П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18 лютого 2008 року м.
Київ

Суддя Військової судової колегії Верховного Суду України Пінчук М.Г.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову військового суду
Житомирського гарнізону від 29 травня 2007 року та ухвалу військового
апеляційного суду Центрального регіону від 30 жовтня 2007 року, -

в с т а н о в и в:

Вироком військового суду Житомирського гарнізону від 28 квітня 2007 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК
України і йому призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. На
підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Постановою військового суду Житомирського гарнізону від 29 травня 2007 року
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на зазначений вирок суду
визнано такою, що не підлягає розгляду у зв'язку із пропуском строку на
апеляційне оскарження.

Не погоджуючись із зазначеною постановою військового суду гарнізону, ОСОБА_1 подав на неї апеляцію
до військового апеляційного суду Центрального регіону, в якій просив відновити
пропущений строк на апеляційне оскарження вироку суду.

Ухвалою військового апеляційного суду Центрального регіону від 6 серпня
2007 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто до військового суду
Житомирського гарнізону для виконання вимог закону.

Постановою військового суду Житомирського гарнізону від 27 серпня 2007
року, залишеною без зміни ухвалою військового апеляційного суду Центрального
регіону від 30 жовтня 2007
року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строків
апеляційного оскарження вироку військового суду Житомирського гарнізону від 28 квітня 2007 року
відносно ОСОБА_1

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови військового
суду Житомирського гарнізону від 29 травня 2007 року та ухвали військового
апеляційного суду Центрального регіону від 30 жовтня 2007 року в зв'язку з
істотними порушеннями кримінально-процесуального закону військовим апеляційним
судом, а саме: порушення вимог ст. 22 КПК України щодо всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин, за якими була оскаржена постанова
військового суду гарнізону від 27 серпня 2007 року, та ст. 67 КПК України щодо належної
оцінки наявних доказів.

Розглянувши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю за
необхідне відмовити у витребуванні справи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України апеляція на вирок, ухвалу чи
постанову суду першої інстанції може бути подана протягом п'ятнадцяти діб з
моменту їх проголошення.

Статтею 353 КПК України визначено, що у разі подання апеляції з пропуском
встановленого ст. 349 КПК України строку і при відсутності клопотання про його
відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає
розгляду. У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин
особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед
судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову про відновлення
пропущеного строку.

Відповідно до ст. 398 КПК України підставами для скасування або зміни
вироку, ухвали, постанови є істотне порушення кримінально-процесуального
закону, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Військовий суд Житомирського гарнізону, постановляючи ухвалу від 29 травня
2007 року, прийшов до вірного висновку про необхідність визнання апеляції
захисника - адвоката ОСОБА_2 в зв'язку із пропуском строку на апеляційне
оскарження вироку суду від 28 квітня 2007 року та відсутністю відповідного
клопотання про поновлення такого строку.

Військовий суд Житомирського гарнізону, постановляючи ухвалу 27 серпня 2007
року, прийшов також і до вірного висновку про відсутність законних підстав для
поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження вироку суду від 28 квітня
2007 року в зв'язку із пропуском апелянтом зазначеного строку без поважних
причин.

Військовий апеляційний суду Центрального регіону здійснив перевірку
постанови військового
суду Житомирського гарнізону від 27 серпня 2007 року за апеляцією ОСОБА_1
відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.

Висновки судів ґрунтуються на сукупності досліджених і відображених у
судових рішеннях доказів.

Оскільки з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень не
вбачається порушень судами вимог кримінально-процесуального закону, то підстави
для задоволення скарги відсутні, а тому у витребуванні справи слід відмовити.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 388 ч.2, 398 ч.1 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у витребуванні кримінальної справи.

Копію постанови направити касатору.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Пінчук
М.Г.