Справа №11-А-2311
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК
Головуючий у 1-й інстанції: Дзюба О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції: Дембовський С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду м. Києва у складі:

головуючого судді Приндюк М.В.

суддів
Дембовського С. Г. Гонти Л.С.

за участю
прокурора Рабінчук Т.І.

засудженого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

представника
-

цивільного
відповідача Бойка Ю.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляцію засудженого ОСОБА_1
на вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2007 р.

Цим вироком
засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Радін Хайнінського р-ну Гомельської обл.,
проживаючого у АДРЕСА_1,
білоруса, громадянина
України, освіта середня, працюючого водієм в ЗАТ КВК „Рапід", одруженого,
раніше не судимого,

за ч.1
ст. 286 КК України на 2 роки
обмеження волі з позбавленням

права
керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.
75 КК України звільнено засудженого від відбування основного покарання з
випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього певних
обов'язків, передбачених ст.
76 КК України.

Стягнуто
з засудженого ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у м. Києві судові витрати у розмірі 82 грн. 62
коп., 819 грн. 32 коп., 423 грн. 69 коп.

Згідно
вироку засудженого визнано винним у тому,
що він 12 січня 2003 р, близько
12 год. 20
хв., керуючи автомобілем „Volvo FH-12", д/н НОМЕР_1, з
причепом, рухаючись по пр-ту Ватутіна у
м. Києві, порушив п/п. 10.1, 10.3 та 12.1 Правил дорожнього руху
України, здійснив

зіткнення
з автомобілем „Фольксваген-Джетта" д/н НОМЕР_2, який,
в свою чергу, здійснив зіткнення
з автомобілем „Рено-25", д/н
НОМЕР_3, в результаті чого водій
автомобіля „Фольксваген-Джетта" ОСОБА_3
отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В своїй
апеляції засуджений, не погоджуючись з
вироком в частині застосування до нього додаткової міри покарання - позбавлення
права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, просить його змінити і не застосовувати до
нього додаткове покарання.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення прокурора про не підтримання апеляції, засудженого,
захисника та представника цивільного відповідача, які підтримали апеляцію, вивчивши справу, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати і надавши засудженому
останнє слово, колегія суддів
вважає, що апеляція не підлягає до
задоволення.

Винність
засудженого у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху при
обставинах, викладених у вироку, доведена доказами, які є у справі, і не оспорюється в апеляції.

Фактично
встановлені судом першої інстанції обставини відповідають наявним доказам і
обвинувальний вирок відносно ОСОБА_1 постановлено обґрунтовано та його дії
вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

Що
стосується покарання, то при його
призначенні судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та конкретні обставини
справи, у тому числі і ті, на які є посилка в апеляції.

Враховуючи
наслідки, які настали в результаті
порушення засудженим правил безпеки дорожнього руху (чотирьом особам заподіяно
моральну шкоду, трьом з яких спричинені
тілесні ушкодження, пошкоджено два
транспортних засоби), колегія суддів
вважає правильним застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді
позбавлення права керування транспортними засобами.

При
цьому колегія суддів приймає до уваги,
що засуджений раніше притягався до кримінальної відповідальності за
учинення аналогічного злочину (т. 1 а. с.
187).

Обставин, які б обумовлювали незастосування до
засудженого додаткового покарання,
колегія суддів не вбачає.

Виходячи
з наведеного, апеляція не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2007 р. відносно нього, - без зміни.