Справа № 521/69/15-к
Провадження № 1-кп/521/34/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщів, Баришівського району, Київської області, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, не одруженого, раніше судимого: 09.09.2008 року Баришівським районним судом Київської області за ст. 122 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 28.10.2009 року Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 187 ч.2, 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, на даний час перебуває покарання у ПВК УДПтС України в Одеській області № 51,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
28.10.2009 року ОСОБА_5 був засуджений Баришівським районним судом Київської області за ознаками злочину передбаченого ст.ст. 187 ч.2, 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією, де 06.12.2014 року прибув для відбуття покарання до кінцевого терміну 19.06.2016 року у Південну виправну колонію управління ДПтСУ в Одеській області № 51.

Засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений із режимом утримання в Південній виправній колонії управління ДПтСУ в Одеській області № 51, та з правами та обов`язками ув`язненого під особистий підпис, до праці не залучався у зв`язку з небажанням працювати на виробництві, систематично порушував режим утримання, за що неодноразово був підданий накладенню стягнень з боку адміністрації Південної виправної колонії управління ДПтСУ в Одеській області № 51, має діючих 75 стягнень, 70 з яких є злісним порушником режиму утримання, з яких 25 накладено в поточному році, поміщувався в дисциплінарний ізолятор та переводився до приміщення камерного типу установи на протязі року, але належних висновків для себе із проведеної з ним профілактичної роботи не робить та вперто не бажає ставати на шлях виправлення, є суспільно небезпечною особою, негативно впливає на поведінку інших засуджених.

Засуджений ОСОБА_5 за систематичне порушення режиму утримання 12.03.2014 року згідно постанови начальника колонії підполковника ОСОБА_6 є рішення про переведення засудженого до приміщення камерного типу терміном на 3 місяця, вподальшому за систематичне порушення режиму утримання 11.09.2014 року переведений до ДПК (дільниця посиленого контролю). Вподальшому засуджений продовжував чинити злісну непокору вимогам адміністрації установи та скоїв навмисний злочин при наступних обставинах.

23.10.2014 року приблизно о 08 годині 00 хвилин засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в ДПК згідно графіку чергування затвердженого начальником колонії полковником внутрішньої служби ОСОБА_6 , повинен брати участь у виконанні прибирання приміщень місць позбавлення волі, на той момент медичних показників для звільнення від роботи не мав, відмовився прибирати в камері № 2, тобто не виконав законні вимоги представника адміністрації, повноваженої особи в.о. начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , мотивуючи це своїм особистим переконанням та не бажанням взагалі підкорюватись будь-яким вимогам адміністрації використовуючи нецензурну лайку, висловлював погрози стосовно в.о. начальника ДПК майора внутрішньої служби ОСОБА_7

29.10.2014 року керівником колонії винесено постанову про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Крім того, 04.11.2014 року приблизно о 08 годині 30 хвилин під час обходу виконуючого обов`язки начальника ДПК лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 було поставлено законну вимогу засудженому ОСОБА_5 приступити до прибирання камери згідно затвердженого начальником установи графіку чергування, при цьому вищезазначений засуджений був забезпечений необхідним інвентарем (вінник, ганчірка, відро з теплою водою, швабра), на що засуджений категорично відмовився, про що було зроблено зауваження та попереджено про кримінальну відповідальність та повторне поставлено вимогу приступити до прибирання приміщення камери № 2 ДІЗО, однак засуджений ОСОБА_5 до прибирання не приступив, умисно з метою вчинення непокори адміністрації місць позбавлення волі, відкрито і неодноразово відмовлявся виконати цю вимогу, в тому числі в демонстративній формі, в присутності інших працівників чергового наряду, в зухвалій формі при цьому поводив себе не тактовне та грубе, усвідомлюючи в той же час, що дана робота була йому прописана згідно графіка виконання робіт засудженими в колонії у листопаді 2014 року, вказана особа має право пред`являти вимогу виконання ним даної роботи, яку він сам самостійно повинен виконувати, про що зокрема свідчить медичний висновок начальника медичної частини, що станом на 04.11.2014 він може залучатись до робіт по благоустрою на території установи.

04.11.2014 року керівником колонії винесено постанову про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Крім того, 06.11.2014 року біля 10 годин 10 хвилин згідно графіку чергувань, на листопад 2014 року, затвердженому начальником установи черговим був засуджений відділення ДПК ОСОБА_5 , в.о. начальника ДПК майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , було запропоновано виконати законну вимогу, а саме прибирання прогулянкового дворику в ДІЗО/ПКТ та приступити до роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст.1189 п. 5 КВК України.

Засуджений ОСОБА_5 був забезпечений належним інвентарем (віник, совок), робочим одягом парою печаток, на той момент медичних показників для звільнення від роботи не мав, засуджений ОСОБА_5 , закону вимогу прибрати прогулянковий дворик в ДІЗО/ПКТ та приступити до роботи по благоустрою місця позбавлення волі згідно графіку, затвердженому начальником виправної колонії УДПтСУ в Одеської області засуджений відмовився виконувати категоричній формі що є не виконанням законних вимог адміністрації. Засудженому ОСОБА_5 було попереджено про дисциплінарну відповідальність за не виконання законних вимог адміністрації та вдруге було запроновано прибрати прогулянковий дворик у присутності комісії при вході в ДІЗО/ПКТ та приступити до роботи, на що засуджений ОСОБА_5 , відмовився в категоричній формі, в тому числі в демонстративній формі, в присутності інших працівників чергового наряду, в зухвалій формі при цьому поводив себе не тактовне та грубе, усвідомлюючи в той же час, що дана робота була йому прописана згідно графіка виконання робіт засудженими в колонії у листопаді 2014 року, вказана особа має право пред`являти вимогу виконання ним даної роботи, яку він сам самостійно повинен виконувати, тим самим порушуючи вимоги ст. ст.107, 118 п.5, 134, 135 кримінально-виконавчого кодексу України та скоїв інші порушення.

06.11.2014 року керівником колонії винесено постанову про накладання дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та показав, що він дійсно скоїв вищевказаний злочин. В теперішній час, він у скоєному кримінальному правопорушенні розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, та призначити йому мінімальне покарання.

Окрім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінального правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового процесу обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 391 КК України, за кваліфікуючими ознаками: злісна непокора вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який має не зняту та погашену судимість, скоїв нове кримінальне правопорушення у період відбуття покарання за вирком Баришівського районного суду Київської області від 28.10.2008 року, який на теперішній час відбуває покарання у ПВК УДПтС України в Одеській області № 51, його соціальний стан, характер, мотиви та обставини скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Суд вважає за необхідне визнати обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено рецидив злочину.

Враховуючи наявність вказаних обставин, що пом`якшують і обтяжуючих покарання, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати не відбуте покарання за вироком Баришевського районного суду Київської області від 28.10.2008 року та остаточно призначити йому покарання за сукупністю вироків у вигляді 7 (сім) років 3 (три) місяця 10 (десть) діб позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 19.03.2009 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1