АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 661/269/15-к
Провадження №11-кп/791/417/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.119 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
секретаря - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002626 та №0002963, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.02.2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Уфа Башкирської АРСР, росіянин, громадянин України, не одружений, утриманців не має, освіта базова середня,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.119 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він06.10.2014 року, близько 20.00 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні садового будинку, розташованого на території садової ділянки АДРЕСА_3 , на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_8 , хоча повинен був і міг її передбачити при даних обставинах, наніс удар долонею правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_8 , від якого остання, втративши рівновагу, з висоти власного зросту впала на підлогу будинку та вдарилась потиличною частиною голови. Після зазначених вище обставин ОСОБА_8 у непритомному стані 07.10.2014 року, приблизно о 08.00 годині, з приміщення садового будинку, що розташований на території садової ділянки АДРЕСА_3 , була доставлена до реанімаційного відділення КЗ «Центральна міська лікарня м. Нова Каховка», де, не приходячи до тями, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , приблизно о 08.05 годин. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №231 НК від 28.10.2014 року причиною смерті ОСОБА_8 є: забій головного мозку правої лобної та скроневої долі, Варольєвого моста, субдуральна гематома справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки правої лобної та скроневої долі головного мозку, крововиливи в м`якітканини потиличної та лівої тім`яної області волосистої частини голови, крововиливи повік лівого ока та верхньої губи зліва.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду першої інстанції суворим в частині призначення покарання та підлягаючим зміні. Зазначає, що суд в повній мірі не врахував тяжкість та обставини вчиненого, його особу та пом`якшуючі покарання обставини. Заперечує, що вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в той день не вживав спиртного та пов`язує настання смерті потерпілої ОСОБА_8 з її захворюваннями, внаслідок чого стався крововилив в мозок. Вважає порушеним право на захист в ході досудового розслідування та безпідставним визнання обтяжуючою покарання обставиною вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Просить змінити оскаржуваний вирок та пом`якшити йому покарання, застосувавши ст.ст.75, 76 КК України.
Іншими учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржується.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_7 - без змін, в дебатах прокурор залишився на своїй позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час його розгляду суд відповідно до ч.3 ст.349 КК України визнав за недоцільне досліджувати всі докази, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорювалися, у тому числі й обвинуваченим ОСОБА_7 . Відповідно носію технічного запису, та розписці (а.п.34) ОСОБА_7 дав згоду на розгляд кримінального провадження за його обвинуваченням за правилами ч.3 ст.349 КК України без повного дослідження обставин справи, оскільки повністю визнав свою вину. Про те, що ОСОБА_7 усвідомлював процесуальні наслідки такого рішення позбавлення його права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, свідчить запис на технічному носії протоколу судового засідання та зазначена розписка.

Однак після ухвалення вироку ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд в повній мірі не врахував обставини кримінального правопорушення та оскільки він не вживав в день скоєння злочину спиртного безпідставно визнав обтяжуючою покарання обставиною вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, тобто, оспорює фактичні обставини вчинення злочину.

Згідно із ч.3 ст. 349 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і щодо яких докази не досліджувались.

Тому доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував в повній мірі всі обставини кримінального провадження та безпідставно врахував в якості обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння,апеляційним судом не перевіряються.

Злочині дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.119 КК України суд першої інстанції кваліфікував як вбивство, вчинене через необережність, та призначив обвинуваченому покарання в межах санкції частини 1 зазначеної статті.

Згідно зі ст.ст.50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Зазначені вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_7 були дотримані.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу ОСОБА_9 , який характеризується задовільно, раніше не судимий, розкаявся у скоєному, вчинив даний злочин через необережність, врахувавши сукупність пом`якшуючої покарання обставини, а саме, щире каяття та обтяжуючу обставину покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, суд прийшов до правильного висновку що йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів та призначене обвинуваченому покарання в межах санкції статті буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Доводи апелянта, що порушено його право на захист в ході досудового розслідування, оскільки не мав захисника, не є слушними.
Відповідно матеріалам кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 відмовився в суді першої інстанції від послуг захисника, про що свідчить його підпис на заяві від 24.02.2015 року (а.п.33).
Що стосується характеристики голови правління СТ «Сокіл-1», відповідно якій ОСОБА_7 характеризується позитивно, то зазначені обставини, на переконання колегії суддів, не є обставинами, які тягнуть за собою пом`якшення обвинуваченому покарання.

Що стосується розміру покарання, справедливість якого оскаржена ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає, що призначене йому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, тяжкості вчиненого ним злочину та його особі.

Обставини для застосування ст.75 КК України чи пом`якшення обвинуваченому покарання відсутні.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції не врахував його щире каяття, не заслуговують на увагу, оскільки суд в якості пом`якшуючої покарання обставини врахував зазначену обставину , про що зазначив у вироку .

Будь-яких даних про порушення органами досудового слідства чи судом норм кримінального або кримінального процесуального закону, які давали б підставу для зміни судового рішення, не встановлено.

За таких обставин апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

Підстав для зміни вироку та призначення більш м`якого виду покарання, ніж призначене судом першої інстанції, як того просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 24.02.2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення ухвали.

Судді: (три підписи)
Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2