Справа №1-15/2007р.
ПОСТАНОВА

05 листопада 2007 року
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Б.П. Мунько

при
секретарі Л.Г.
Косенко

з участю
прокурора Т.С.
Рога

адвокатів ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20

громадського
захисника ОСОБА_21

потерпілих ОСОБА_5,
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1та
ОСОБА_2за ч.3 ст. 142 КК України (1960 року), -

встановив:

Черкаським
районним судом розглядається кримінальна справа № по обвинуваченню
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч.3 ст. 142 КК України (1960 року), які разом і за
попередньою змовою з ОСОБА_3 у березні 2000 року в с Сагунівка
Черкаського району з використанням обрізу та масок скоїли розбійний напад на
гр. ОСОБА_4 і гр. ОСОБА_5заволодівши особистим майном останніх.

Матеріали
справи відносно ОСОБА_3 органом досудового слідства виділені в окреме
провадження у зв'язку з його розшуком.

В ході
досудового розгляду даної справи від адвоката ОСОБА_6 було заявлено клопотання
у порядку ст. 281 КПК України про направлення кримінальної справи стосовно
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на додаткове розслідування із звільненням з-під варти на
підписку про невиїзд ОСОБА_1, в якому, зокрема, було зазначено, що не визнаючи
себе винними, як ОСОБА_2, так і ОСОБА_1 заявили, що вони не мають до вказаного
злочину відношення, а саме:

-мають алібі, бо
у вказаний час, перебували на дачі у матері ОСОБА_2;

-не
могли скоїти злочину, бо не знали і не знають потерпілих і не могли володіти
інформацією про те, що господар домоволодіння виїздить за межі проживання;

-ніколи
не знали і до сих пір не знають ОСОБА_3, не були з ним ніколи знайомі і не
можуть його впізнати, бо не бачили;

-на вилученій
зброї, яка безслідно зникла не виявлено відбитків пальців підсудних;

-підсудні
ніколи не складали явки з повинною у порядку ст. 96 КПК України, бо не
з'являлися у органи МВС України з каяттям, більш того перебували під вартою;

-вчинялися
знущання над ОСОБА_2. для зламування його волі та схилення до самонаклепу, а
саме: він насильно вивозився з СІЗО-30 та утримувався у черговій частині
Черкаського РВ УМВС, де позбавлявся їжі, сну, туалету та меддопомоги, тож
вимушений був іти на самообріхування себе, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 по сценарію
фальсифікаторів;

-виявлено
знищення відмовного матеріалу стосовно вилученого обрізу гвинтівки «Мосіна» з
тим, щоб виключити впізнання цього речового доказу учасниками процесу, бо зник
сам обріз гвинтівки;

-виявлено
незаперечний факт фабрикації протоколу впізнання по голосу ОСОБА_1, бо він був
позбавлений захисника та звукозапису, яких вимагав законно але був позбавлений
протиправно;

-виявлено
незаперечний факт психічної хвороби ОСОБА_3, який перебуває на обліках ЧОПНД,
але цьому не придано значення та не надано оцінки у плані фантазування показань
ОСОБА_3, якщо це він допитувався по справі;

-виявлено
дивацтва у поведінці ОСОБА_2 а саме: по минулих судимостях він зводив на себе
самонаклепи по котрих виправдовувся, а саме по судимості Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15 січня 2004 року, де суд визнав самонаклепи по
двох епізодах та закрив провадження.

У той же час ОСОБА_2 переніс
важку ЧМТ та сім ножових поранень у минулому, тобто зазнав травми мозку та
моральну травму, що приховано слідчими, тож є нагальна потреба проведення
судово-психіатричної та психологічної експертиз для з'ясування неосудності
ОСОБА_2 при наявних дивацтвах у його поведінці,

а також
просить суд звільнити з-під варти ОСОБА_1 на підписку про невиїзд, врахувавши,
що він має постійне проживання, одружений та у нього на утриманні дитина,
дружина перебуває у декретній відпустці, а тому немає перешкод для застосування
підписки про невиїзд та немає даних, що він буде перешкоджати слідству та суду.

Суд
вислухавши пояснення учасників судового розгляду, відносно заявленого
клопотання адвоката ОСОБА_6 та підсудних, думку прокурора, вважає, що дане
клопотання адвоката ОСОБА_6 підлягає до задоволення, оскільки, як було
встановлено в судовому засіданні під час тривалого розгляду справи, розбійний
напад в с Сагунівка
Черкаського району в ніч на 30 березня 2000 року було скоєно трьома особами
чоловічої статі з метою заволодіння індивідуальним майном, які використовуючи
маски та обріз вогнепальної зброї проникли в приміщення АДРЕСА_1, де нанесли
тілесні ушкодження та зв'язали мешканців будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та
заволоділи їх власним майном.

Постановою
Черкаського районного суду від 20 червня 2006 року матеріали даної кримінальної
справи вже направилися на додаткове розслідування в зв'язку з тим, що слідство
по справі проведено поверхово, не в повному обсязі, слідством були допущені
істотні порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, без усунення
яких справа не може бути об'єктивно розглянута в суді (а.с. 247-249 т.1).
24.11.2006 року дана кримінальна справа повторно з прокуратури Черкаського
району надійшла до суду, проте вказані судом недоліки в цілому не були усунуті.

Під час
тривалого розгляду справи по суті, допиту потерпілих, експертів-спеціалістів,
великої кількості свідків із числа працівників міліції (слідчих, працівників
карного розшуку, заступника Черкаського РВ УМВС), СІЗО, конвойної служби,
понятих та інших, дослідження матеріалів справи, було встановлено наступне:

-на
протязі всього часу розгляду справи підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово
заявляли, що вони раніше ніколи не бачили потерпілих, а тому прикмети підсудних
не були описані в матеріалах справи та їх не було впізнано ні по фото, ні у
натурі. Вони категорично заперечують свою вину у злочині, передбаченому ч.3 ст.
142 КК України;

-по
даній справі був втрачений відмовний матеріал по факту вилучення у квартирі за
адресою: АДРЕСА_2, де на той час проживав ОСОБА_1, зброї (обрізу). Даний обріз
гвинтівки системи «Мосіна» являється важливим речовим доказом, місце
знаходження якого невідомо. Досудовим слідством так у не з'ясовано чи поміщався
цей обріз в кімнату речових доказів, місце його зберігання, звідки зник цей
обріз і коли саме, хто відповідальний за його зберігання, хто крім ОСОБА_7
причетний до його зникнення, які документи щодо обрізу (зброї) складалися, ким
саме і де вони, чи порушувалась кримінальна справа по факту зникнення зброї
-речового доказу (постанова по цьому в матеріалах справи відсутня), крадіжки
зброї, злочинної недбалості і таке інше. На запитання адвоката ОСОБА_6, хто
уповноважив ОСОБА_7 їхати за зброєю в Придніпровський РВ УМВС, чому він, а не
слідчий це зробив, ОСОБА_7 нічого конкретного не зміг пояснити;

-в
матеріалах справи знаходиться протокол пред'явлення особи для впізнання по
голосу від 28.12.2005 року, який був складений з порушенням норм процесуального
законодавства, про що зазначав ОСОБА_1 в цьому ж протоколі, а саме: «считаю, что сознательно были
подобраны статисты разного со мной возраста и говорящие на украинском языке. А
также опознание проводилось без адвоката либо защитника, хотя я

на этом настаивал». На протязі всього
розгляду справи ОСОБА_1 розмовляє тільки російською мовою;

-в
матеріалах справи знаходиться копія протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3. від
15.08.2000 року, який в присутності адвоката ОСОБА_8 давав слідчому покази про
те, яким чином він разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2. вчиняли даний злочин, однак,
після цього ОСОБА_3 чомусь було звільнено з-під арешту на підписку про невиїзд
та він зникає від слідства, а потім оголошується в розшук. Як пояснили в
судовому засіданні слідчі по справі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які були допитані в
якості свідків, ініціатором звільнення з-під варти ОСОБА_3 був ОСОБА_7 - на той
час заступник начальника Черкаського РВ УМВС. Як заявив в судовому засіданні
адвокат підсудних ОСОБА_6, особа ОСОБА_3 не була встановлена слідством, а саме:
не була встановлена точна адреса його місця проживання, він не був перевірений
по обліках ВІТ УМВС, в справі не має навіть форми № 1 на нього, не були також
допитані його близькі родичі та сусіди. Саме це замість слідства вимушений був
з'ясовувати суд через судове доручення. Під час перевірки ОСОБА_3 по обліках
ВІТ УМВС було встановлено, що він був засуджений та з 2001 по 2005 роки
знаходився в місцях позбавлення волі. Таким чином, ОСОБА_3, який перебував в
розшуку та продовжує перебувати в розшуку, ніхто і не розшукує, (а.с. 38), тим
більше саме ОСОБА_7 і відповідав в Черкаському РВ УМВС за розшук;

-під час
перегляду відеокасети з протоколом відтворення обстановки та обставин події від
21.04.2006 року з участю обвинуваченого ОСОБА_2 було встановлено, що дана
відеокасета при її перегляді в судовому засіданні, виявилась чистою без
будь-якого запису, хоча в матеріалах справи на а.с. 143-145 т. 1 є декілька
фотознімків, які робилися експертом-криміналістом ОСОБА_11 та за його участю і
проводилося це відтворення. Проте протокол даного відтворення на відеокасеті не
переглядався і на протоколі перегляду відеозапису від 21.04.2006 року немає
підпису ОСОБА_2 (а.с. 143 т.1); та експерта-криміналіста ОСОБА_11

-в
судовому засіданні також було встановлено факти переховування від суду колишніх
працівників міліції (на пенсії), а саме: Черкаського РВ УМВС - ОСОБА_12 (був
заступником начальника Черкаського РВ УМВС); Соснівського РВ УМВС м. Черкаси
ОСОБА_13 і це не зважаючи на те, що відносно них судом чотири рази виносились
постанови про їх примусовий привід в судове засідання, останні з яких
направлялися також і на ім'я начальника УМВС України в Черкаській області, але
не зважаючи на це вони так і не були доставлені до суду та не допитані в якості
свідків, суду не було надано і відповідних рапортів, пояснень про причини
невиконання постанов суду про примусовий привід, що свідчить про те, що вказані
свідки навмисно не з'являються на виклики суду, щоб не бути допитаними в суді
по фактах фабрикації справи. Відносно свідка ОСОБА_13, який допитувався на
досудовому слідстві, слід зазначити, що він начебто приймав участь в розкритті
даного злочину, працюючи на той час на посаді о/у ВКР Соснівського РВ УМВС,
давав покази про те, що де мешкав ОСОБА_1, було вилучено обріз рушниці системи
«Мосіна», маски в кількості 4 шт. та х/б рукавички, але до суду чомусь не
з'являється, в тому числі і через постанови про примусовий привід;

-під час
судового розгляду даної справи було також встановлено факти зникнення не менше
50% матеріалів з даної кримінальної справи про що заявили та дали покази
практично всі учасники процесу (крім прокурора), як самі підсудні з їх
захисниками, так і потерпілі разом з їх представниками, а також це підтвердили
в судовому засіданні і свідки по справі - слідчі Черкаського РВ УМВС, які в
різний час розслідували дану справу -ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_14

-свідок
ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона була першою слідчою по даній
справі і саме вона під час скоєння злочину в складі оперативно-слідчої групи
виїжджала на місце скоєння злочину. Свідок заявила, що матеріалів, які вона
складала та підписувала в справі було вдвічі більше, ніж зараз в суді. З
матеріалів справи

зникають важливі
документи, пов'язані з обшуком квартири по АДРЕСА_2вилученням зброї (обрізу),
зникають покази потерпілих, ОСОБА_3, відмовний матеріал, який був отриманий
ОСОБА_7 з Придніпровського РВ УМВС м. Черкаси. Впізнання обрізу було проведено
в 2000 році за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_15 -на той час начальника слідства. Цей
протокол впізнання обрізу також зникає та інші документи. Свідок ОСОБА_9 також
заявила, що протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 03.04.2000 року (а.с. 13, 14
т.1), який начебто складений нею, вона не складала, не писала, а підпис в кінці
протоколу не її підпис. Вона не менше 4-х разів допитувала потерпілих, але цих
протоколів в матеріалах справи не має. Свідок також пояснила суду, що ОСОБА_3,
було звільнено з-під варти під гарантію адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_7;

-відтворення
по справі з участю ОСОБА_2 проводилося майже через 6 років після скоєння даного
злочину, а тому слід критично відноситися до цієї процесуальної дії;

-по
справі були допитані в якості свідків працівники міліції, які проводили обшук
та були присутні при цьому за адресою: АДРЕСА_2.

Так,
свідок ОСОБА_16 в
судовому засіданні пояснив, що «людину, яка була в кімнаті я не пам'ятаю, з ним
я не спілкувався, після обшуку ніяких документів не складав, який був обріз не
пам'ятаю, мені здається, що в патроннику був патрон.

Свідок
ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що «я писав документи, але не пам'ятаю
які. Я знайшов обріз під кінець обшуку в пакеті або у згортку». Поняті були
сусіди або сержант когось запросив з вулиці. В кімнаті був один чоловік, але не
пам'ятаю хто, чий це був обріз я не знаю»,

тому такі покази
свідків суд не може приймати до уваги.

Крім
цього, в матеріалах даної справи було виявлено фальсифікацію деяких
процесуальних документів. Так, в протоколах пред'явлення особи для впізнання
від 28.12.2005 року та від 29.12.2005 року (а.с. 62, 65 т.1) були зазначені
деякі неіснуючі у природі поняті, статисти, про що в матеріалах справи є
рапорти та пояснення працівників міліції та сусідів відповідної адреси так
званих понятих по справі;

-у томі
№ 1 даної справи опис не пронумерована, без експертизи, вбачається, що дана
опис складена не у 2000 році під час скоєння злочину, а років через 5 з лишнім,
про що свідчать і білі аркуші паперу; в справі відсутні супровідні листи про
передачу справи від слідчої ОСОБА_9 і далі іншим слідчим, тому в судовому
засіданні неможливо прослідкувати при якому слідчому були знищені документи;

-на а.с.
1 тому № 1 кримінальної справи мається постанова про порушення даної
кримінальної справи від 01.04.2000 року, а на а.с. 15 - постанова про зупинення
попереднього слідства від 03.04.2000 року згідно п.3 ч.1 ст. 206 КПК України. З
цього випливає, що слідство тривало аж 3 дні, причому ніяких доручень слідчого
органу дізнання в справі немає;

-в цьому
ж томі справи на а.с. 16 мається постанова про відновлення слідства по справі
від 22.06.2000 року; на а.с. 17-19 - протокол явки з повинною ОСОБА_1 від
22.06.2000 року. Відносно явки з повинною ОСОБА_1 в суді заявив, що ніякої явки
з повинною він не писав, на цьому документі немає ніякої дати, числа, коли вона
була написана, а також 22.06.2000 року його не вивозили з СІЗО, що
стверджується довідкою Черкаського СІЗО УДДУПВП у Черкаській області № 5511 від
06.10.2006 року (а.с. 200 т.2), на а.с. 23 цього ж тому № 1 мається протокол
допиту обвинуваченого ОСОБА_1 від 23.06.2000 року, який вину свою не визнає та
від усього відмовляється. На а.с. 24 мається постанова про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 від 24.06.2000 року. Таким чином, слідство
відносно ОСОБА_1 тривало всього два дні;

-на а.с.
44 того ж тома № 1 к.с.
мається постанова прокурора Черкаського району від 16.10.2004 року про
скасування постанови про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_3 від
23.08.2000 року, якої в матеріалах справи не має.

Таким чином, в 2000-2001 роках дана кримінальна
справа була практично повністю
навмисно знищена, в тому числі при
безпосередньої участі одного
із керівників Черкаського РВ УМВС на той час. Про це було відомо і
керівництву УМВС України в Черкаській області, однак потрібних заходів не було
вжито. Речові докази по справі: обріз, набої до нього, маски відсутні. Службове
розслідування по факту зникнення відмовного матеріалу та по факту вилучення та
зникнення обрізу ніяких позитивних наслідків не дало. Факти зникнення матеріалу
та обрізу підтвердилися, проте, будь-які документи та дані стосовно подальшого
руху вказаного матеріалу та знаходження речового доказу - обрізу в межах
службової перевірки встановити не виявилось можливим, не були також встановлені
і винні в цьому службовці та не притягнуті до відповідальності.

На підставі
вищенаведеного, суд вважає, що дана кримінальна справа підлягає направленню на
додаткове розслідування, оскільки були допущені істотні порушення вимог
кримінально-процесуального законодавства, без усунення яких справа не може бути
об'єктивно розглянута в суді.

Крім
вищенаведеного в мотивувальній частині постанови на досудовому слідстві слід
вирішити питання з проведенням ОСОБА_2 психологічної та психіатричної експертиз
та перевірити чи дійсно він переніс важку ЧМТ та 7 (сім) ножових поранень.

Прийняти
термінові, реальні заходи по розшуку ОСОБА_3, який в протоколі допиту його в
якості підозрюваного (а.с. 34, 35 т.1) зазначає, що з 1990 року він знаходиться
на обліку в ЧОПНД з діагнозом шизофренія. При перевірці даної інформації судом
була отримана інформація, що ОСОБА_3. по обліках ЧОПНД не значиться.

Крім
цього, на досудовому слідстві слід належним чином відпрацювати решту пунктів,
які зазначені в заяві адвоката ОСОБА_6 у порядку ст. 281 КПК України.

Таким
чином, обвинувачення підсудних було побудовано в основному на явці з повинною ОСОБА_1, визнавальних
показах на досудовому слідстві ОСОБА_2 та на даних протоколу відтворення
обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 Проте, в судових засіданнях
підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно та категорично заперечують свою вину у
вчиненому злочині, передбаченому ч.3 ст. 142 КК України. Інших доказів про те,
що саме підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скоїли даний злочин судом на протязі всього
часу розгляду справи не отримано. А згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення
не може грунтуватися на доказах, Одержаних незаконним шляхом, а також на
припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Клопотання
адвоката ОСОБА_6 щодо зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_1 з тримання під
вартою на підписку про невиїзд об'єктивно вже вирішено судом першої та
апеляційної інстанції і це рішення повністю узгоджується з вимогами ст.ст. 148,
150,155 КПК України і на даний час це клопотання заявлене передчасно.

Керуючись ст.
281 КПК України, -

постановив:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1та ОСОБА_2за ч.3 ст. 142 КК України (1960 року)
направити прокурору Черкаського району на додаткове розслідування.

Міру
запобіжного заходу підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити попередню - тримання
під вартою і з цього числа перерахувати їх за прокуратурою Черкаського району.

Копію
даної постанови направити прокурору Черкаського району для виконання та
начальнику УМВС України в Черкаській області і прокурору Черкаської області для
відома та контролю.

Постанова
може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду на протязі семи діб через райсуд.