Справа № 1-15/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" березня 2013 р. Томашпільський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого
Ставнійчука В.С. .

при секретарі
Ярош Т.М.

з участю прокурора
Швець А.І.

адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Томашпіль кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Городківка
Крижопільського району Вінницької
області, українця, громадянина України,
освіта середня, не одруженого, не
працюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше
судимого 9 грудня 2011 року
Томашпільським районним судом за ст. 185
ч.3, 75 КК України до трьох років
позбавлення волі із звільненням від
відбування покарання з
випробовуванням протягом іспитового
строку на один рік і 6 місяців, у
вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.
122 ч.1, 186 ч.2, 185 ч.2 КК України;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця і
жителя АДРЕСА_2, українця. громадянина
України, освіта середня, одруженого,
маючого на утриманні двоє малолітніх
дітей, працюючого робітником ПП
ОСОБА_34 смт. Вапнярка, раніше не
судимого в силу ст. 89 КК України, у
вчиненні злочинів, передбачених ст. 122
ч.1, 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2008 року біля 20 год. вечора
ОСОБА_5й неповнолітній ОСОБА_4,
перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння і знаходячись на вул. Леніна
смт. Вапнярка Томашпільського району
Вінницької області біля повороту на с.
Вербову, використовуючи малозначний
привід, а саме прохання підійшовшого до
них потерпілого ОСОБА_6 дати закурити, у
відповідь на що ОСОБА_5 безпричинно,
умисно наніс останньому ключем
запалювання від мопеда, якого тримав у
руці, удар в область обличчя, від якого
потерпілий впав на землю, чим заподіяв
тілесне ушкодження у вигляді
колото-різаної рани обличчя, яка
висновком судово-медичної експертизи
№296 від 14.11.2008 року по ступеню тяжкості
віднесена до легких тілесних ушкоджень
з короткочасним розладом здоров"я
більше як 6 діб, але менше за 21 добу. До
дій ОСОБА_5 приєднався ОСОБА_4 й, діючи
спільно, продовжили умисно наносити
численні удари руками й ногами по
обличчю лежачого на землі потерпілого,
заподіявши при цьому тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми,
двостороннього перелому нижньої
щелепи, струсу головного мозку, саднів
обличчя, які вищевказаним висновком
судово-медичної експертизи по ступеню
тяжкості віднесені до середньої
тяжкості тілесних ушкоджень, що
призвели до довготривалого розладу
здоров"я більше 21 дня

Після нанесення тілесних ушкоджень
потерпілому, ОСОБА_5, ОСОБА_4 за
попередньою домовленістю між собою,
вирішили вчинити відкрите викрадення
майна ОСОБА_6, для чого почали
обшукувати одяг останнього й відкрито
викрали 160 грн., після чого з місця
вчинення злочину зникли, заподіявши
потерпілому матеріальних збитків на
вищевказану суму.

Окрім того, 10 вересня 2009 року в другій
половині дня ОСОБА_5, перебуваючи на
площадці між четвертим та п"ятим
поверхом багатоквартирного будинку
АДРЕСА_3 Томашпільського району
Вінницької області, під час суперечки
умисно наніс удар в обличчя ОСОБА_7,
спричинивши йому тілесні ушкодження у
вигляді перелому нижньої щелепи зліва
в ділянці між 5-6 зубами із незначним
зміщенням відламків, травматичної
екстирпації 5-го зуба на нижній щелепі
зліва, які згідно висновку
судово-медичної експертизи №239 від 29
жовтня 2009 року за ступенем тяжкості
віднесені до середніх тілесних
ушкоджень, які спричинили розлад
здоров"я строком більше 21-го дня.

Крім того, ОСОБА_4, будучи відданим до
суду за ст. 187 ч.2 КК України, на шлях
виправлення не став і вчинив
корисливий злочин за наступних
обставин.

В кінці грудня 2009 року біля 23:30 год.
ОСОБА_4, повторно, продовжуючи свою
злочинну діяльність, перебуваючи в
стані алкогольного сп"яніння,
знаходячись біля кафе "Зодіак" по вул.
Леніна в смт. Вапнярка Томашпільського
району Вінницької області, умисно, із
корисливих спонукань, з метою
заволодіння чужим майном, таємно
викрав з кишені куртки ОСОБА_8
мобільний телефон "Nokia-N70" вартістю 1836,80
грн., в якому знаходилася сім-карта
"Лайф" НОМЕР_1 вартістю 5 грн. та
флеш-карта ємністю 1 Гб вартістю 120 грн.,
після чого з місця пригоди зник,
завдавши потерпілому матеріальної
шкоди на загальну суму 1961,80 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину
по епізоду злочину щодо потерпілого
ОСОБА_6 визнав частково, цивільний
позов потерпілого ОСОБА_6 не визнав й по
суті пред"явленого обвинувачення суду
пояснив, що 21 жовтня 2008 року о 17 год. він
зустрів свого товариша ОСОБА_5 з яким
вживав спиртні напої. Під час виниклої
між ними суперечки, біля повороту в с.
Вербова, до них підійшов невідомий
чоловік та попросив у них сигарету.
Після цього, ОСОБА_5 вдарив потерпілого
рукою в обличчя і наносив удари руками
по обличчю. Від нанесених ударів
потерпілий впав на землю і коли хотів
піднятися, то обидва підсудні нанесли
ще кілька ударів по різних ділянках
тіла. Потерпілий лежав на землі без
свідомості, а підсудні з місця пригоди
зникли. Вину визнає лише в тому, що
спільно з ОСОБА_5 побили потерпілого,
будь-яких грошей у нього не брали, одяг
не обшукували. На досудовому слідстві
обмовив себе і ОСОБА_5 щодо заволодіння
грішми потерпілого внаслідок
психологічного тиску до нього з боку
дільничного інспектора міліції ОСОБА_10

Підсудний ОСОБА_5 вину в інкримінованих
йому злочинах визнав повністю, суду
пояснив, що 21 жовтня 2008 року коли він із
ОСОБА_4, обидва будучи у нетверезому
стані, стояли біля його (ОСОБА_5) скутера
на вул. Леніна в смт. Вапнярка біля
повороту на с. Вербову й розмовляли між
собою, то до них підійшов потерпілий, як
в подальшому стало відомо ОСОБА_6, який
був у нетверезому стані, попрохав у них
закурити у відповідь на що між ними
виникла суперечка, яка переросла в
бійку в ході якої він (ОСОБА_5) ключем
від запалювання, якого тримав у руці
наніс останньому удар в щелепу й
розрізав обличчя. Після цього бійка ще
продовжилася, вони спільно із ОСОБА_4
нанесли потерпілому декілька ударів
від яких той упав на землю. Залишивши
потерпілого лежати на землі, самі з
місця пригоди зникли. Чи обшукували
вони з ОСОБА_4 в подальшому одяг
потерпілого й відкрито викрадали
гроші, не пам"ятає, так як пройшов
значний період часу. Заподіяну
злочином потерпілому ОСОБА_6
матеріальну й моральну шкоду
відшкодував у повному обсязі.

Зміну підсудним ОСОБА_4 показань в
судовому засіданні щодо обставин
вчинення злочину щодо потерпілого
ОСОБА_6, суд розцінює критично, як
намагання показати себе у вигідному
світі, применшити свою винуватість і ці
показання спростовуються сукупністю
інших доказів зібраних по справі та
перевірених судом у їх сукупності та
взаємозв"язку.

Посилання ОСОБА_4 на застосування щодо
нього недозволених методів ведення
слідства перевірялись прокуратурою
Томашпільського району і не знайшли
свого підтвердження (т.1, а.с.152).

Тому суд уважає, що в основу
вироку підлягають покладенню
показання підсудного ОСОБА_4, який під
час досудового слідства виклав дані
щодо конкретних обставин вчинення ним
спільно із ОСОБА_5 зазначених в
обвинувальному висновку злочинних дій
щодо потерпілого ОСОБА_6

На досудовому слідстві ОСОБА_4
допитувався неодноразово в якості
підозрюваного і обвинуваченого за
участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_12,
матері ОСОБА_13 і згідно цих показань
підтверджував, що він дійсно 21 жовтня
2008 року о 17 год. зустрів свого товариша
ОСОБА_5 з яким вживав спиртні напої. Під
час виниклої між ними суперечки, біля
повороту в с. Вербова, до них підійшов
невідомий чоловік та попросив у них
сигарету. Після цього, ОСОБА_5 вдарив
того чоловіка рукою в обличчя і
наносив удари руками по обличчю. Від
нанесених ударів чоловік впав на землю
і коли хотів піднятися, то ОСОБА_5 і
ОСОБА_4 нанесли ще декілька ударів,
після чого обшукали потерпілого. Він
(ОСОБА_4) в лівій кишені штанів знайшов 20
гривень, які забрав собі. Скільки
грошей знайшов ОСОБА_5, він не знає і той
йому про це не говорив. Потім, ОСОБА_5
наніс ще декілька ударів чоловікові.
Для того, щоб ОСОБА_5 припинив бити
чоловіка, він вдарив його (ОСОБА_5) рукою
в обличчя. Побитий чоловік лежав на
землі без свідомості, а вони з місця
пригоди зникли (т.1 а.с.61,65,123, т.2 а.с.103).

Ці показання ОСОБА_4 підтвердив при
проведенні відтворення обстановки та
обставин події, де у присутності
понятих детально відтворив обставини
заподіяння ним спільно із ОСОБА_5
тілесних ушкоджень потерпілому та
заволодіння його грішми, а також при
проведенні очної ставки між ним та
потерпілим ОСОБА_6 і підсудним ОСОБА_5 (
т.1 а.с. 26,29, 67-68).

З показань свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15,
які брали участь у якості понятих при
проведенні із ОСОБА_4 7 листопада 2008
року відтворення обстановки та
обставин події, вбачається, що
останній, при проведенні зазначеної
слідчої дії, добровільно, детально і
послідовно розповів та показав на
манекені механізм нанесення
підсудними ударів потерпілому в
голову, як вони витягували кошти з
карманів штанів останнього.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_6
встановлено, що 21 жовтня 2008 року біля 16
год. він знаходився в смт. Вапнярка біля
повороту на с. Вербову. Оскільки в нього
закінчилися сигарети, він вирішив
попрохати закурити у хлопців, які
стояли біля скутера. Підійшовши до них,
попрохав дати йому сигарету у
відповідь на що хлопець, який сидів на
скутері, відповів, що зараз вони дадуть
йому закурити. Після цього він вдарив
потерпілого рукою в область обличчя
якимсь гострим предметом і в нього із
щоки почала текти кров. Продовжуючи
свої дії, цей хлопець наніс потерпілому
ще біля 5-6 ударів по обличчю від чого
він (потерпілий), почав присідати до
землі. В цей час обоє хлопців
наблизилися до нього ближче й почали
наносити удари в голову, тулубу від
яких він упав на землю. Коли потерпілий
лежав на землі, то підсудні почали
обшукувати кишені його одягу, як він
зрозумів, з метою відшукання грошей,
так як вони говорили про це між собою.
При цьому, один із підсудних вивернув
кишеню його штанів, в якій знаходилися
гроші в сумі 160 грн. Коли гроші були
вилучені з кишені штанів, ОСОБА_5 вдарив
його ногою ще два рази в область шиї від
чого він втратив свідомість. Прийшов до
свідомості вже вдома і в подальшому
його було госпіталізовано в лікарню, де
було виявлено подвійний перелом
нижньої щелепи. Оскільки ОСОБА_5 в
добровільному порядку відшкодував
йому заподіяну злочином шкоду,
будь-яких претензій матеріального і
морального характеру до нього не має,
просить суд не позбавляти його волі,
цивільний позов стосовно ОСОБА_4
підтримує в повному обсязі, просить суд
його задовольнити.

Ці ж обставини ОСОБА_6 підтвердив при
проведенні за його участю відтворення
обстановки і обставин події; очних
ставок між ним та підсудними (т.1
а.с.26,27,75-76).

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 21
жовтня 2008 року до неї додому своїм
автомобілем приїхав ОСОБА_17, який
повідомив, що привіз додому її чоловіка
ОСОБА_6, якого він (свідок) виявив в смт.
Вапнярка в районі повороту на с.
Вербову. При цьому розповів, що чоловік
лежав на землі, був у непритомному
стані, весь побитий. Підійшовши до
автомобіля ОСОБА_17, свідок побачила, що
з щелепи чоловіка текла кров, говорив
він невиразно. Після цього чоловіка
вона відвезла в лікарню. Згодом чоловік
їй розповів, що 21.10.2008 року, знаходячись
в смт. Вапнярка біля повороту на с.
Вербову, його побили два хлопці, які
стояли біля скутера, підійшовши до
яких, чоловік попрохав у них сигарету. У
відповідь на це, хлопець, який сидів на
скутері, відповів, що зараз вони дадуть
йому закурити й вдарив чоловіка рукою в
область обличчя якимсь гострим
предметом і в нього із щоки почала
текти кров. Далі, цей хлопець наніс
чоловікові ще біля 5-6 ударів по обличчю
від чого він (чоловік свідка), почав
присідати до землі. В цей час обоє
хлопців наблизилися до нього ближче й
почали наносити удари в голову, тулубу
від яких чоловік упав на землю. Коли
чоловік лежав на землі, то підсудні
почали обшукувати кишені його одягу з
метою відшукання грошей, так як вони
говорили про це між собою. При цьому,
один із підсудних вивернув кишеню
штанів чоловіка, в якій знаходилися
гроші. Коли гроші були вилучені з
кишені штанів, ОСОБА_5 вдарив чоловіка
ногою ще два рази в область шиї від чого
він втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 21.10.2008
року біля 20 год. вечора він їхав своїм
автомобілем в смт. Вапнярку, щоб
забрати звідти ОСОБА_6, який залишився
на повороті на с. Вербову. Дорогою
свідок зустрів ОСОБА_18 з дружиною та
подружкою останньої, які вирішили
поїхати разом із свідком. Доїхавши до
смт. Вапнярка, вони побачили ОСОБА_6,
який знаходився у нетверезому стані,
лежав на узбіччі дороги біля
металевого паркану. Підійшовши до
потерпілого, побачили, що він побитий, а
тому вони посадили його в автомобіль і
відвезли додому. Дорогою потерпілий
нічого їм не пояснював, так як не міг
говорити.

Із досліджених в судовому засіданні в
порядку ст. 306 КПК України показань
свідка ОСОБА_18 на досудовому і судовому
слідстві встановлено, що 21.10.2008 року
біля 20:30 год. в с. Вербова він зустрів
ОСОБА_17, який їхав своїм автомобілем в
смт. Вапнярку, щоб забрати на повороті
на с. Вербову ОСОБА_6, який залишився там
і був у нетверезому стані. Свідок
вирішив поїхати із ОСОБА_17 і коли вони
під"їхали до вищевказаного повороту,
побачили, що ОСОБА_6 лежав на узбіччі
дороги. Підійшовши до нього
(потерпілого), вони побачили, що
потерпілий був побитий. Потім його
посадили в автомобіль і відвезли
додому в с. Марківку. Дорогою ОСОБА_6
нічого не міг пояснити (т.1 а.с.96, 158).

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_20 пояснив, що 21
жовтня 2008 року біля 17 год. коло свого
будинку бачив, як йому пізніше стало
відомо, ОСОБА_6, який перебував в стані
алкогольного сп»яніння. Потім свідок
пішов до свого будинку і знаходився
там. Наступного дня на місці, де сидів
ОСОБА_6, свідок знайшов паспорт
потерпілого, який передав жителю с.
Марківка, щоб його віддали потерпілому.

За висновком судово-медичної експерти
№ 296 від І4.11.2008 року потерпілому ОСОБА_6
нанесені тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно - мозкової травми,
двохсторонього перелому нижньої
щелепи, струсу головного мозку, саднів
обличчя, які виникли в результаті дії
тупого твердого предмета, до яких
відносяться руки і ноги людини, і по
ступеню тяжкості відносяться до
середніх тілесних ушкоджень, які
призвели до довготривалого розладу
здоров»я більше 21 дня. Тілесне
ушкодження у вигляді колото - різаної
рани обличчя, яка виникла в результаті
дії колото - ріжучого предмету по
ступеню тяжкості відноситься до легких
тілесних ушкоджень, які призвели до
короткочасного розладу здоров»я
більше як 6 діб, але менше як 21 добу, ключ
можна віднести до колючо - ріжучого
предмету і відповідно ним могла бути
нанесена дана рана (т.1 а.с. 93-94).

Окрім цього, вина підсудних у вчиненні
злочину стверджується: явкою з
повинною ОСОБА_4 у якій він добровільно,
детально і послідовно повідомив про
нанесення ним спільно із ОСОБА_5
тілесних ушкоджень потерпілому (т.1
а.с.12); протоколом добровільної видачі
ОСОБА_5 ключа запалювання від свого
скутера «Кануні» (т.1 а.с. 83); протоколом
огляду речового доказу, а саме ключа
запалювання від скутера, яким
обвинувачений ОСОБА_5 наніс тілесні
ушкодження потерпілому ОСОБА_6 (т.1 а.с.
104) та іншими матеріалами кримінальної
справи.

По епізоду заподіяння середньої
тяжкості тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_7, підсудний ОСОБА_5
суду пояснив, що не заперечує той факт,
що коли 10 вересня 2009 року він спільно із
ОСОБА_21, ОСОБА_22, потерпілим ОСОБА_7
знаходилися на сходовій площадці між 4
і 5 поверхом будинку АДРЕСА_3 і
потерпілий ОСОБА_7, будучи у
нетверезому стані, почав щось
незрозуміле говорити, то ОСОБА_22 зробив
йому зауваження на це, а потім долонею
вдарив в обличчя. Коли ОСОБА_21 почав їх
розбороняти, то підсудний також наніс
один удар рукою в область обличчя.
Після цього ОСОБА_7 спустився вниз по
сходах, однак куди саме він пішов,
підсудний не бачив.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що не
бачив хто саме йому наніс удар, однак
коли їх ОСОБА_21 розбороняв, то
потерпілий відчув сильний удар з лівої
сторони, де стояв ОСОБА_5, від чого у
потерпілого почала текти кров і він
відчув сильний біль в нижній щелепі.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що удар в
щелепу ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що 24 жовтня
2009 року він був присутній в якості
понятого при проведенні відтворення
обстановки і обставин події за участю
свідка ОСОБА_22 і останній при цьому
пояснив, що бачив як ОСОБА_5 рукою наніс
різкий удар в область обличчя ОСОБА_7 і
переломив тому щелепу.

Аналогічні показання на досудовому
слідстві дав інший понятий, свідок
ОСОБА_24, явка якого до суду є неможливою
в зв"язку з перебуванням в місцях
позбавлення волі (т.2 а.с. 69-70).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 10
вересня 2009 року біля 17 год. дня до неї
додому прийшов її син ОСОБА_7 в якого
було опухле обличчя, з рота йшла кров,
одяг забруднений кровою. На її
запитання що трапилось, син не
відповів, так як у нього були сильні
болі. Вона надала йому медичну
допомогу, а наступного дня звернулися
за медичною допомогою в Крижопільську
ЦРЛ. В подальшому сина було переведено
на лікування у Вапнярську дільничну
лікарню.

Згідно показань свідка ОСОБА_25
встановлено, що 10 вересня 2009 року вона
знаходилася у квартирі свого
співмешканця ОСОБА_21, розташованій по
АДРЕСА_3. Біля 14 год. в квартиру зайшли
ОСОБА_22 і ОСОБА_5. У пошуках сигарет
свідок зайшла на квартиру до ОСОБА_35, у
якій побачила потерпілого ОСОБА_7.
Взявши сигарети, свідок повернулася до
своєї квартири. Біля 16 год. ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_7 і ОСОБА_5 вийшли на
сходову площадку покурити. Через
деякий час, вийшовши з квартири, свідок
побачила на сходовій площадці лише
одного ОСОБА_7 у якого з рота йшла кров.
Побачивши це, свідок відвела
потерпілого у квартиру ОСОБА_26, де він
помився після чого ОСОБА_26 дала
потерпілому кусок простині, щоб
зупинити кров.

З показань свідка ОСОБА_26 встановлено,
що 10 вересня 2009 року біля 16 год. до неї в
квартиру забігла ОСОБА_25, співмешканка
ОСОБА_21, яка привела з собою
потерпілого ОСОБА_7 і стала кричати до
свідка дати води, так як побили ОСОБА_7.
ОСОБА_25 разом із потерпілим зайшли у
ванну, де останній почав вмиватися і в
цей час свідок запитала в останнього,
що трапилось на що той відповів, що йому
переламали щелепу, однак хто саме це
зробив, не повідомив.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №239 від 29.10.2009 року
ОСОБА_7нанесені тілесні ушкодження у
вигляді перелому нижньої щелепи зліва
в ділянці між 5-6 зубами із незначним
зміщенням відламків, травматичної
екстирпації 5-го зуба на нижній щелепі
зліва, які за ступенем тяжкості
віднесені до середніх тілесних
ушкоджень, які спричинили розлад
здоров"я строком більше 21-го дня (т.2
а.с.88).

Окрім цього, вина ОСОБА_5 у вчиненні
даного злочину за обставин, викладених
в обвинувальному висновку
стверджується: заявою потерпілого
ОСОБА_7 про нанесення йому тілесних
ушкоджень; протоколом очної ставки між
ОСОБА_21 і ОСОБА_5, під час проведення
якої ОСОБА_21 підтвердив обставини за
яких ОСОБА_7 отримав тілесні
ушкодження; протоколом очної ставки
між потерпілим ОСОБА_7 і обвинуваченим
ОСОБА_5, під час якої потерпілий
засвідчив, яким чином йому наніс
тілесні ушкодження ОСОБА_5; протоколом
очної ставки між свідком ОСОБА_22 і
обвинуваченим ОСОБА_5, під час
проведення якої свідок підтвердив
обставини при яких ОСОБА_5 наніс
тілесні ушкодження ОСОБА_7; протоколом
відтворення обстановки і обставин
події за участю потерпілого ОСОБА_7, під
час якого потерпілий показав на якому
місці знаходився він відносно ОСОБА_22,
ОСОБА_21 та ОСОБА_5; протоколом
відтворення обстановки і обставин
події за участю свідка ОСОБА_22 під час
якого свідок показав на якому місці
знаходився він відносно ОСОБА_21, ОСОБА_7
та ОСОБА_5 та показав, як ОСОБА_5 наніс
ОСОБА_7 різкий удар в обличчя (т.2
а.с.4,36-37,51,52,58-61,65-66,71-74,95) та іншими
матеріалами кримінальної справи.

По епізоду крадіжки мобільного
телефону у потерпілого ОСОБА_8,
підсудний ОСОБА_4 суду пояснив, що в
кінці грудня 2009 року, точної дати уже не
пам"ятає, разом із своїм знайомим,
потерпілим у справі ОСОБА_8, протягом
вечора розпивали спиртні напої у
різних кафе смт. Вапнярка. коли
перебували в кафе "Світанок", то
потерпілий розмовляв з кимсь по своєму
мобільному телефону, який потім поклав
у кишеню куртки. Поверталися додому
після 23 год. ночі і коли проходили біля
кафе "Зодіак", стали розмовляти між
собою в ході чого між ними виникла
словесна суперечка. Підсудний почав
заспокоювати потерпілого, для чого
взяв його лівою рукою за шию й нагнув до
низу. При цьому згадав, що в кишені
куртки потерпілого знаходиться
мобільний телефон і, скориставшись
нагодою, що потерпілий, будучи зігнутим
до землі, не бачить дій підсудного,
непомітно витягнув з кишені його
куртки мобільний телефон, якого поклав
у кишеню своєї куртки. Коли вони
розійшлися, підсудний викинув з
мобільного телефону сім-карту й пішов
до себе додому в с. Вербову. Десь через
неділю після події, обміняв викрадений
телефон із своїм родичем ОСОБА_28. Якому
не повідомляв, що телефон викрадений.
Приблизно у березні 2010 року до нього
додому приїжджав потерпілий, який
прохав повернути телефон, на що
підсудний відповів, що телефону він не
викрадав. 29 березня 2010 року
працівниками міліції викрадений
телефон був вилучений у ОСОБА_28

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що в
кінці грудня 2009 року, точної дати не
пам"ятає, разом із своїм знайомим
ОСОБА_4 протягом вечора розпивали
спиртні напої у різних кафе смт.
Вапнярка. при цьому потерпілий
декілька раз розмовляв по своєму
мобільному телефону в присутності
ОСОБА_4. Телефон зберігав в кишені
куртки. Коли біля 24 год. ночі вони
поверталися додому, то стали
перекурити біля кафе "Зодіак" і чомусь
стали сперечатися між собою, проте з
якої причини, не пам"ятає. В ході
суперечки, стали боротися під час чого
ОСОБА_4 взяв потерпілого рукою за шию й
нагнув донизу. Коли вони заспокоїлися,
ОСОБА_4 сказав, що йде додому, що й
зробив. Коли ОСОБА_4 пішов, потерпілий
виявив, що з кишені куртки зник телефон.
Після цього він забіг до себе додому й
став кричати, що ОСОБА_4 викрав у нього
мобільний телефон. Вони з матір"ю
вибігли на вулицю, однак підсудного не
знайшли. Потерпілий неодноразово
приїжджав до підсудного додому й
прохав повернути телефон, однак той
відповідав, що телефону не викрадав. 29
березня 2010 року мати із заявою
звернулася в міліцію і цього же дня
працівниками міліції мобільний
телефон було вилучено у ОСОБА_28, родича
підсудного. Вважає, що скоріш за все
підсудний викрав у нього мобільний
телефон коли вони боролися між собою.
Претензій матеріального і морального
характеру до підсудного не має.

Законний представник потерпілого
ОСОБА_8, мати ОСОБА_29 суду пояснила, що в
кінці грудня 2009 року, більш точної дати
не пам"ятає, біля 24 год. ночі в будинок
забіг її син ОСОБА_8, який є інвалідом
третьої групи з дитинства, й став
кричати, що ОСОБА_4 викрав у нього
мобільний телефон. З свого мобільного
телефону вона набрала номер телефону
сина, однак телефон був поза зоною. Вони
з сином вибігли на вулицю з метою
розшукати підсудного, однак того не
знайшли. В міліцію не зверталася, так як
думала, що підсудний добровільно
поверне телефон. Син неодноразово
їздив додому до ОСОБА_4 з проханням
повернути телефон, проте підсудний
відповідав, що телефону не викрадав. 29
березня 2010 року вона звернулася із
заявою в міліцію про крадіжку телефону,
якого цього же дня працівниками
міліції було вилучено у ОСОБА_28, родича
підсудного. При розмові з сином,
останній їй говорив, що не бачив коли
саме ОСОБА_4 викрав у нього телефон.
Претензій матеріального і морального
характеру до підсудного не має.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що в кінці
грудня 2009 року до нього додому прийшов
брат дружини ОСОБА_4 й запропонував
обмінятися мобільними телефонами. При
цьому ОСОБА_4 показав йому мобільний
телефон марки "Нокіа-Н-70", повідомивши,
що телефон належить йому. Свідок
погодився на обмін. 29 березня 2010 року до
свідка додому приїхав дільничний
інспектор міліції, який запитав чи не
давав йому ОСОБА_4 мобільний телефон
"Нокіа-Н-70", на що свідок відповів
ствердно. Після цього в приміщенні
Вапнярського селищного відділення
міліції у присутності двох понятих
мобільний телефон у свідка було
вилучено й при цьому працівники
міліції повідомили, що даний телефон
ОСОБА_4 викрав у ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_31 суду пояснив, що 29
березня 2010 року разом з ОСОБА_32 були
присутні в якості понятих під час того,
як в приміщенні Вапнярського селищного
відділення міліції працівниками
міліції у ОСОБА_28 було вилучено
мобільний телефон "Нокіа-Н-70" й при
цьому ОСОБА_28 пояснив, що в кінці грудня
2009 року, більш точної дати не пам"ятає,
даний телефон в обмін на свій він
отримав від ОСОБА_4, брата його дружини.

Крім цього, вина ОСОБА_4 у вчиненні
крадіжки мобільного телефону у
потерпілого ОСОБА_8 стверджується:
висновком товарознавчої експертизи
№1128 від 26.04.2010 р. відповідно до якого
вартість мобільного телефону
"Нокіа-Н-70" на момент проведення
експертизи становить 1836,80 грн. (т.3
а.с.52-54); протоколом огляду речового
доказу, яким є належний ОСОБА_8
мобільний телефон "Нокіа-Н-70" (т.3 а.с. 57);
зберігальною розпискою ОСОБА_29
(законного представника потерпілого
ОСОБА_8) про отримання від слідчого
Чуприни В.М. викраденого у сина
мобільного телефону "Нокіа-Н-70" (т.3 а.с.
59) та іншими матеріалами кримінальної
справи.

Заслухавши пояснення підсудних,
потерпілих, свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що вина
підсудних скоєнні злочинів доказана і
їх дії правильно кваліфіковано: ОСОБА_5
за ст. 186 ч.2 КК України, як відкрите
викрадення чужого майна (грабіж),
поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя та здоров"я
потерпілого, вчинений за попередньою
змовою групою осіб та ст. 122 ч.1 КК
України, як умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121 цього Кодексу,
але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров"я;

ОСОБА_4 за ст. 186 ч.2 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке
не є небезпечним для життя та здоров"я
потерпілого, вчинений за попередньою
змовою групою осіб; ст. 122 ч.1 КК України,
як умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, тобто умисне ушкодження,
яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121 цього Кодексу,
але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров"я; ст. 185 ч.2 КК України, як таємне
викрадення чужого майна (Крадіжка),
вчинене повторно.

Призначаючи покарання
ОСОБА_5, суд враховує характер і ступінь
суспільної небезпечності вчиненого,
особу підсудного, який повністю визнав
вину, в добровільному порядку
відшкодував заподіяну злочинами шкоду,
позитивно характеризується за місцем
проживання, має на утриманні двоє
малолітніх дітей, що суд визнає
обставинами, які пом"якшують покарання,
обставини, які обтяжують покарання,
якими суд визнає вчинення злочинів у
стані алкогольного сп"яніння, і вважає,
що виправлення і перевиховання ОСОБА_5
можливе в умовах застосування
покарання у виді позбавлення волі із
звільненням від відбування
призначеного покарання з
випробовуванням протягом іспитового
строку, зарахувавши в строк відбування
покарання період тримання під вартою з
23 квітня 2009 року по 9 вересня 2009 року та
з 27 жовтня 2009 року по 8 вересня 2010 року, а
всього один рік два місяці і 27 днів (т.1
а.с. 163, 216; т.2 а.с. 84, 250).

Призначаючи покарання ОСОБА_4, суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпечності вчиненого, особу
підсудного, який, будучи відданим до
суду за ст. 187 ч.2 КК України, вчинив два
нових умисних злочини проти приватної
власності, за один з яких засуджений, не
вжив будь-яких заходів щодо
відшкодування заподіяної злочинами
шкоди, злочини вчинив у стані
алкогольного сп"яніння, що суд визнає
обставинами, які обтяжують покарання, і
вважає, що виправлення і перевиховання
ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції
його від суспільства.

Як убачається з вироку Томашпільського
районного суду від 9 грудня 2011 року
ОСОБА_4 засуджено за ст. 185 ч.3, 75 КК
України до трьох років позбавлення
волі із звільненням від відбування
призначеного покарання з
випробовуванням протягом іспитового
строку на один рік і 6 місяців і злочин
за який ОСОБА_4 було засуджено, вчинений
24 липня 2011 року, а тому при визначенні
остаточного покарання за сукупністю
цих злочинів суд повинен керуватися
положеннями ч.4 ст. 70 КК України (т.4
а.с.42). При цьому, в строк відбування
призначеного покарання підлягає
період тримання під вартою з 23 квітня
2009 року по 9 вересня 2009 року, а всього 4
місяці і 16 днів (т.1 а.с. 163, 216).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6
підлягає частковому задоволенню. З
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 належить до
стягнення 5000 грн., а не 10000 грн., як про
це зазначено у позові, у відшкодування
моральної шкоди, яка полягає у
моральних стражданнях в зв"язку з
ушкодженням здоров"я.

Цивільний позов ОСОБА_29,
законного представника потерпілого
ОСОБА_8 підлягає задоволенню. З ОСОБА_4
на користь ОСОБА_8 належить до
стягнення 275 грн. заподіяної злочином
моральної шкоди та 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

За змістом ст. 93 КПК України
судові витрати покладаються на
засуджених. При визнанні підсудного
винним суд постановляє стягти з нього
судові витрати..

Матеріалами справи встановлено
(т.3 а.с. 24,55), що вартість судових витрат
по справі за проведення судової
товарознавчої експертизи складає 2666,76
грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_4
на користь НДЕКЦ при УМВС України у
Вінницькій області.

На підставі викладеного і керуючись ст.
323-324 КПК України, п.11 Перехідних
положень КПК України в редакції Закону
України від 13 квітня 2012 року, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ст.ст. 186 ч.2, 122
ч.1 КК України і призначити покарання:
за ст. 186 ч.2 КК - чотири роки позбавлення
волі; за ст. 122 ч.1 КК - один рік
позбавлення. На підставі ст. 70 ч.1 КК
України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим за
сукупністю цих злочинів остаточно
визначити покарання - чотири роки
позбавлення волі, зарахувавши в строк
відбування призначеного покарання
період тримання під вартою з 23 квітня
2009 року по 9 вересня 2009 року та з 27
жовтня 2009 року по 8 вересня 2010 року, а
всього один рік два місяці і 27 днів. На
підставі ст. 75 КК України від
відбування призначеного покарання
звільнити з випробовуванням протягом
іспитового строку на два роки.

На підставі ст.76 КК України
покласти на ОСОБА_5 такі обов»язки:

- не виїжджати на постійне місце
проживання за межі України без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання і роботи;

- періодично з"являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

ОСОБА_4 визнати винним за ст. ст.185 ч.2, 186
ч.2, 122 ч.1 КК України і призначити
покарання: за ст. 185 ч.2 КК - два роки
позбавлення волі; за ст. 186 ч.2 КК - чотири
роки позбавлення волі; за ст. 122 ч.1 КК -
один рік позбавлення волі. На підставі
ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
за сукупністю цих злочинів остаточно
визначити покарання - чотири роки
позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70
КК України шляхом повного поглинення
невідбутого покарання за вироком
Томашпільського районного суду від 9
грудня 2011 року за ст. 185 ч.3 КК у виді
трьох років позбавлення волі за
сукупністю цих злочинів остаточно
визначити покарання - чотири роки
позбавлення волі, зарахувавши в строк
відбування призначеного покарання
період тримання під вартою з 23 квітня
2009 року по 9 вересня 2009 року, а всього
чотири місяці і 16 днів.

До вступу вироку у законну силу
запобіжні заходи ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити попередні - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_29,
законного представника потерпілого
ОСОБА_8 задовольнити повністю. Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 275 грн.
заподіяної злочином матеріальної
шкоди та 500 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій
області 2666,76 грн. судових витрат по
справі за проведення судової
товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі передати
за приналежністю потерпілим, а ключ
запалювання від мотоцикла "Кануні" -
засудженому ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений
протягом 15 днів з моменту проголошення
до апеляційного суду Вінницької
області через Томашпільський районний
суд.

Суддя: В. С. Ставнійчук