Справа № 498/1149/13- к
Провадження № 1-кп/498/59/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Великомихайлівський
районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Теренчук Н.С.,

при секретарі- Байдан Л.В.,

за участю прокурора - Комишана О.Л.,

обвинуваченого - ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в с.м.т. Велика
Михайлівка кримінальне провадження
внесене в Єдиний реєстр досудових
розслідувань за №0000169 від 29
квітня 2013 року, відносно
обвинуваченого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Новосавицьке Великомихайлівського
району, Одеської області, громадянина
України, з неповною середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2,
раніше не судимого

у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121
КК України.

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2013 року, біля 20:00 годин, в с.
Новосавицьке, по вул. Леніна бн
Великомихайлівського району,
Одеської області, між обвинуваченим
ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 виникла
сварка, на ґрунті раптово виниклих
неприязних відносин, яка перетворилась
в бійку, під час якої обвинувачений
ОСОБА_1, маючи умисел на заподіяння
тяжких тілесних ушкоджень, умисно, за
допомогою кухонного ножа наніс один
удар потерпілому ОСОБА_2, в область
живота з правої сторони, тим самим
cпричинив останньому згідно висновку
СМЕ №89 від 08.06.2013 року, тілесні
ушкодження у вигляді одного
проникаючого колото-різаного
поранення правої передньобокової
поверхні живота з пошкодженням правої
долі печінки. Вказані тілесні
ушкодження могли бути спричиненні
предметом колото-різаної дії, яким міг
бути ніж. Дані пошкодження були
небезпечними для життя в момент
спричинення і згідно п.2.1.2., п.2.1.3 «к»,
«Правил судово-медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»
мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень
і являються небезпечними для життя в
момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 свою вину у вчинені даного
злочину визнав повністю. Суду пояснив,
що 28.04.2013 року, близько 20:00 годин він
знаходився у себе вдома, та в цей час до
нього додому прийшов колишній чоловік
його сестри ОСОБА_2, з хлопцем на ім'я
ОСОБА_5, призвіща його він не знає, так
як даного хлопця бачив лише один раз.
ОСОБА_2 попросив його налити йому
домашнього вина, на що він відповів, що
в нього вина залишилось мало, але все
одно налив їм у веранді свого
домоволодіння два стакана вина,
кожному. При цьому ОСОБА_2 прийшов до
нього вже в стані алкогольного
сп'яніння, а інший незнайомий йому
хлопець, як йому здалося, був в
тверезому стані. Він теж в той день був
тверезий, й взагалі на протязі одного
року не вживає спиртні напої. Через
деякий час, коли вони зібрались йти від
нього, то ОСОБА_2 почав йому говорити,
щоб він дав їм домашнього вина з собою,
на що він відповів що не зможе, тому що
його залишилось дуже мало. В результаті
чого між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, в
ході якої ОСОБА_2 ударив його головою в
область чола. Після цього він обурився
та взяв з електричної плитки кухонний
ніж, і лівою рукою наніс один удар ножем
в область правої брюшної частини
живота. При цьому удар наносив лівою
рукою знизу. Потім він кухонний ніж
відразу відкинув на металеве ліжко.
ОСОБА_2 спочатку присів на землю, а
потім приблизно через хвилини дві
почав висловлюватись в його адресу
нецензурними словами, та знов хотів
його ударити. В цей момент незнайомий
йому хлопець розборонив їх, та відразу
зник з місця події. Потім ОСОБА_2 вийшов
з території його домоволодіння, та в
той вечір він його більше не бачив.
Потім він злякавшись відповідальності
одразу викликав швидку медичну
допомогу Великомихайлівської ЦРЛ, та
зателефонував до чергової частини
Великомихайлівського РВ, де сповістив
їм про скоєне. У вчиненому щиро
розкаявся, запевняє, що більше злочинів
скоювати не буде та просив суворо не
карати.

Крім зізнальних показань
обвинуваченого ОСОБА_1, даних ним в
судовому засіданні, його вина
підтверджується доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_2, даними
ним в судовому засіданні, про те, що він
знає ОСОБА_1, як працьовиту, спокійну
людину, також не вживає спиртні напої
на протязі довгого часу, доглядає свою
хвору мати. Ввечері 28.04.2013 року він
разом з ОСОБА_5, розпивали у нього вдома
вино. Потім біля 20:00 годин вони пішли в
гості до ОСОБА_1 Він попросив ОСОБА_1,
налити їм домашнього вина. ОСОБА_1,
налив їм у веранді свого домоволодіння
два стакана вина, при цьому ОСОБА_1, з
ними спиртні напої не вживав. Через
деякий час вони зібрались уходити, й
почав просити у ОСОБА_1, щоб той дав
домашнього вина з собою. ОСОБА_1,
відповів, що вина не дасть, так як його
залишилось дуже мало. В результаті чого
між ним та ОСОБА_1, виникла сварка, в
ході якої він ударив ОСОБА_1, в область
чола. Під час штовханини ОСОБА_1, взяв з
електричної плитки яка знаходилася в
даній кімнаті, кухонний ніж, і лівою
рукою наніс один удар ножем в область
правої брюшної частини його живота.

Показаннями неповнолітнього свідка
ОСОБА_6 даними ним в судовому засіданні,
про те, що 28.04.2013 року біля 20:20 годин до
нього зателефонував його дядько
ОСОБА_1, і сповістив, що у його батька
ОСОБА_2 різана рана в області живота.
Після чого він переживаючи за батька,
взяв свого велосипеда, та поїхав його
шукати. На перехресті вулиць Леніна та
Гагаріна він знайшов його, батько лежав
на узбіччі проїзної частини. Батько
сповістив його, що в нього щось болить в
правому боці, подивившись, він побачив
що там рана. Потім він побіг до сусіда,
який проживає поряд, й попрохав його
щоб відвіз батька до лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_7 даними ним в
судовому засіданні, про те, що 28.04.2013
року біля 20:30 він знаходився вдома. До
нього прибіг ОСОБА_6 і сповістив що у
його батька ОСОБА_2, в животі різана
рана й попросив щоб він відвіз його до
лікарні. Після цього він взяв
автомобіль і поїхав в центр села на
перехрестя вулиць Леніна та Гагаріна,
підібрав там ОСОБА_2, й відвіз його до
лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_8 даними ним в
судовому засіданні, про те, що

на місці події його в той вечір не було,
що стосується ОСОБА_1, то він його знає
тільки з позитивної сторони.

Витягом з кримінального провадження
№0000169 від 29 квітня 2013 року, згідно
якого 28.04.2013 року біля 21:15 годин до
приймальної покою Великомихайлівської
ЦРЛ було доставлено ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця с.Новосавицьке, з
діагнозом: проникаюче ножове поранення
брюшної стінки, алкогольне спяніння
(а.с. 1).

Карткою первинного обліку інформації,
яка надійшла по телефону від 28 квітня
2013 року, згідно якої 28.04.2013 року біля 21:15
годин до приймальної покою
Великомихайлівської ЦРЛ було
доставлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
мешканця с.Новосавицьке, з діагнозом:
проникаюче ножове поранення брюшної
стінки, алкогольне сп'яніння (а.с. 7).

Протоколом огляду місця події від
28.04.2013 року, з фото таблицями, згідно
якого місцем події являється територія
домоволодіння розташованого по
АДРЕСА_1 (а.с.9-21).

Постановою про визнання речових
доказів та передачу їх на зберігання
від 29 квітня 2013 року, згідно якої
кухонний ніж, визнати речовим доказом у
кримінальному провадженні за
№0000169 (а.с. 26).

Протоколом проведення слідчого
експерименту від 07.05.2013 року, з фото
таблицями, згідно якого потерпілий
ОСОБА_2, розказував і показував як
обвинувачений ОСОБА_1 вдарив його один
раз кухонним ножем в живіт, спричинивши
йому тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 44-49).

Постановою про визнання речових
доказів та передачу їх на зберігання
від 07 травня 2013 року, згідно якої
футболку жовтого кольору ОСОБА_2,
визнати речовим доказом у
кримінальному провадженні за
№0000169 (а.с. 52).

Протоколом проведення слідчого
експерименту від 02.05.2013 року, з фото
таблицями, згідно якого обвинувачений
ОСОБА_1 розказував і показував як
вдарив потерпілого ОСОБА_2, один раз
кухонним ножем в живіт, спричинивши
йому тяжкі тілесні ушкодження (а.с.
106-112).

Висновком СМЕ №89 від 15 травня 2013 року,
згідно якого у гр. ОСОБА_2, були наступні
тілесні ушкодження: одне проникаюче
колото-різане поранення правої
передньобокової поверхні живота з
пошкодженням правої долі печінки.
Описані тілесні ушкодження заподіяні
незадовго до надходження гр. ОСОБА_2 в
стаціонар, і таким чином, могли
утворитися 28.04.13 р. Перераховані вище
поранення, зазначені в п.1 висновків є
колото-різаними, на що вказують:
перевага довжини над шириною, рівні
краї (з медичної карти №1229 на ОСОБА_2) і
заподіяні предметом, що володіє колото-
різаною дією, яким міг бути ніж.
Пошкодження у вигляді проникаючого
колото- різаного поранення правої
передньобокової поверхні живота з
пошкодженням правої частки печінки
було небезпечним для життя в момент
заподіяння і згідно п.2.1.2. і п.2.1.3 «к»
«Правил судово- медичного визначення
ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»
(1995р.), відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень за критерієм
небезпеки для життя. Утворення
ушкоджень, що були у гр. ОСОБА_2 в
результаті «падіння з висоти власного
зросту» виключено. Вищевказані
ушкодження розташовуються в області
доступної для дії власної руки
потерпілого (а.с. 126-128).

Висновком СМЕ №282 від 20.05.2013 року,
згідно якого на футболці ОСОБА_2,
спереду справа, виявлено одне
колото-різане пошкодження, яке могло
бути заподіяно плоским колючо - ріжучим
знаряддям типу ножа, клинок якого має
обушок, відносно гостре лезо і ширину
слідоутворюючі частини не більше 3,0 см.
Колото-різане пошкодження на футболці
ОСОБА_2 могло бути заподіяно клинком
представленого на дослідження
кухонного ножа (а.с. 135-139).

Атом №291 комісійної стаціонарної
комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи,
від 05.06.2013 року, згідно якої «ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, каким либо хроническим
психическим заболеванием, слабоумием,
не страдал и не страдает. ОСОБА_1 с 2004 г.
страдает хроническим алкоголизмом без
слабоумия и изменения личности. ОСОБА_1
на момент инкриминируемого ему деяния
признаков временного болезненного
расстройства психической деятельности
не обнаруживал, мог осознавать
значение своих действий и руководить
ими. ОСОБА_1 в настоящее время может
осознавать значение своих действий,
способен понимать смысл
предъявленного ему подозрения,
необходимость ответственности,
показания свидетелей, участвовать з
следственных действиях и предстать
перед судом. В применении
принудительных мер медицинского
характера не нуждается. Испытуемый
ОСОБА_1 каких-либо
индивидуально-психологических
особенностей, которые бы могли оказать
существенное влияние на его поведение
и деятельность как при совершении
преступления, так и впоследствии не
обнаруживает. Личность его
интеллектуально и эмоционально зрелая,
способна к сознательному и волевому
контролю своего поведения, его
коррекции, прогнозу последствий
совершаемых действий и поступков,
адекватной их критической оценке. В
момент совершения правонарушения он в
каком- либо особом эмоциональном
состоянии, которое бы могло
существенно повлиять на его сознание и
деятельность, не находился, мог
правильно понимать характер
совершаемых им действий,
прогнозировать их возможные
последствия. Отмечаемое у
подэкспертного эмоциональное
состояние при совершении
инкриминируемого ему дяния может быть
обозначено, как состояние выраженного
эмоционального напряжения, возникшего
ситуационно, не снижающее
подконтрольность поведения сознанию. В
состоянии физиологического аффекта
испытуемый не находился. Об этом
свидетельствует отсутствие
характерной для аффекта динамики
протекания эмоциональной реакции, ее
стадийности, отсутствие признаков
аффективно суженного знания,
аффектогенной амнезии и
постаффективной астении» (а.с. 147-152).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
вважає їх достатніми для визнання
винним обвинуваченого ОСОБА_1, в скоєні
інкримінованих дій, оскільки ці докази
узгоджуються між собою, не містять
розбіжностей, об'єктивно відображають
хід подій, відповідають фактичним
обставинам справи, не викликають у суду
ніяких сумнівів в їх достовірності.

На підставі викладеного, суд вважає, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1, в скоєнні
даного злочину доведена повністю.

При вказаних обставинах, дії
обвинуваченого ОСОБА_1, суд кваліфікує
за ч. 1 ст.121 КК України - умисне тяжке
тілесне ушкодження тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для
життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_1
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, злочин
вчинений ОСОБА_1 відноситься до
категорії тяжких злочинів, особу
винного, який за місцем проживання
характеризується позитивно, раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, обставину, що пом'якшує
покарання - щире каяття у скоєному,
обставин, що обтяжують покарання -
судом не вбачається, тому суд вважає, що
йому має бути призначено покарання
необхідне й достатнє для його
виправлення та попередження нових
злочинів у вигляді позбавлення волі.

Проте, враховуючи, що обвинувачений
ОСОБА_1, розкаюється у скоєному, раніше
до кримінальної відповідальності не
притягувався, суд вважає, що
виправлення його можливе без ізоляції
від суспільства з наданням іспитового
строку у порядку ст.75 КК України.

Згідно зі ст. 76 ч.1, п.п.2-3 КК України,
покласти на обвинуваченого ОСОБА_1
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання з
іспитовим строком в 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти
на обвинуваченого ОСОБА_1 обов'язки: не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1
відраховувати з моменту виконання
вироку.

Речові докази: кухонний ніж, футболку
жовтого кольору (а.с. 26, 52) - знищити.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду. Копія вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня
після його ухвалення надсилається
учаснику судового провадження, який не
був присутнім у судовому засіданні.

Апеляційна скарга може бути подана на
протязі 30 днів з дня проголошення
вироку до апеляційного суду Одеської
області, шляхом її подачі через
Великомихайлівський районний суд, а
обвинуваченим, які перебувають під
вартою протягом 30 днів з моменту
вручення копії вироку.

Суддя

Н.С.Теренчук