Справа №573/1326/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11/788/16/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

виправданого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляціями представника потерпілих ОСОБА_7 , прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 , на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 8 серпня 2014 року, яким

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

такого, що в силу ст. 89 КК України судимості не має,

визнано невинуватим в пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 ст. 209, частиною 4 ст. 190 КК України та виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочинів.

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового слідства ОСОБА_6 , обвинувачувався в тому, що в жовтні 2005 року, переслідуючи мету отримання в своє розпорядження, шляхом укладення фіктивної угоди, права власності на нерухоме майно та подальшу передачу його в заставу банку для отримання іпотечного кредиту, підшукав подружжя, нині покійних, пристарілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та за попередньою змовою з собою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом обману та зловживання довірою потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , заволодів всіма необхідними документами для відчуження будинку та земельної ділянки загальною вартістю 258 854 грн., належних ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , при цьому отримав від імені ОСОБА_10 згоду на продаж нерухомості. Після чого в нотаріуса було оформлено договір купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки на особу матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, як покупця, яка в послідуючому оформила на ОСОБА_6 , доручення на розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою.

Отримавши в розпорядження майно, ОСОБА_6 , звернувся до Сумського БТІ для реєстрації права власності на будинок і земельну ділянку на особу матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження і 21 липня 2006 року отримав відповідний акт.

Після цих дій, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з особою, матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом вчинення фінансових операцій з банками: Сумської обласної філії АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» і АКБ «Імексбанк» в м. Суми та приховуючи від них фіктивній характер правовстановлюючих документів на нерухомість за адресою АДРЕСА_2 , яка використовувалася як застава, домігся від банків першочергове укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів на загальну суму 287 854 грн., через які здійснив легалізацію (відмивання ) доходів, одержаних злочинним шляхом у сумі 258 854 грн.

За вироком Білопільського районного суду Сумської області від 8 квітня 2014 року ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 ст. 209, частиною 4 ст. 190 КК України виправданий, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочинів.

Постановлено відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7 , до ОСОБА_6 , про визнання фіктивним договір купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 14 липня 2005 року, та стягнення збитків в сумі 781 000 грн., та виплати страхового відшкодування в сумі 38 057 грн.

Скасовані заходи безпеки по кримінальній справі відносно представника потерпілих ОСОБА_7 та арешт з будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_2 . Вирішено долю речових доказів.

Скасований і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , та звільнив його з під варти в залі судового засідання.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 16 жовтня 2014 року вирок Білопільського районного суду Сумської області від 8 квітня 2014 року відносно ОСОБА_6 залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року ухвалу апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

У апеляціях на вирок та доповненнях до неї:

- представник потерпілих ОСОБА_7 вважає, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню внаслідок однобічності, неповноти дізнання, досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів та особі підсудного ОСОБА_6 .

На обґрунтування доводів апеляції вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що потерпіла ОСОБА_10 за визначенням МСЕК з 17 березня 1997 року визнана сліпою особою, а потерпілий ОСОБА_9 , за визначенням МСЕК визнаний сліпим з 4 листопада 2002 року, а тому фізично не могли ставити свої підписи у будь-яких правовстановлюючих документах; що з 1998 року потерпілий ОСОБА_9 страждав на психічні розлади, внаслідок органічного ураження головного мозку і перебував на обліку в психоневрологічному диспансері, а тому не міг розуміти дії які відбувалися з ним при укладенні цивільних угод в нотаріуса; що за рішенням суду від 15 травня 2006 року, апелянт призначений опікуном обмеженого дієздатного ОСОБА_9 , що не дозволяло останньому укладати угоди з приводу відчуження майна, без його присутності; що підписів власника майна чи офіційного опікуна в цивільних угодах про відчуження майна немає, а факт підробки підпису потерпілого ОСОБА_9 , шляхом проведення дослідження почерку сліпого потерпілого ОСОБА_9 , органами досудового слідства і судами не проводилися. Крім того, судом першої інстанції не належно досліджені і обставини отримання у шахрайський спосіб документів ОСОБА_6 на нерухомість ОСОБА_9 , який страждав на психічні розлади, згоди його дружини на вчинення нотаріальної дії, та обставин під час яких, під виглядом договору довічного утримання було укладено угоду купівлі - продажу будинку і земельної ділянки. Апелянт звертає увагу і на те, що суд першої інстанції надав однобічну оцінку суперечливим показання свідка ОСОБА_12 .

Апелянт просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд, за наслідками якого призначити підсудному ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна; визнати угоди купівлі продажу жилого будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_2 незаконними; в рахунок відшкодування матеріальних збитків отриманих від злочину передати йому у власність квартиру АДРЕСА_3 яка належить ОСОБА_6 , забезпечити заходи безпеки та направити окрему ухвалу СУ УМВС в Сумській області стосовно показань нотаріуса та інших осіб причетних до кримінальної справи за неправдиві свідчення .

У письмових доповненнях до апеляції, клопотаннях, запереченнях, які надійшли до апеляційної інстанції, апелянт просить виконати вимоги Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; провести систематизацію і дослідження доказів в порядку та обсязі визначеному потерпілим; відновити ОСОБА_6 , запобіжний захід утримання під вартою; забезпечити заходи безпеки потерпілому; накласти арешт на спірне майно та майно ОСОБА_6 ;

- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, у зміненій апеляції, посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, просить виправдувальний вирок суду скасувати, а кримінальну справу направити прокурору для організації проведення досудового розслідування.

Зокрема, зазначає, що з пояснень представника потерпілого ОСОБА_7 , та з первинних протоколів допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вбачаються показання про те, що останні не підписували договір купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_2 , відповідно, спростувати чи підтвердити дані показання можливо, тільки шляхом проведення почеркознавчої експертизи, для проведення якої необхідно проводити слідчі дії по виявленні та виїмці документів складених почерком потерпілих.

Прокурор стверджує, що відповідно до матеріалів кримінальної справи, потерпіла ОСОБА_10 , являлася інвалідом 1 групи по зору, а потерпілий по справі ОСОБА_9 , перебував на обліку у лікаря психіатра, що може свідчити про те, що ОСОБА_9 не міг розуміти свої дії при укладенні угоди в нотаріуса. Прокурор стверджує, що перевірити ці обставини можливо тільки шляхом виявлення та виїмки документів з медичного закладу де перебував на обліку потерпілий, допиту лікарів, та проведення відповідних експертиз. Це саме стосується і потерпілої ОСОБА_10 , яка постійно змінювала свої показання на досудовому слідстві і в суді, в силу свого похилого віку та склерозу. Усі ці обставини, на думку прокурора, дають підстави до сумніві в законності укладених угод між нині покійними потерпілими і ОСОБА_6 . Суд першої інстанції не звернув увагу на ці обставини, не досліджував їх в судовому засіданні і постановив незаконний виправдувальний вироку відносно ОСОБА_6 . Крім того, суд першої інстанції провів однобічну оцінку показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та представника потерпілих ОСОБА_7 , нотаріуса ОСОБА_12 , не навів мотиву у вироку, чому ним частково прийняті до уваги одні докази та безпідставно і необґрунтовано відхилені інші.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку та доводи апеляції, думку прокурора, який вважає, що виправдувальний вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальна справа поверненню прокурору для організації проведення досудового розслідування; представника потерпілих ОСОБА_7 , який наполягав на скасуванні необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції та на постановленні нового обвинувального вироку апеляційним судом, з застосуванням покарання у виді довічного позбавлення волі ОСОБА_6 ; виправданого ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, а апеляції прокурора, представника потерпілих задоволенню не підлягають; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, провівши судові дебати та надавши останнє слово ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що подана апеляція прокурора підлягає повному задоволенню, а апеляція представника потерпілого ОСОБА_7 - частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України (1960 року ) прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність.

Згідно частини 4 ст. 327 КПК України (1960 року) виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлена подія злочину, в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Як вбачається з вироку, суду першої інстанції, свій висновок про виправдання ОСОБА_6 за частиною 4 ст. 190 КК України, обґрунтовував тим, що угоди купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 14 липня 2006 року, які укладені між ОСОБА_9 та особою, матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, не суперечать ЦК України, на момент вчинення правочинів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення їх було вільним і відповідало внутрішній волі, і в установленому законом порядку ці угоди недійсними не визнані, а тому будь яких доказів, які б достовірно свідчили про вчинення ОСОБА_6 , вказано злочину, в судовому засіданні не встановлено.

Проте, на думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції, як підстава для ухвалення виправдувального вироку щодо ОСОБА_6 , є передчасним і не ґрунтується на доказах кримінальної справи.

Зокрема, суд першої інстанції, не дослідив і не дав належної оцінки показанням представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що потерпілі ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , були визнані сліпими особами, а тому фізично не могли ставити свої підписи у будь-яких правовстановлюючих документах, а факт підробки підпису потерпілого ОСОБА_9 , шляхом дослідження почерку сліпого потерпілого не проводилися; залишилися недослідженими питання проте, що потерпілий ОСОБА_9 , страждав на психічні розлади, внаслідок органічного ураження головного мозку і перебував на обліку в психоневрологічному диспансері ще до укладення угоди купівлі-продажу майна, а тому за показаннями представника потерпілого, його батько не міг розуміти дії які відбувалися з ним при укладенні угоди в нотаріуса, при цьому звертає увагу на те, що мали місце факти, коли із-за хвороби його розшукувала міліція по місту Суми; поза увагою суду першої інстанції залишилися недослідженими обставини про визнання частково чи недієздатним потерпілого ОСОБА_9 , та призначення йому опікуна.

Колегія суддів повністю погоджується з доводами апеляції прокурора про те, що зазначені обставини, спростувати чи підтвердити можливо тільки шляхом проведення досудового розслідування, проведення почеркознавчої експертизи, для проведення якої необхідно проводити слідчі дії по виявленню та виїмці документів складених почерком потерпілих, а факт психічних розладів потерпілого ОСОБА_9 та перебування на обліку у лікаря психіатра, шляхом допиту лікарів - психіатрів, виявлення та виїмки медичних документів з медичного закладу де перебував потерпілий на обліку невиключно і проведення (посмертних) психіатричних експертиз. Це саме стосується і потерпілої ОСОБА_10 , яка постійно змінювала свої показання, в силу свого похилого віку та поганого стану здоров`я, тобто не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про фізичний і психічний стан потерпілих на час укладення спірних угод так як не були допитані лікарі, не були витребувані і досліджені документи з лікарень та інші докази для підтвердження чи спростування цих обставин, з`ясування яких має мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.

Судом першої інстанції, не належно досліджені і обставини укладання під виглядом договору довічного утримання, договору купівлі - продажу будинку і земельної ділянки в нотаріуса та про суперечливі показання свідка ОСОБА_12 .

З огляду на зазначене, колегія суддів, вважає, що рішення суду про виправдання ОСОБА_6 , за частиною 4 ст. 190 і частиною 2 ст. 209 КК України не може бути визнане законним і обґрунтованим, а тому вирок підлягає скасуванню на підставі частини 1 п. 1 п. 2 ст. 367, 368, 369, 374 КПК України (1960 року) у зв`язку з однобічністю та неповнотою дізнання, досудового і судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, з направленням справи на додаткове розслідування, так як однобічність та неповнота дізнання, досудового і судового слідства, не можуть бути усунені в судовому засіданні. При цьому, колегія суддів не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого кримінального закону чи покарання.

Таким чином, апеляція прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, а апеляція представника потерпілого ОСОБА_7 , який просив спочатку вирок суду скасувати і направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, а потім постановити вирок апеляційної інстанції, підлягає до часткового задоволення тобто в частині скасування необґрунтованого виправдувального вироку.

Інші доводи представника потерпілого ОСОБА_7 , які викладені в апеляції, у доповненнях, клопотаннях, запереченнях до неї і які надійшли до апеляційної інстанції, на час перегляду справи, не можуть бути задоволеними колегією суддів апеляційного суду з огляду на те, що по даній справі досудове слідство і судовий розгляд проводився за правилами Кримінально-процесуального кодексу України (1960 року), який втратив чинність. У зв`язку із скасуванням необґрунтованого виправдувального вироку, за законом, наступне досудове слідство буде проводитися за правилами нового Кримінального процесуального кодексу України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року. Тому, такі доводи апелянта як обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який вироком Білопільського районного суду Сумської області від 8 серпня 2014 року був скасований; забезпечення апелянту заходів безпеки; накладення арешту на спірне майно та особисте майно ОСОБА_6 з метою відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих злочином; про призначення ОСОБА_6 , покарання, визнання угод купівлі-продажу будинку і земельної ділянки незаконними; відшкодування потерпілому матеріальних збитків від злочину за рахунок майна ОСОБА_6 , підлягають розгляду в суді першої інстанції і вирішуватися уже за правилами нового Кримінального процесуального кодексу України у редакції 2012 року.

Доводи апелянта ОСОБА_7 , про проведення судового слідства та повторне дослідження доказів під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів відхиляє, оскільки, встановлена очевидна однобічність і неповнота досудового та судового слідства, яка виключає можливість постановлення вироку апеляційним судом, так як наведена вище однобічність і неповнота слідства у справі, може бути усунута тільки шляхом проведення додаткового розслідування.

Із наведених підстав, направляючи кримінальну справу на додаткове розслідування прокурору, колегія суддів запобіжний захід ОСОБА_6 , не обирає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 326, 366, 367, 369, 370 377 КПК України (1960 року) п.п.11,15 розділу X1 « Перехідних положень КПК України (2012 року), колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 , задовольнити повністю, а апеляцію представника потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Білопільського районного суду Сумської області від 8 серпня 2014 року відносно ОСОБА_6 в частині виправдання за частиною 2 ст. 209 і частиною 4 ст. 190 КК України (обсяг обвинувачення, що стосується заволодінням будинком та земельною ділянкою подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в АДРЕСА_2 , з подальшою передачею нерухомості та земельної ділянки в іпотеку банківським установам) у зв`язку з однобічністю та неповнотою дізнання, досудового і судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи скасувати, з направленням кримінальної справи прокурору Сумської області для організації додаткового розслідування.

Касаційному оскарженню ухвала суду не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2