У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого
- судді

Філатова В.М.,

суддів

Косарєва В.І., і Гриціва М.І.,

за участю
прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві
25 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 та касаційним поданням заступника
прокурора Донецької області на вирок Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 21 березня 2006 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

раніше не судимого

- виправдано за недоведеністю його вини у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 1 серпня 2006 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_2 було обвинувачено в тому, що він
25.08.2004р., знаходячись в приміщенні Донецького заводу хімічних виробів на
вул. Софіїївська, 1 в м. Донецьку, на ґрунті особистих неприязних стосунків,
під час сварки з ОСОБА_1, умисно наніс останньому удар рукою в
груди, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження. Виправдовуючи ОСОБА_2 за недоведеністю його вини у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України суд вказав, що досліджені в судовому
засіданні докази є сумнівними і не
підтверджують вчинення ОСОБА_2
цього злочину, а джерело отримання додаткових доказів вичерпано.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд,
посилаючись на те, що його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України підтверджується матеріалами справи і
суд безпідставно виправдав його.

У касаційному поданні заступник
прокурора Донецької області просить вирок і ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд через істотне порушення кримінально-процесуального закону.
Вважає, що суд першої і апеляційної інстанцій без достатніх підстав відкинули
докази вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
мотивуючи свої рішення висновками, які не відповідають фактичним
обставинам справи. Суд безпідставно не
врахував покази потерпілого ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3 та висновки судово-медичної експертизи і допустив
однобічність і неповноту під час розгляду справи. Крім того посилається на
порушення судом вимог ст.277 КПК України при зміні прокурором обвинувачення в
суді.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який підтримав касаційне подання і вважав, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги і подання, колегія суддів вважає,
що скарга і подання підлягають
задоволенню з таких підстав.

Суд, виправдовуючи ОСОБА_2 у
зв'язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину, дійшов висновку про те, що показання
потерпілого ОСОБА_1 є неправдивими і містять розбіжності з показаннями свідка
ОСОБА_3 та показаннями експерта. Крім
того суд зазначив, що обвинувачення ОСОБА_2 ґрунтується на припущеннях, інших достатніх доказів його вини не
пред'явлено.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна.

Так, у своїх показаннях на досудовому слідстві
і в судовому засіданні потерпілийОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_2 наніс йому удар в груди, від чого
він упав і знепритомнів (а.с.22 т.1,а.с.224т.2).

Із висновку експерта №
3211/350 5.05.2005р. видно, що у
потерпілого ОСОБА_1 виявлені ушкодження грудей і струс головного
мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров¢я, і які утворились від дії тупих
предметів та відповідають обставинам і строку їх спричинення вказаних
потерпілим(а.с.136,т.1).

Однак цим доказам в сукупності з
іншими доказами у справі суд відповідної оцінки не дав, а взяв до уваги як безперечний доказ показання ОСОБА_2, в яких він заперечив факт
нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Такі висновки суду і зокрема про
те, щоОСОБА_1
міг обмовити ОСОБА_2 є непереконливі і суперечливі, оскільки з таких же підстав і ОСОБА_2міг заперечувати свою причетність до
побиття потерпілого.

Як видно із матеріалів справи,
свідок ОСОБА_3 на досудовому слідстві і в судовому засіданні не заперечив факт
конфлікту між ОСОБА_1
і ОСОБА_2 і підтвердив, що ОСОБА_2 наніс удар ОСОБА_1 в груди зліва і від чого останній
ударився головою об стіну (а.с.241 т.2, а.с.95 т.2).

Тому вважати, що наявні докази не
підтверджують показання потерпілого ОСОБА_1 підстав не має.

За таких обставин, суд дійшов передчасного висновку про
недоведеність винуватості ОСОБА_2 і без достатніх підстав
виправдав його за ч.2 ст.125 КК України.

Порушення ч.4 ст.277 КПК України не
є істотним, оскільки потерпілому вручена копія постанови про зміну
обвинувачення і він не був позбавлений права підтримувати попереднє
обвинувачення.

Апеляційний суд перевіряючи справу
не виправив помилок суду першої інстанції, і залишив вирок без зміни.

Оскільки, судом першої інстанції
наявні докази у справі належним чином не перевірені і не оцінені, обвинувачення в достатній мірі
не спростоване, і висновки суду не відповідають фактичним обставинам, колегія
суддів вважає, що вирок і ухвала апеляційного суду у зв'язку з порушенням ст.369 КПК України
підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду
слід ретельно дослідити зазначені вище
обставини, дати належну оцінку
усім доказам у справі в їх сукупності
і в залежності від встановленого
прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 та касаційне подання заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 21 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 1 серпня 2006 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Судді:

Філатов
В.М. Косарєв
В.І. Гриців
М.І.