Номер провадження: 11-кп/785/534/15
Номер справи місцевого суду: 520/6079/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 р. по кримінальному провадженню № 11-кп/785/534/15 відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, українця, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 р. ОСОБА_8 засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі; з ОСОБА_8 на користь держави стягнуто судові витрати за проведення експертиз у сумі 1 769 грн. 4 коп.

Вказаним вироком ОСОБА_8 засуджений за те, що 02.04.2014 р., приблизно о 09:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, він та ОСОБА_11 розпивали алкогольні напої, знаходячись у приміщенні кв. АДРЕСА_2 - за місцем проживання обвинуваченого, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки ОСОБА_8 навмисно наніс наявним у нього в руці кухонним ножем удар в живіт ОСОБА_11 , чим заподіяв тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні черевної стінки праворуч по середньо ключичній лінії, що проникає в черевну порожнину, з пошкодженням очеревини великого сальника, петель тонкої кишки, кореня брижі тонкої кишки, черевної частини аорти (рановий канал сліпо закінчується в черевній частині аорти), що призвело до гострої крововтрати, від якої, після того, як ОСОБА_11 вийшов в парадну, через деякий час наступила його смерть.

В апеляційній сказі прокурор просить зазначений вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі, посилаючись на те, що висновок суду про те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК, а не ч. 1 ст. 115 КК України, - не відповідає фактичним обставинам справи, суд невірно кваліфікував дії обвинуваченого та неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляції просить вирок суду скасувати та направити матеріали кримінального провадження на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що було порушено його право на захист, так як він зміг зустрітись з призначеним йому адвокатом в ході розгляду справи в суді тільки за 10 хвилин до судового засідання, захисник належним чином не ознайомився з матеріалами кримінального провадження. Крім того, судом не розглянуто заявлене стороною захисту 16.02.2015 р. клопотання про витребування даних про потерпілого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив вирок суду змінити (не зазначаючи як), посилаючись на те, що судовий розгляд було проведено неповно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд не прийняв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а стороною обвинувачення не було доведено вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Потерпілий сам спричинив собі тілесне ушкодження ножем, який тримав ОСОБА_8 . Потерпілий не оборонявся, а раптово напав на ОСОБА_8 і така поведінка потерпілого була типовою після вживання ним алкогольних напоїв. Проте далі в апеляційній скарзі стверджується, що ОСОБА_12 захищався від нападу потерпілого, однак застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а тому ОСОБА_8 вийшов за межі заходів, необхідних для захисту перевищив межі необхідної оборони при захисті від протиправної поведінки ОСОБА_11 , оскільки оборонявся від вилки ножем, що явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту. Далі в апеляції зроблено висновок про те, що мало місце навмисне вбивство при перевищені меж необхідної оборони.

В доповненнях до апеляції, після залишення останньої без руху, захисник вказав на неповноту судового розгляду, в ході якого не було розглянуто клопотання сторони захисту про витребування даних стосовно особи потерпілого, що має істотне значення та є підставою для скасування вироку, а також вказав на те, що при призначенні покарання суд не взяв до уваги наявність пом`якшуючих обставин. На думку захисника в судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено вину обвинуваченого. Висновки експертиз, на які послався суд, не підтверджують, а спростовують причетність ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого йому злочину - висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вирок підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження. При цьому, посилаючись на неповноту судового розгляду, ні в апеляції, ні в судовому засіданні апеляційного суду стороною захисту не заявлялись клопотання про витребування тих чи інших даних, про дослідження додаткових доказів, які не були досліджені в суді першої інстанції чи недостатньо досліджені, як це передбачено вимогами ст. 404 КПК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції прокурора, свої вимоги уточнив та заявив, що вони є такими, як викладено в апеляційній скарзі захисника; захисника, який також заперечував проти апеляції прокурора, підтримав свою апеляцію з доповненнями та стверджував, що вина його підзахисного не доведена, а тому вирок слід скасувати, кримінальне провадження закрити; прокурора, який заперечував проти всіх апеляцій, розглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів судового кримінального провадження, після призначення обвинуваченому захисника ОСОБА_7 за наслідками задоволення судом заяви про самовідвід захисника ОСОБА_13 , якого призвали на військову службу по мобілізації (а.п.95-97 т.3), в судовому засіданні 13.02.2015 р. ні обвинувачений, ні захисник ОСОБА_7 не заявляли будь-яких клопотань про надання додаткового часу для проведення бесіди чи ознайомлення з матеріалами судового провадження, що підтверджується журналом та звукозаписом судового засідання (а.п. 100-105 т.3) та свідчить про необґрунтованість доводів обвинуваченого про порушення його права на захист. Захисник в судовому засіданні заявив, що з матеріалами справи ознайомився (а.п.101 т.3).

Обвинувальний вирок суду постановлений за результатами досліджених в судовому засіданні доказів та відповідає фактичним обставинам справи.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, в наслідок чого настала смерть останнього, підтверджується наступним.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 мати померлого ОСОБА_11 пояснила, що її син зловживав алкоголем, в зв`язку з чим вона раніше відправляла його на лікування в психіатричну лікарню, розташовану в с. Олександрівка. Син давно товаришував з ОСОБА_8 , вони перебували у добросусідських відносинах, разом вживали спиртні напої і вона неодноразово просила ОСОБА_8 не давати спиртне сину, заявляючи Ти сам пий, а йому не наливай, йому не можна пити. Її син робив ремонт в квартирі ОСОБА_8 , у всьому допомагав йому. Не дивлячись на це, між ними були конфлікти: приблизно за два місяці до смерті сина, ОСОБА_8 розрізав йому щелепу. Тоді ОСОБА_8 не заперечував, що пошкодження сину наніс саме він і оплатив всі витрати: і за виклик швидкої допомоги, і за роботу хірурга, і за ліки. При цьому син просив її в міліцію про цей факт не повідомляти і зберіг надалі з ОСОБА_8 дружні стосунки. Напередодні загибелі сина вони знову в квартирі ОСОБА_8 розпивали спиртне. Наступного дня, біля 7-ми годин ранку 02.04.2014 р., вона збиралась на роботу, просила сина бути дома, не вживати спиртне, так як мав прийти працівник водоканалу і в цей час зателефонував обвинувачений, який попросив її сина принести кислих огірків, оскільки після минулого застілля йому було недобре. Син зібрався і біля 06 год. 45 хв. пішов до ОСОБА_8 . Коли вона перебувала на роботі, їй зателефонували та повідомили про смерть сина. Також і в даному випадку ОСОБА_8 добровільно відшкодував завдану їй смертю сина шкоду у розмірах, які вона вимагала.

Потерпіла, відповідаючи на питання прокурора, фактично спростувала доводи ОСОБА_8 про те, що був випадок, коли син бив її молотком, в зв`язку з чим вона зверталась до ОСОБА_8 за допомогою, пояснивши, що перед відправленням сина на лікування в психіатричну лікарню, останній її не бив, а тільки видавав сильні дикі крики. До ОСОБА_8 вона зверталась не за захистом, а просила його не давати спиртні напої сину.

В судовому засіданні вказані пояснення потерпілої ОСОБА_8 не спростовував, в тому числі і про попереднє спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . При проведенні судово-медичної експертизи по трупу ОСОБА_11 , на ньому на передній поверхні шиї в верхній третині був виявлений горизонтальний рубець, довжиною 8 см (а.п.25 т.2), що відповідає поясненням потерпілої.

Як видно з пояснень ОСОБА_8 в суді і даних протоколу огляду місця події, він сам продовжував вживати спиртні напої та продовжував пригощати ними сина потерпілої. ОСОБА_8 пояснив суду, що 01.04.2014 р. він з ОСОБА_11 в післяобідній час після 15-00 години, в житлі ОСОБА_8 випили 0,7 л горілки та розійшлися біля 19-00 години, а 02.04.2014 р. допили залишки горілки, після чого ще купили одну пляшку горілки, яку розпили.

Відповідно до протоколу огляду місця події - квартири ОСОБА_8 , у відрі для сміття на кухні було виявлено 2 пустих пляшки з-під горілки, об`ємом 0,7 л, а в кімнаті біля журнального столика, на якому знаходилась закуска, виявлено пляшку з-під горілки, об`ємом 0,5 л, наповнену наполовину (а.п. 12 т.1).

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи по трупу ОСОБА_11 , в його крові виявлено концентрацію етилового спирту 3,3 %, що відповідає сильному сп`янінню (а.п. 30 т.2).

Зважаючи на те, що, як 01.04.2014 р., так і починаючи з 7-ми годин ранку 02.04.2014 р. ОСОБА_8 розпивав горілку разом з потерпілим, то його ступінь сп`яніння також була значною на момент спричинення тілесного ушкодження потерпілому. Сам ОСОБА_8 з цього приводу суду пояснив, що, як він вважає, ступінь його сп`яніння була не сильна, так як він ще тримався на ногах - не падав, нормально мислив, стверджував, що на нього алкоголь не сильно діє.

Після затримання ОСОБА_8 02.04.2014 р., він о 17:25 годин пройшов медичний огляд та в його сечі за результатами проби, взятої о 17:30 годин було виявлено етанол в концентрації 1,99 %, на момент дослідження був запах алкоголю із ротової порожнини та ОСОБА_8 пояснив, що 01.04.2014 р. вживав горілку до 23:00 годин (а.п.78 т.1, 75-об. Т.3), що вказує на значну ступінь сп`яніння ОСОБА_8 на момент конфлікту з ОСОБА_11 , що мало місце біля 9-ти годин ранку, тобто ще за 9-ть годин до проведення його огляду.

Відповідно до протоколу огляду місця події - квартири ОСОБА_8 , ( а.п. 9-14 з фото таблицями на а.п.20-25 т .1) було виявлено чотири ножі: 2 ножі з дерев`яними ручками коричневого кольору знаходились поряд у вбудовані шафі на балконі кімнати № 1; в кімнаті № 2, де біля дивану знаходився журнальний столик з акуратно розміщеними різними предметами, в тому числі посудом та їжею, під стіною біля вікна прямо від входу, біля вазонів виявлено ніж, довжиною 16,7 см, а четвертий ніж виявлено на кухні на кухонному столі, довжиною 22 см, де на скатертині під лезом ножа виявлено речовину бурого кольору.

Свідок ОСОБА_15 біля 9-ти годин ранку, збираючись на роботу, почула крик сусіда з другого поверху ( ОСОБА_8 ), який просив визвати швидку допомогу. Вона побачила на сходах між першим та другим поверхом лежачого чоловіка з кровавою плямою на сорочці, біля якого стояв сильно схвильований ОСОБА_8 . В присутності лікарів швидкої допомоги, яка приїхала приблизно через 10 хвилин після виклику чоловік помер.

В ході огляду місця події - міжсходинкового майданчику між першим та другим поверхом парадної будинку, де проживав обвинувачений, було виявлено труп ОСОБА_11 , на одежі якого було щілиноподібне пошкодження, а також на самому трупі рану черевної стінки (а.п.26-30 т.1). До цього протоколу долучено фототаблиці, на яких видно, як розташування трупа з пошкодженнями, так і одежу, залиту рідиною бурого кольору, а також плями речовини бурого кольору, виявлені на майданчику 2-го поверху, де знаходиться квартира обвинуваченого - як біля самого сходового проходу, так і в глибині майданчика (а.п. 33-36 т.1).

За результатами проведення судово-медичної криміналістичної експертизи № 226 від 30.04.2014 р. (а.п.112-116 т.2) встановлено, що колото-різане пошкодження передньої поверхні черевної стінки ОСОБА_11 було спричинене ножем, який має обушок і лезо з максимальною шириною частини клинка, яка проникала в тіло, не більше 2,2 см, яким міг бути ніж з темно-синьою рукояткою, вилучений в ході огляду місця пригоди на кухні (а.п.13, 25 т.1, 121 т.2). Колото-різані пошкодження на лоскуті шкіри передньої поверхні черевної стінки трупа та на одежі з трупа ОСОБА_11 - полочці куртки і тенісці (по одному), відповідають одне одному по локалізації, створюючи частини одного пошкодження та утворились одночасно. В момент спричинення пошкодження потерпілий був повернутий до травмуючого предмету (клинка ножа) передньою поверхнею тіла.

При цьому експерт не виключає можливості спричинення колото-різаного пошкодження ОСОБА_11 при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_8 . Експерт у вступній частині цього висновку вказав ці обставини, а саме те, що після випитої ними великої кількості спиртного ОСОБА_16 став його ображати та погрожувати розправою, став говорити, що він цар і Бог і що може його вбити і за це йому нічого не буде та став штовхати його в груди. А далі став махати перед ним виделкою. В цей момент він взяв зі столу кухонний ніж і наніс ОСОБА_17 один удар в живіт. При цьому ОСОБА_8 показав жест рукою, як він наніс удар, а саме - правою рукою на викид.

Відповідно до висновку судово-медичної (цитологічної) експертизи вказаного вище ножа з темно-синьою рукояткою (ніж № 2), саме на ньому виявлена кров, яка може походити від потерпілого ОСОБА_11 , та виключається її походження від самого ОСОБА_8 (а.п.176-178 т.2). Така ж кров, яка може походити від потерпілого, але не може походити від обвинуваченого, виявлена і на скатертині кухонного столу в ході огляду місця події біля вказано вище ножа, що підтвердила судово-медична експертиза № 344 ( а.п. 184-187 т.2).

В ході проведення судово-медичної експертизи №129-1204/2014 від 30.04.2014 р. відносно трупа ОСОБА_11 , на останньому виявлено крововилив передньої поверхні правого плеча та колото-різану рану передньої поверхні черевної стінки справа, проникаючу в черевну порожнину, рановий канал якої проходить через підшкірно-жирову клітковину передньої черевної стінки, з пошкодженням очеревини великого сальника, петель тонкої кишки, кореня брижі тонкої кишки, черевної частини аорти та сліпо закінчується в черевній частині аорти, довжина ранового каналу по зонду склала 11 см з напрямком спереду назад і справа наліво. Ця рана могла бути спричинена предметом, який має обушок і лезо. Вказане поранення було прижиттєвим, спричинене незадовго до смерті - на протязі часу, який вираховується хвилинами. Вказане пошкодження супроводжувалося гострою крововтратою та було небезпечним для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_11 настала в результаті гострої крововтрати в період з 8-30 год. 10-30 год. 02.04.2014 р., що відповідає поясненням свідка ОСОБА_15 про час настання смерті. Також експерт заключив, що після такого пошкодження черевної частини аорти на протязі кількох хвилин наступає втрата свідомості в зв`язку з гострою крововтратою і тому поранена особа може здійснювати цілеспрямовані рухи до моменту втрати свідомості, тобто на протязі кількох хвилин після поранення.

Як пояснює ОСОБА_8 , після отримання поранення ОСОБА_11 зразу вийшов з квартири і тут же він почув шум - ОСОБА_11 впав на міжсходинковому майданчику між першим та другим поверхом, а ще через кілька хвилин той помер.

При дослідженні трупа ОСОБА_11 , в крові виявлено етиловий спирт в концентрації 3,3 %, що могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню (а.п. 23-30 т.2).

При проведенні судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_8 , що мало місце одразу після його затримання 02.04.2014 р., у нього будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було. При цьому він експерту пояснив, що його знайомий ОСОБА_16 погрожував йому фізичною розправою, штовхав його, після чого він взяв ніж, зробив відмашку ножем в сторону ОСОБА_18 , який після цього вийшов із квартири (а.п. 39-40 т.2).

В судовому засіданні ОСОБА_8 винним себе не визнав, заперечував той факт, що саме він вдарив потерпілого. Він пояснив, що після розпиття горілки, він запропонував ОСОБА_17 йти додому, але той хотів ще випити та почав кричати і питати: Ти знаєш хто я такий?. Потім взяв ніж і почав махати ножем. На це він також взяв ніж. Коли ОСОБА_19 на нього замахнувся, то він правою рукою також взяв на нього. Тоді ОСОБА_19 взяв його руку з ножем і сам себе вдарив. Після цього він сказав ОСОБА_20 йти додому і той вийшов, а він став прибирати зі столу - убирав ножі, виделки, закуску огірки з ковбасою. В момент конфлікту між ними був письмовий столик, а вони знаходились з протилежних сторін напроти один одного. Уточнив, що коли ОСОБА_19 потягнув його руку з ножем, то він не знає як так вийшло (як ОСОБА_19 міг себе поранити). ОСОБА_19 йому тільки погрожував та ніяких пошкоджень йому не причинив. Спочатку ОСОБА_19 схопив виделку, а потім ніж. Конфлікт відбувався буквально хвилину. На ножі крові він не помітив, але протер його салфеткою, поклав його на стіл в кухні. По ходу судового засідання ОСОБА_8 уточнив, що ОСОБА_19 взяв його за праву руку і потягнув з ножем, який в ній був, на себе, а також те, що з кімнати він виніс на кухню тільки 2 ножі, де і витер один ніж салфеткою. Ні на ножі і ніде більше він крові не бачив. Ніж він тримав в кулаку, коли потерпілий потягнув на себе та вдарив себе сам, але його ( ОСОБА_8 ) кулак до тіла потерпілого не доторкався.

Проте вказані пояснення спростовуються наведеними вище доказами та фактичними даними, а саме тим, що на руці ОСОБА_8 , яку зі слів останнього захвачував потерпілий та, утримуючи її, наніс сам собі удар, були відсутні синці в результаті такого захвату та будь-які інші ушкодження. На тілі ОСОБА_8 також не було виявлено ніяких тілесних ушкоджень, що вказує на те, що ніякого нападу, який би загрожував його життю та здоров`ю, зі сторони потерпілого не було. Відповідно до протоколу огляду місця події на журнальному столику дійсно знаходилась тарілка із закускою, на якій лежали акуратно покладені дві виделки, інший посуд та предмети, що свідчить про те, що ніяких поштовхів між ОСОБА_8 та потерпілим, які зі слів ОСОБА_8 знаходились напроти один одного з протилежних сторін столика не було, в тому числі такого сильного ривка потерпілим за руку ОСОБА_8 , інакше була б порушена обстановка на столику. Крім того, глибина ранового каналу ніж достав аж до черевної аорти, пройшовши через цілий ряд органів, свідчить про значну силу удару.

Тим фактом, що ОСОБА_8 виніс на кухню саме ніж, яким було спричинено поранення потерпілого та витер його, спростовується його пояснення про те, що він спочатку не знав про спричинене потерпілому поранення. Виявлені в ході огляду сліди крові на скатертині біля ножа підтверджують, що ніж до його очистки мав значні сліди крові, яких не міг не бачити ОСОБА_8 .

Більше того, встановленими на місці події даними наявність на кухні тільки одного ножа, спростовуються пояснення ОСОБА_8 про те, що під час конфлікту на столику було два ножі

одним погрожував йому ОСОБА_11 , а другий взяв він, і обидва ці ножі він виніс на кухню після уходу ОСОБА_11 . Акуратне розташування виделок та наявність ножа аж під вікном - біля вазонів з квітами, відсутність другого ножа на кухні, не відповідає поясненням обвинуваченого про обставини конфлікту, а саме те, що ОСОБА_11 погрожував йому виделкою, а потім ножем.

Висловлені потерпілим погрози, як то стверджує ОСОБА_8 , та те, що той, зі слів ОСОБА_8 , махав перед ним виделкою, потім ножем, зважаючи на його стан сильного сп`яніння та добросусідські відносини між ним та ОСОБА_8 , те, що ОСОБА_8 добре знав поведінку потерпілого в стані алкогольного сп`яніння, так як часто з ним розпивав спиртні напої, не давали ОСОБА_8 підстав сприймати погрози як реальні, ніякого нападу зі сторони потерпілого на ОСОБА_8 не було, а тому і підстав захищатися від нападу у ОСОБА_8 також не було.

Відповідно до комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 29.04.2014 р. (а.п. 48-53 т.2) ОСОБА_8 має такі особливості характеру, як егоцентризм, запальність, дратівливість, нетерпимість до протидії, суб`єктивізм оцінок і установок, зовні звинувачувальні форми емоційного реагування з раціоналізацією власної правоти на фоні алкогольного сп`яніння. Ці особливості могли впливати на поведінку підекспертного в ситуації вчинення злочину, полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте ці особливості не обумовлювали вчинення злочину та не знижували його здібності контролювати свої дії і вчинки. Емоційний стан ОСОБА_8 в момент здійснення злочину може бути кваліфіковано як стан емоційної напруги, який не досяг афективної глибини, ситуаційно обумовлений на фоні алкогольного сп`яніння. Таким чином в будь-якому особливому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, в момент вчинення злочину ОСОБА_8 не перебував. ОСОБА_8 будь-якими хронічними психічними захворюваннями, недоумством, іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав і не страждає, на момент інкримінованого йому діяння ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився в стані простого (не патологічно) алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На момент проведення експертизи ОСОБА_8 також може усвідомлювати значення своїх дій, здатний розуміти суть пред`явленого йому обвинувачення, необхідність відповідальності.

Особливості характеру обвинуваченого, дані про попередню його поведінку по відношенню до потерпілого, якому було спричинено тілесні ушкодження, також спростовують його доводи про обставини події.

Будь-яких даних , які б вказували на те, що потерпілий хоч колись, чи 02.04.2014 р., бажав спричинити саме собі смерть не має. Вони не випливають і з пояснень самого обвинуваченого, а тому, з урахуванням вищенаведеного, підстав вважати, що він сам спричинив собі тілесне ушкодження не має.

Зважаючи на твердження ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що потерпілий сам собі наніс тілесне ушкодження, в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_21 , в присутності якого з`ясовувались обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину та останній давав пояснення та була призначена додаткова судово-медична експертиза, на вирішення якої поставлено питання, чи могло ушкодження, яке отримав ОСОБА_11 у вигляді колото-різаної рани, бути утвореним при механізмі і обставинах, на які вказує обвинувачений ОСОБА_8 .

В ході проведення додаткової експертизи експерт зазначив, що вирішення цього питання про обставини спричинення тілесного ушкодження потерпілому має вирішуватись судом самостійно з урахуванням даних судово-медичної експертизи. Однозначно встановити можливість спричинення тілесного ушкодження потерплому при обставинах вказаних ОСОБА_8 , для експерта не є можливим (а.п. 81-82, 83-84, 91-94 т. 3).

Виходячи з наведеного вина ОСОБА_8 в навмисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, що призвело до смерті є доказаною, а суперечливі доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими та спростовуються приведеними вище доказами та фактичними даними. Спочатку захисник стверджував, що мало місце навмисне вбивство при перевищені меж необхідної оборони мав місце стан необхідної оборони від протиправної поведінки ОСОБА_11 , але ОСОБА_8 було перевищено межі необхідної оборони, оскільки оборонятися від виделки ножем, явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту (а.п.121 т.3), а в доповненнях до апеляції став стверджувати, що ОСОБА_8 не спричиняв потерпілому тілесне ушкодження, його вина не доведена.

Дійсно, за висновком судово-медичної експертизи трупа потерпілого, тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани передньої поверхні черевної стінки справа по середньо ключичній лінії доступне спричиненню власними руками. Проте цей висновок сам по собі не може підтвердити факт самостійного нанесення потерпілим собі удару ножем, який тримав в руці обвинувачений, як це стверджує захисник одночасно з попереднім твердженням (а.п. 119-120 т.3), так як такий висновок має розглядатися та оцінюватися у сукупності з іншими доказами. Але як зазначено вище інші докази свідчать про те, що ОСОБА_8 наніс удар потерпілому, в тому числі про це свідчить і висновок судово-медичної криміналістичної експертизи № 226 від 30.04.2014 р. (а.п.112-116 т.2), в якому експерт не виключив можливості спричинення колото-різаного пошкодження ОСОБА_11 при обставинах, вказаних підозрілим ОСОБА_8 .

Висновок цієї, більш спеціальної експертизи, про те, що в момент спричинення пошкодження потерпілий був повернутий до травмуючого предмету (клинка ножа) передньою поверхнею тіла, не суперечить висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 про те, що поза потерпілого в момент спричинення колото-різаної рани могла бути різною, і цей висновок також не спростовує інші докази про обставини вчинення злочину та факту того, що ОСОБА_8 спричинив тілесне ушкодження потерпілому.

Не може свідчити про знаходження в стані необхідної оборони ОСОБА_8 висновок цієї ж експертизи про те, що на трупі ОСОБА_11 характерних для самозахисту тілесних ушкоджень не виявлено. Цей висновок відповідає встановленим судом обставинам справи та поясненням самого ОСОБА_8 - він ніяких погроз потерпілому не виказував; до того, як було спричинено поранення потерпілому, ніяких дій, які б давали підстави потерпілому захищатися - не вчиняв. Як встановлено судом, під час сварки він раптово наніс потерпілому удар ножем.

Доводи захисту про недоведеність вини обвинуваченого, з посиланням і на те, що жодний експертний висновок не підтверджує факту нанесення обвинуваченим будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому, сліди рук або крові ОСОБА_8 на знарядді вбивства також відсутні та не має очевидців - не можуть бути прийняті до уваги, так як суд оцінив всі докази в сукупності, в тому числі і експертні висновки, як того вимагає закон. А сліди рук ОСОБА_8 на знарядді вбивства відсутні через те, що як він сам пояснив, він одразу ж ніж заніс на кухню та протер його. Проте на цьому ножі експертом були виявлені сліди крові потерпілого та була виявлена кров потерпілого на скатертині, де лежав ніж в момент його виявлення. Обставини, при яких було спричинено тілесне ушкодження свідчать про те, що на ножі не могло бути крові ОСОБА_8 , так як він не був поранений.

Що стосується доводів захисту про неповноту судового засідання, так як судом не було розглянуто клопотання сторони захисту про витребування із психіатричного закладу даних про лікування потерпілого, то в апеляції не вказується, яким чином ці дані можуть вплинути на висновок суду. Крім того, таке клопотання заявлялось ще на початку судового розгляду, а саме 11.06.2014 р. (а.п. 36-39,44 т.3). В подальшому в судовому засіданні була допитана потерпіла мати ОСОБА_11 , яка пояснила де лікувався її син, з приводу чого, за яких обставин вона його помістила на лікування - у зв`язку зі зловживанням спиртними напоями. При цьому сторона захисту мала можливість з`ясувати всі важливі для неї обставини, а в разі необхідності повторно заявити клопотання, якщо, відомості, які повідомила потерпіла, їх не задовольнили. Проте таке клопотання в судовому засіданні стороною захисту більше не заявлялось, в тому числі і обвинуваченим. Не заявлялось таке клопотання і в апеляційній скарзі, а також в ході розгляду справи апеляційним судом.

Доводи про те, що суд не взяв до уваги пом`якшуючу обставину добровільне відшкодування завданої шкоди та характеристику раніше не судимого ОСОБА_8 - не відповідає дійсності, так як відповідно до вироку, ці обставини суд взяв до уваги та призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 121 ч.2 КПК України.

Що стосується доводів апеляції прокурора про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 115 ч.1 КК України, то вони також є необґрунтованими, так як підстав вважати, що ОСОБА_8 в нетверезому стані, наносячи удар в черевну порожнину потерпілому, мав намір пошкодити аорту та спричинити смерть останньому не має. Крім того, після нанесення удару ножем ОСОБА_11 без перешкод сам вийшов з квартири ОСОБА_8 при тому, що той не знав якої саме тяжкості пошкодження спричинив йому і при цьому, маючи можливість вбити ОСОБА_11 шляхом нанесення додаткових ударів, не зробив цього, а навпаки, побачивши, що той впав, покликав сусідів на допомогу.

Таким чином суд дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_8 в ході сварки раптово спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, яке призвело до смерті та обґрунтовано засудив його за ст. 121 ч.2 КК України. Підстав для скасування чи зміни вироку, а також для закриття кримінального провадження, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 р. стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_4

ОСОБА_3