йому, ОСОБА_9 , було відомо, що станом на 07 липня 2013 року кримінальна відповідальність за браконьєрство наставала в разі завдання збитків незаконним виловом риби на суму 4 000 і більше гривень. На даний час ця сума становить 4 200 грн. Тобто, 12-13 незаконно виловлених щук по ціні 340 грн. за штуку, незалежно від їх розміру і ваги, утворюють склад кримінального правопорушення. Слідчооперативну групу не викликали на місце пригоди з вини юриста Чернігівдержрибоохорони, який станом на 07 липня 2013 року державним рибінспекторам не повідомив, що в разі виявлення завдання збитків незаконним виловом риби на суму 4 000 грн. і більше необхідно викликати слідчооперативну групу. Про це їх повідомили пізніше і на даний час в усіх випадках затримання порушників, які завдали шкоду незаконним виловом риби в розмірі більше 4 200 грн., самі ці порушення рибінспектори не документують, а викликають слідчі групи. Безумовно, станом на 07 липня 2013 року, виявивши 93 незаконно виловлені щуки він, ОСОБА_9 , розумів, що тут буде кримінальна відповідальність. Рибу із службового автомобіля Нива біля Остерського МВМ не виймали, до міліції не заносили, не перераховували, із понятими не оглядали. В цей же день він рибу здав по накладній підприємцю ПП ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює у Чернігівдержрибоохороні головним державним інспектором. 07 липня 2013 року під час проведення рибоохоронного рейду із головним держінспектором ОСОБА_9 отримали повідомлення по телефону про те, що на озері Осенькове, поблизу с. Карпилівка, Козелецького району декілька чоловік топтухою ловлять рибу. Після цього він із ОСОБА_9 службовим автомобілем заїхали в Остерське МВМ, та запросили з собою працівників міліції ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Службовим автомобілем Нива прибули в район с. Карпилівка, Козелецького району до озера Осенькове, та побачили, двох невідомих чоловіків, які топтухою ловили в озері рибу. Біля самого берега озера стояв мікроавтобус білого кольору, а біля нього 10 літрове відро, наполовину заповнене рибою. ОСОБА_9 покликав рибалок на берег і вони вийшли із води, маючи при собі топтуху, назвались ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і пояснили, що ловили рибу топтухою, але вони не знали, що це незаконно. Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння, але вели себе нормально та опору не чинили. У службовому автомобілі Нива знаходився планшетний комп`ютер ОСОБА_9 , яким він почав проводити відеозйомку того, як все відбувалося. ОСОБА_9 рахував рибу, а всі спостерігали. Всього було щук - 93 шт., та була інша риба. Відро з рибою ОСОБА_9 поставив у свій службовий автомобіль, а топтуху закріпив на криші автомобіля, та всі поїхали у Остерське МВМ. Один із рибаків їхав в автомобілі Нива, а один із працівників міліції - в мікроавтобусі, який їхав за службовим автомобілем Нивою. Протоколи про скоєння адміністративних правопорушень на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за незаконний вилов риби складав ОСОБА_9 . Він не вписав його, ОСОБА_10 , в протоколи як свідка. Тому після складання ОСОБА_9 протоколів він, ОСОБА_10 , сам дописав себе в протоколи свідком. Він пропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дописати себе свідком в їхніх екземплярах протоколів, але вони відмовились. Йому, ОСОБА_10 , було відомо, що станом на 07 липня 2013 року, коли були затримані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за незаконний вилов риби, кримінальна відповідальність за браконьєрство наставала в разі завдання збитків незаконним виловом риби на суму приблизно 4 000 і більше гривень. На даний час ця сума становить 4 200 грн. Тобто, 12-13 незаконно виловлених щук по ціні 340 грн. за штуку, незалежно від її розміру і ваги, утворюють склад кримінального правопорушення. Рибу із службового автомобіля Нива біля Остерського МВМ не виймали, до міліції не заносили, не перераховували, із понятими не оглядали. Чому не викликали слідчооперативну групу не знає.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , працівники міліції, які приймали участь у затриманні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за незаконний вилов риби, дали в суді аналогічні покази. Одночасно вони суду пояснили, що документування по затриманню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за незаконний вилов риби проводили в Остерському МВМ працівники рибоохорони, а не працівники міліції.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 07 липня 2013 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на автомобілі «Форд», який належить ОСОБА_8 , приїхали відпочивати на озеро «Осенькове», яке розташоване біля с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області. Машину залишили метрів за 200, так як через багно не могли доїхати до берега озера. На березі озера поставили стіл, де знаходились продукти харчування. Через певний проміжок часу він відійшов від столу, а коли повертався, то біля останнього вже нікого не було. Всі були біля автомобіля, на якому приїхали. Він залишився біля столу, оскільки навколо було багато відпочиваючих. Знаходячись біля столу, він бачив, як незнайомий чоловік в камуфляжному одязі тягнув металеву конструкцію, на якій була сітка, до їхньої машини. Поряд з цим чоловіком йшов ОСОБА_15 . Через деякий час до нього під`їхала автомашина і його забрали; при цьому розповіли що їдуть до міліції під примусом, оскільки забрали їх документи. Вони на відпочинок знарядь лову не брали; брали тільки сумку з їжою, оскільки метою їх відпочинку було вживання спиртних напоїв та купання.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 7 липня 2013 року, в денний час, він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 на автомобілі «Форд», який належить ОСОБА_8 , приїхали відпочивати на озеро «Осенькове», яке розташоване біля с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області. Машину залишили метрів за 200, так як через багно не могли доїхати до берега озера. Через певний час він сам залишився біля столу, а інші розійшлися у своїх справах. До нього підійшов чоловік у міліцейській формі і сказав, що ми ловили рибу та запропонував піти до машини. Коли ми підійшли до машини, там уже був ОСОБА_7 . Потім підійшов ОСОБА_15 з незнайомим чоловіком, які притягли якийсь пристрій і сказали, що це наш. Коли ми прийшли, біля машини стояло відро із рибою. Люди, які підійшли до нас, висипали рибу та почали її рахувати, мотивуючи тим, що це ми її ловили. Ми сказали, що нічого не ловили. Вони порахували рибу, забрали її у відро, яке поставили до автомобіля «Нива». Чи проводили при цьому зйомку на планшет, він не бачив. Нас посадили в автомобіль «Форд», за кермом якого був ОСОБА_15 . Разом з нами їхали два працівники: один у міліцейській формі, інший - у цивільному одязі. Третій чоловік сам їхав в автомобілі «Нива». Коли приїхали в Остерське МВМ, нам сказали, що їм потрібно 2 чоловіки для дачі показів і попередили, що якщо не будем писати, то заберуть машину. Його не забрали, оскільки сказали, що він багато балакає, а забрали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вийшли із приміщення міліції, то повідомили, що на них написали якісь документи.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, 7 липня 2013 року, в денний час, він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі «Форд», який належить ОСОБА_8 , на його пропозицію, приїхали відпочивати на озеро «Осенькове», яке розташоване біля с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області. Планували відпочивати два дні. Машину залишили метрів за 200, так як через багно не могли доїхати до берега озера. Через певний час він відійшов зателефонувати дружині і побачив, як на великій швидкості до їх їде автомобіль «Нива». Один чоловік у формі побіг до хлопців, а до нього підбіг чоловік у цивільному одязі. Потім останній спитав чоловіка у формі чи щось там є. Останній відповів, що немає нічого. Після чого чоловік побіг в кущі і витяг предмет, схожий на «топтуху» і наказав йому тягнути її до машини. Він запитав, що хто він такий, що наказує. Останній показав посвідчення рибінспектора, при цьому погрожуючи йому. Він сказав, що якщо буде погрожувати, то будемо розмовляти в іншому місці, тому інспектор сам потягнув предмет, який схожий на «топтуху» до машини, де вже стояло відро з рибою. Звідки взялась риба - він не знає. Працівник рибінспекції запитав чия машина і порахував рибу, при цьому нецензурно лаявся. Потім сказав, що ми поїдемо з ними. На їхні заперечення щодо належності їм риби, останній повідомив, що свою непричетність до риби будете доказувати в суді, додавши, що ми опинились в непотрібному місці. Після чого відро з рибою поставив до автомобіля «Нива», а «топтуху» - на багажник і всі поїхали в Остерське МВМ. По приїзду на місце ОСОБА_14 почав обурюватись. ОСОБА_8 сказали, що поставлять автомашину на штрафплощадку, забравши ключі від автомобіля, та запропонували ОСОБА_8 та ОСОБА_7 пройти до приміщення МВМ. ОСОБА_14 не пропонували пройти до відділу, оскільки він забагато балакав. Рибу та «топтуху» до приміщення МВМ не носили. Через годину ОСОБА_8 та ОСОБА_16 вийшли з приміщення МВМ; інспектор віддав їм ключі від автомобіля і вони поїхали.
З протоколу про адміністративне правопорушення № 001495 від 7 липня 2013 року вбачається, що 7 липня 2013 року 18 год.15 хв. гр. ОСОБА_8 сумісно з ОСОБА_7 на озері Осенькове біля с. Карпилівка Козелецького району Чернігівської області здійснювали лов риби забороненим знаряддям лову риби- «топтухою», чим порушив ст. 3, 15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 85 ч. 4 КУпАП. При цьому виловили рибу цінних видів: щука-93 шт., карась-5 шт., лин-2 шт., плоскірка-3 шт., чим завдав збитків рибному господарству України на суму-32 045 грн. (Тридцять дві тисячі сорок п`ять гривень).
Відмітка про проведення огляду: огляд проведено.
У особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, виявлені:
«Топтуха» 1 шт. Металева дужка довжиною 1,8 м, висота-0,8 м, ширина-0,8 м, вічко-15 мм. Риба свіжа: щука-93 шт., карась-5 шт., лин-2 шт., плоскірка-3 шт. Загальною вагою-9,5 кг. Зважено в присутності порушників
і вилучені: «Топтуха» 1 шт. Металева дужка трикутна довж. - 1,8 м, шир.-0,8 м, висота-0,8 м, вічко-15 мм. Риба свіжа: щука-93 шт., карась-5 шт., лин-2 шт., плоскірка-3 шт. Загальною вагою-9,5 кг. Зважено в присутності порушників.
Відповідно до ст. 63 Конституції України гр. ОСОБА_8 роз`яснені його права та обов`язки. Підпис
Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: Я, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 ловив рибу руками, «топтухою» та виловив 93 щуки, 5 шт. карасів, 2 шт. лина, 3 шт. плоскірки. Претензій до працівників міліції та рибоохорони не маю. Більше так робити не буду. Підпис
У графі Свідки під № 3 іншим почерком ніж складено протокол мається запис:
ОСОБА_10 , АДРЕСА_3 підпис
З другого екземпляру протоколу про адміністративне правопорушення № 001495 від 7 липня 2013 року вбачається, що він ідентичний протоколу про адміністративне правопорушення № 001495, але в ньому відсутній запис у графі Свідки під № 3:
ОСОБА_10 , АДРЕСА_3 підпис
Відмітка про проведення огляду: огляд проведено.
У особи, яка притягується до адміністративної відповідальності виявлені:
«Топтуха» 1 шт. д-1,8 м, в-0,8 м, ш-0,8 м, вічко-15 мм. Риба свіжа: щука-93 шт., карась сріблястий-5 шт., лин-2 шт., плоскірка-3 шт. Загальною вагою-9,5 кг. Зважено в присутності порушників
і вилучені: «Топтуха» 1 шт. Металева дужка трикутна довж - 1,8 м, вис.-0,8 м, висота-0,8 м, вічко-15 мм. Риба свіжа: щука-93 шт., карась-5 шт., лин-2 шт., плоскірка-3 шт. Загальною вагою-9,5 кг. Зважено в присутності порушників.
Відповідно до ст. 63 Конституції України гр. ОСОБА_7 роз`яснені його права та обов`язки. Підпис
Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: Я ОСОБА_7 сумісно з ОСОБА_8 ловив рибу біля села Карпилівка в озері руками, «топту» та спіймав 93 щуки, 5 шт. карасів, 2 шт. лина, 3 шт. плоскірки. Більше так робити не буду. Претензій до працівників міліції та рибоохорони не маю. Підпис.
У графі Свідки під № 3 іншим почерком ніж складено протокол мається запис:
ОСОБА_10 , АДРЕСА_3 підпис
З договору від 03 вересня 2010 року вбачається, що він укладений між головним державним управлінням охорони використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Чернігівській області (Сторона 1) з одного боку, та ПП ОСОБА_3 (Сторона 2) з другого боку про те, що Сторона 1 передає у власність Стороні 2 товар, а саме рибу, вилучену у порушників Правил рибальства без сертифікату, яка призначена для відгодівлі тварин, а Сторона 2 приймає цей товар і оплачує його вартість за ціною 0,1 грн. за 1 кг.
З накладної № 28 від 7 липня 2013 року вбачається, що ГДРО ОСОБА_9 відпустив, а ОСОБА_17 одержала: Риба свіжа
1. Щука 93 шт
2. Карась 5 шт
3. Лин 2 шт
Загальною вагою - 9,5 кг, 103 штуки.
Із відповіді на адвокатський запит Козелецької об`єднаної державної податкової інспекції від 28 січня 2015 року вбачається, що представник Козелецької ОДПІ участі у роботі комісії по оцінці риби не брав. ОСОБА_3 не визначалась торгівельним підприємством, якому доручається реалізація незаконно добутих природних ресурсів, або продуктів, вироблених із них. Угода між Козелецькою ОДПІ та ОСОБА_3 на реалізацію незаконно добутих природних ресурсів, або продуктів, вироблених із них, яка б діяла станом на 07 липня 2013 року чи на даний час - не укладалась. Кошти до бюджету від реалізації риби ОСОБА_3 не перераховувались.
Із відповіді начальника Козелецького міжрайонного Управління Головного управління держсанепідемслужби у Чернігівській області, головного державного санітарного лікаря Козелецького району на відповідний адвокатській запит вбачається, що згідно пукту 16 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою КМУ від 25 серпня 1998 р. № 1340, рішення про визнання не придатною для вживання в їжу людям і про можливість передачі на корм тваринам риби вилученої 07 липня 2013 року головним інспектором Управління охорони відтворення використання водних біоресурсів ОСОБА_9 ним не приймалось.
Заслухавши пояснення обвинувачених, допитавши свідків, дослідивши докази, долучені до матеріалів кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку:
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 постанови № 17 від 10 грудня 2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», під незаконним заняттям рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом треба розуміти таке вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних живих ресурсів. Зокрема, незаконним є промисел, який здійснюється всупереч існуючим правилам: без належного на те дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, із застосуванням заборонених знарядь лову, з перевищенням установлених лімітів чи норм вилову. Під промислом розуміються як один акт добування риби, тварин чи рослин, так і неодноразове вчинення таких дій. Відповідальність за злочин, передбачений, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено; тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Виходячи з вказаних роз`яснень об`єктивну сторону злочину відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 249 КК України складають незаконний водний добувний промисел у вигляді незаконних дій, пов`язаних з вилученням будь-яким знаряддям та будь-яким способом з природного середовища водних живих ресурсів, спричинення цим істотної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між таким вилученням та вказаною істотною шкодою.
Таким чином, диспозиція статті 249 КК України є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак злочину або називаючи тільки частину із них, відсилає для встановлення змісту ознак злочину до інших нормативних актів, які не є законами про кримінальну відповідальність. При кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 249 КК України необхідно зазначати які саме інші закони, інструкції, правила порушила особа під час вилучення водних живих ресурсів із природного середовища, що регулюють порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних живих ресурсів. Чи мається причинно-наслідковий зв`язок між таким вилученням та заподіяною істотною шкодою.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не надано суду достатньо належних та допустимих доказів причетності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їм злочину.
Згідно фабули обвинувачення 07 липня 2013 року, близько 18 години 15 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 на озері Осенькове, поблизу с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області, здійснювали незаконний вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову-топтухи та виловили цінних порід риби, а саме: щука-93 шт., на суму 31 620 грн.; лин-2 шт., на суму 238 грн.,; плоскирка-3шт., на суму 102 грн.; карась сріблястий-5 шт., на суму 85 грн., чим завдали збитків державним інтересам на загальну суму 32 045 грн.
Своїми умисними діями, що виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.
Дане обвинувачення є неконкретним. З нього не видно якими законами чи іншими норматавно-правовими актами заборонено ловити рибу топтухою та в кількості 93 щук, лин-2 шт., плоскирки-3шт. та 5 шт. карася сріблястого. Під час проведення досудового слідства, як на момент оголошення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про підозру в скоєнні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, так і на момент направлення до суду обвинувального акту, органом досудового слідства не було встановлено, чи завдана шкода є істотною, а тому у вище зазначених процесуальних документах зазначено: ...якщо воно заподіяло істотну шкоду.... Це є припущенням, а відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до положень ст. 338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення в суді шляхом складання обвинувального акту, в якому сформулювати змінене обвинувачення. Своїм правом прокурор не скористався і обвинувачення в суді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не змінив, зазначені недоліки в обвинуваченні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не усунув. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 захищали себе в суді від неконкретного обвинувачення.
До показань свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час їх затримання на березі озера Осенькове добровільно, без застосування до них засобів морального та фізичного впливу визнали, що топтуха і риба у відрі виловлена саме ними, суд ставиться критично, оскільки вказані свідки є працівниками міліції та рибоохоронних органів, здійснювали рейд по виявленню фактів незаконного вилову водних живих ресурсів, зацікавлені у розкритті кримінального правопорушення. Крім того, як вбачається із відеозапису моменту затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших, і вилучення риби з відром, затримані стверджували, що риба не їхня. В порушення ст. 62 Конституції України про те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, головний державний інспектор, а нині свідок ОСОБА_9 заявив обвинуваченим, що будете доводити свою невинуватість в суді. При цьому ОСОБА_9 висловлювався нецензурною лайкою. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Саме тому, порушення посадовою особою ОСОБА_9 під час затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших, і вилучення риби з відром, положень ст.ст. 19, 62 Конституції України, загальноприйнятих норм спілкування людей між собою, які виразилися у зверхньому ставленні до громадян, перекладанні на них обов`язку доводити свою невинуватість, спілкуванні із затриманими за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення із використанням нецензурних слів, суд розцінює як моральний тиск, що викликає сумнів в тому, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнавальні покази своєї вини давали добровільно, без будь якого тиску на них зі сторони працівників правоохоронних органів.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 97 КПК України не можуть бути визнані допустимими доказами показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому під час здійснення ним кримінального провадження
Саме до таких показань з чужих слів можна віднести показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час їх затримання на березі озера Осенькове, а потім в Остерському МВМ добровільно, без застосування до них засобів морального та фізичного впливу, коли правоохоронці вилучали та рахували рибу, складали протоколи про адміністративні правопорушення розповідали, що топтуха належить їм і риба у відрі виловлена саме ними.
Відповідно до положень ст. 207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу:
1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні. Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Правоохоронці ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стверджують, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були ними затримані за обґрунтованою підозрою у тому, що вони ловили рибу топтухою, та при цьому виловили цінних порід риби, а саме: щуки-93 шт. на суму 31 620 грн., лин-2 шт. на суму 238 грн., плоскирка-3 шт. на суму 102 грн., карась сріблястий-5 шт. на суму 85 грн., чим завдали збитків державним інтересам на загальну суму 32 045 грн. Їм було відомо, що кримінальна відповідальність за незаконний вилов риби настає в разі завдання шкоди державі в сумі 4 000 гривень і більше. Таким чином, доставивши ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , топтуху і рибу у відрі до Остерського міського відділення міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на виконання ч. 3 ст. 207 КПК України зобов`язані були через чергову частину відділення міліції повідомити уповноважену службову особу про проведене затримання. Цього вони не зробили. Про незаконний вилов риби на суму 32 045 грн. до чергової частини відділення міліції не повідомили, а тому інформація про цей вилов риби 07-08 липня 2013 року, в порушення ст. 214 КПК України, не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ОСОБА_9 , не маючи повноважень, а ні слідчого, а ні прокурора, в порушення ст. 214 КПК України, 07 липня 2013 року в приміщенні Остерського МВМ самостійно провів документування кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 249 КПК України, при цьому він керувався законодавством, яке регламентує провадження при скоєнні адміністративного правопорушення, тобто КУпАП.
Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту.
Ст. 18 КПК України особі гарантована свобода від самовикриття.
До самовикривальних пояснень здійснених власноручно обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в протоколах про скоєне ними адміністративне правопорушення суд відноситься критично із наступних підстав:
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину у вилові риби як на досудовому слідстві так і в суді, заперечують. Стосовно даних ними пояснень у міліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що коли їх завели до відділення міліції, то відразу почали погрожувати, що за п`янку посадять у камеру, а автомобіль заберуть за браконьєрство. При цьому на їх адресу виражались нецензурною лайкою, їх не били, але говорили, що "дадуть", як не будуть слухатись. А так, напишіть пояснення і вільні. За це буде не великий штраф. Дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не повністю розуміючи що відбувається, вони під диктовку рибінспектора написали пояснення, в яких зазначили, що саме вони виловили рибу топтухою, а фактично рибу виловили не вони і топтуха їм не належить.
З урахуванням поведінки правоохоронців, яку зафіксовано на відеозаписі під час затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виникають сумніви в правдивості показів свідків-правоохоронців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в Остерському МВМ добровільно розповіли, а потім написали пояснення, якими викрили себе в скоєнні кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 259 КУпАП з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, порушника може бути доставлено в міліцію. Як стверджують самі правоохоронці, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші особи були нетверезі, але опору не чинили. Всі вели себе достойно. Тільки, як вбачається із відеозапису, не визнавали своєї вини. Ніхто з правоохоронців на зміг пояснити навіщо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доставляли в міліцію, а пояснення, що правоохоронцям потрібен був телефон, суд не бере до уваги як такі, що унеможливлювали складання протоколів на місці вчинення правопорушення. При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ст. 268 КУпАП, положення якої були роз`яснені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 при складанні на них протоколів про скоєне адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: ...при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права...
Це суперечить положенням ч. 4 ст. 312 та п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України про те, що уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана негайно повідомити про це орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. Цей орган безоплатно забезпечить явку захисника. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мали право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з моменту їх доставлення до Остерського МВМ. Суд враховує, що після доставлення в міліцію ОСОБА_7 та ОСОБА_8 взагалі не були роз`яснені їхні права осіб, які підозрюються в скоєнні кримінального правопорушення, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України. Таким чином суд вважає, що покази, внесені власноручно до протоколів про скоєне адміністративне правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є не допустими доказами тому, що добуті з грубим порушенням прав на захист.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 травня 1990 року Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку (із змінами та доповненнями) вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винуватість чи невинуватість підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.
Доводи, наведені підсудними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на свій захист про те, що вони приїхали на озеро відпочивати та вживати спиртні напої, а не ловити рибу, і що вони ніякого відношення до риби з відром та найденої правоохоронцями в кущах топтухи не мають і риби не ловили, стороною обвинувачення не спростовані.
Докази, надані стороною обвинувачення, не підтверджують факт того, що саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 07 липня 2013 року на озері Осенькове, поблизу с. Карпилівка, Козелецького району, Чернігівської області, здійснювали незаконний вилов риби за допомогою забороненого знаряддя лову «топтухи» та виловили цінних порід риби, а саме: щука-93 шт. на суму 31 620 грн., лин-2 шт. на суму 238 грн., плоскирка-3шт. на суму 102 грн., карась сріблястий-5 шт. на суму 85 грн., чим завдали збитків державним інтересам на загальну суму 32 045 гривень і своїми умисними діями, що виразились у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, вони вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.
За правилами ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 4 ст. 17 КПК).
Таким чином, в судовому засіданні вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в порядку, встановленому КПК України, беззаперечно не доведена, не знайшли підтвердження обов`язкові складові злочину: об`єктивна та суб`єктивна сторони.
Згідно положень ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За вищенаведених обставин, винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла, у зв`язку з чим обвинувачені підлягають виправданню за недоведеністю їх участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Міра запобіжного заходу обвинуваченим не обиралася.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд керується правилами, викладеними в ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 249 КК України та виправдати, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене ними.
Речові докази: планшет марки «Ipad» повернути за належністю.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Суддя
Козелецького районного суду ОСОБА_1