Справа № 455/749/14-к
Провадження № 1-кп/455/7/2015
ВИРОК
Іменем України
04 березня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 24.01.2013 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області, громадянки Україна, українки, з професійно-технічною освітою, працюючої провідником пасажирських вагонів Львівської залізниці, розлученої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , судимості немає- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 та ч.2 ст. 125 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора прокуратури Старосамбірського району ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 ,

сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 08.09.2012 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, в с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області шляхом пошкодження вхідних дверей незаконно проникла в літню кухню ОСОБА_5 , проти її волі, порушивши конституційне право на недоторканність іншого володіння особи.

Крім цього, ОСОБА_3 08.09.2012 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, в с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області, після незаконного проникнення до літньої кухні ОСОБА_5 , всупереч її волі, під час сварки з останньою, на грунті неприязних відносин, рукою схопила її за волосся в області голови і кулаком другої руки умисно нанесла ОСОБА_5 удари в область голови, заподіявши їй тілесне ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 41/13 від 20.03.2013 року, відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Обвинувачена ОСОБА_3 вину в інкримінованих їй незаконному проникненні до іншого володіння особи літньої кухні та умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, визнала частково та пояснила, що 08.09.2012 року біля 15 години в с. Ріп`яна на подвір`ї чи в літній кухні ОСОБА_5 жодних ударів їй кулаком руки по голові не наносила, лише при сварці, із-за неприязних відносин через її чоловіка ОСОБА_8 , оскільки остання розбиває її сім`ю, коли потерпіла її штовхнула в плече, то вона схопила її за волосся, шарпанина тривала біля 3-х хвилин. Це все відбувалося в приміщенні літньої кухні, в яку її запросила потерпіла. Першою зайшла потерпіла, двері були відкриті, всупереч волі потерпілої вона не заходила, дверей не пошкоджувала, звідки взялися тілесні ушкодження у потерпілої пояснити не може, Гордія у літній кухні не було. Коли сперечалися та шарпалися з потерпілою, тоді зайшла її мати, а потім батько.Позовні вимоги ОСОБА_5 щодо відшкодування матеріальної, моральної шкод та витрат на оплату праці адвоката не визнає.Просить застосувати до неї Закон України « Про амністію у 2014 році», оскільки на її утриманні та вихованні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, звільнивши її від кримінальної відповідальності.

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 вину визнала лише в тому, що потерпілу тягала за волосся на голові, тобто не визнала своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 125 КК України та ч.1 ст. 162 КК України, однак, її винність повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що живе в с. Ріп`яна разом із батьками, двері в літній кухні закриваються тільки на гачки: з середини та ззовні. В день події вона знаходилася в літній кухні, двері були зачиненні на гачок з середини кухні. Першою в літню кухню ввірвалася ОСОБА_3 , відірвавши гачок на дверях, яка була агресивною. Накинулася на неї, зразу схопила її лівою рукою за волосся, нагнула її головою до низу, а правою рукою наносила удари ззаді в ділянку голови та тулуба, їх було декілька, скільки всіх, сказати не може, не рахувала, але для неї їх було багато, більшість з них були в ділянку голови. ОСОБА_9 чуть пізніше зайшов в літню кухню, коли вона була вже напівзігнута, та також наносив їй удари ногами по тулубу та у живіт до п`яти ударів, руками ударів не наносив. Вона кричала та просила їх припинити її бити. На її крик на закінчення прибігла мати. Потім зайшов батько, все тривало 5-7 хвилин. Батько схватив ОСОБА_9 за тулуб і виштовхав з кухні, а ОСОБА_3 продовжувала наносити удари рукою в область її голови, потягнула ззаду її за волосся, від чого вона впала на підлогу і втратила свідомість. Племінник не бачив, як її били. З приводу нанесення їй тілесних ушкоджень вимушена була стаціонарно лікуватись, а саме: 10 днів в Старосамбірській ЦРЛ; в клінічній лікарні Львівської залізниці, всього разом 24 дні, а потім амбулаторно ще 18 днів.

З показів свідка ОСОБА_8 , бувшого чоловіка обвинуваченої, відомо, що він також працює провідником у Львівській залізниці, з потерпілою окрім професійних стосунків ніколи нічого немав. В кінці вересня 2012 року довідався від своїх співпрацівників, що його дружина 08.09.2012 року в с. Ріп`яна вчинила сварку та побила разом з своїм племінником ОСОБА_9 ОСОБА_5 , яка знаходиться в лікарні Львівської залізниці. Він провідував ОСОБА_5 у лікарні, де вона йому розповіла, що ОСОБА_3 прийшла до неї додому і її побила, нанесла удари кулаком по голові, копала її. Також їй допомагав її бити ОСОБА_9 ..

З показів свідка ОСОБА_10 відомо, що на початку вересня він із своєю жінкою копав картоплю, бачив, як приїхала легкова машина. Зупинилася неподалік будинку Нестера. Потім почули крик, шум, ґвалт, бачив як ОСОБА_11 , його дружина, які також копали картоплю на своєму полі, побігли на своє подвір`я, на полі їх було 5-ро чоловік, інші теж побігли на цей крик, пострілів не чув, бачив як приїжджала машина «швидкої медичної допомоги». Пізніше, вечером, довідався від ОСОБА_11 , що побили ОСОБА_5 ..

З показів свідка ОСОБА_12 відомо, що 08.09.2014 року її чоловік на автомобілі свого двоюрідного брата ОСОБА_13 підвіз ОСОБА_3 до будинку, в якому проживає ОСОБА_5 .. Автомобіль зупинився неподалік воріт, що ведуть на подвір`я будинку. ОСОБА_3 пішла на подвір`я, на якому була потерпіла. Слідом за нею пішов її чоловік. Бачила з автомобіля, так як з нього не виходила, свого чоловіка, який був між будинком та літньою кухнею, та чула крик ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .. Через деякий час побачила чоловіка, який біг на подвір`я зі сторони поля, це був батько потерпілої, який підбіг до її чоловіка та став кричати і виганяти його з подвір`я. Потім зайшов за приміщення літньої кухні і став кричати разом з ОСОБА_3 та своєю дочкою, виганяючи ОСОБА_3 та її чоловіка з свого подвір`я. Тоді побачила, що її чоловік зайшов за приміщення літньої кухні та став кричати, щоб ОСОБА_3 йшла геть з подвір`я. Потім бачила, як із-за приміщення літньої кухні вибіг її чоловік, за яким слідом вибіг батько потерпілої, тримаючи в руках металеву арматуру, якою наніс два удари по спині її чоловіка та повернувся назад. Її чоловік також вернувся слідом на ним, щоб забрати ОСОБА_3 ..Її чоловік та ОСОБА_3 вийшли на дорогу, сіли в автомобіль, та поїхали. Вона не бачила, що саме відбувалося між потерпілою та обвинуваченою, чула тільки сварку між ними, бійки між ними не бачила.

З показів свідка ОСОБА_9 відомо, що 08.09.2012 року він підвіз на автомобілі свого двоюрідного брата ОСОБА_14 , марки «Ауді», ОСОБА_3 , свою тітку, до будинку ОСОБА_5 , яка хотіла поговорити, щоб остання не розбивала її сім`ю, в машині була також його дружина. ОСОБА_3 пішла на подвір`я, він також вийшов з машини , дружина залишилася сидіти в машині, почувши сварку за телефон, він пішов подивитися, пройшов на подвір`я, вони перебували у літній кухні та продовжували сваритися. В цей час почув два постріли і вирішив зайти в літню кухню, щоб забрати тітку. Дійшовши до середини подвір`я, побачив батька потерпілої, який біг, а за ним його дружина, яка забігла у літню кухню. ОСОБА_15 зупинився біля нього, запитав, що він тут робить, а потім підбіг до стайні і взяв металевий прут, який схопив у руки та наніс йому один удар по спині, коли він кликав ОСОБА_3 , щоб йшла геть.Він став втікати, а за ним побігла ОСОБА_3 , яку ОСОБА_5 теж вдарив по руці цим же металевим прутом. Першою в літню кухню зайшла потерпіла, двері були відчинені, потім зайшла обвинувачена, двері зачинилися, що там відбувалося він не бачив, чув лише крики, бачив, як мама потерпілої випхала з літньої кухні ОСОБА_3 ..Він нікому ударів не наносив.

З показів свідка ОСОБА_11 , батька потерпілої, відомо, що 08.09.2012 року на шум та крик, який доносився з його подвір`я, дружина, він, хто перший з них, то не пам`ятає, збігли з поля. На подвір`ї не було нікого, а коли забіг у літню кухню, то побачив свою дочку ОСОБА_5 , а біля неї ОСОБА_3 , яка однією рукою тримала її за волосся, а другою, з затиснутим кулаком, в якому був якийсь предмет круглої форми, наносила удари зверху в ділянку голови, а ОСОБА_9 наносив удари ногою в живіт. Дружина ОСОБА_16 просила їх припинити бити дочку. Він схопив ззаду руками за грудну клітку ОСОБА_9 та відтягнув останнього на подвір`я та відштовхнув його від себе. Коли знову зайшов у літню кухню, то побачив, що дочка лежала на підлозі, а ОСОБА_3 до неї кричала, обзивала нецензурними словами, погрожувала, що звільнить її з роботи. Він схватив її за плечі і випхав на подвір`я.

З показів свідка ОСОБА_17 , матері потерпілої, відомо, що в день події вона першою забігла у літню кухню та побачила, що ОСОБА_9 тримав дочку за плечі та копав її ногою в живіт, а ОСОБА_3 тримала дочку однією рукою за волосся, а другою била по голові, вона стала кричати, щоб її відпустили, забіг її чоловік, схватив ОСОБА_9 і виштовхав його на подвір`я, ОСОБА_3 потягнула дочку за волосся, від чого остання впала на підлогу та втратила свідомість, ОСОБА_3 дальше продовжувала кричати, обзивати та погрожувати дочці, що звільнить її з роботи. Потім чоловік її також випхав за двері на подвір`я.

З показів неповнолітнього свідка ОСОБА_18 також відомо, що він копав картоплю з дідом та бабою, тобто з ОСОБА_15 та ОСОБА_17 чув крики, які доносилися з літньої кухні, яка закривається тільки на защіпки-гачки, бачив як дідо з бабою побігли на крик, як пес схопив за штанину ОСОБА_9 , який відволікся, а дід в цей час схватив металеву палицю і прогнав його, тоді пішов у літню кухню, звідки вигнав незнайому жінку, в залі вказав на ОСОБА_3 ..Також підтвердив, що після відвідин незнайомих, побачив на дверях у літній кухні відірваний гачок, який до того був справний.

Свідок ОСОБА_19 , брат потерпілої, ствердив, що літня кухня закривається лише на гачки ззовні та з внутрішньої сторони кухні, вдома під час цього інциденту не був, а коли приїхав, це було через два дні після події, яка мала місце, то побачив виламану дошку на дверях, вирвану ручку та вирваний гачок з середини кухні, ще було вибите вікно, довідався про побиття своєї сестри.

Крім показів свідків, за винятком показів свідка ОСОБА_9 , які, на думку суду, повністю узгоджуються між собою, встановлені судом обставини підтверджуються зібраними на досудовому слідстві та дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме вина обвинуваченої підтверджується наступним.

Протоколом (а.с.214-215,т.1), з якого відомо, що ОСОБА_15 при проведенні слідчого експерименту показав взаєморозташування між учасниками події, чітко вказав дії ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , їх розташування та розповів як це все було, аналогічно, вищевказаним його показам, які він дав у судовому засіданні, як свідок, а також показав ділянку поля. Де він знаходився, коли почув крики в літній кухні, відстань від якої, приблизно, 40-50 метрів.

Висновком експерта(а.с.205-208,т.1), з якого вбачається, що в ОСОБА_5 виявлено ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку, який утворився від дії твердих тупих предметів, чи при падінні на такі, характерні особливості яких встановити не надається можливим через відсутність пошкоджень на тілі потерпілої, можливо в час та при обставинах вказаних у постанові, відносяться до ушкоджень легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Будь-яких судово-медичних даних про нанесення ударів кулаками та ногами ОСОБА_5 та ушкоджень внаслідок падіння на площину немає.

Протоколом та фототаблицями до нього (а.с.209-210,т.1) з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 розказала та показала про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень в літній кухні в с. Ріп`яна, а саме, що ОСОБА_3 , коли вона перебувала у літній кухні ввірвалася без її дозволу шляхом зриву (злому) металевого гачка, на який були зачинені вхідні двері літньої кухні, зсередини, та відразу схопила її однією рукою за волосся, а другою почала наносити удари зверху в ділянку голови. При цьому мала щось округлої форми в руці. Крім цього за нею зайшов ОСОБА_9 , який також почав наносити їй удари ногою в область живота.Через декілька хвилин прибігла мати потерпілої, а за нею її батько, який взяв за грудну клітку ззаду ОСОБА_9 та відтягнув на подвір`я. Від ударів ОСОБА_3 вона впала на підлогу та втратила свідомість, а ОСОБА_3 ще нанесла їй декілька ударів ногою, але куди, не пригадує.

Посилання захисника ОСОБА_7 на те, що потерпіла ОСОБА_5 не є власником літньої кухні, котра відноситься до будинковолодіння під АДРЕСА_2 , належним власником якого є її батько ОСОБА_11 , а тому вона не може бути визнана потерпілою за ч.1 ст. 162 КК України, не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_5 зареєстрована та проживає з дня народження саме за цією адресою будинковолодіння разом з своїми батьками, а тому, в тому числі і володіє даною літньою кухнею.

Не заслуговують також твердження захисника обвинуваченої на предмет того, що потерпіла не зверталася із заявою в Старосамбірський РВ ГУМВС України у Львівській області про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 162 КК України, а тому орган досудового слідства та сторона обвинувачення безпідставно та з порушенням норм процесуального права оголосив ОСОБА_3 підозру та обвинуватив її за цими статтями, оскільки потерпіла у своїй заяві вказала на факт побиття її ОСОБА_3 та незаконне проникнення до літньої кухні, на підставі даної заяви у відповідності до ст. 214 КПК України слідчим та прокурором були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в тому числі і попередня кваліфікація, та розпочате розслідування, а з огляду на встановлені інші обставини під час досудового розслідування, слідчим правомірно було кваліфіковано правопорушення за ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 162 КК України.

Також в судовому засіданні було з`ясовано, що потерпіла отримала удари в голову від кулаків обвинуваченої, впала на підлогу та втратила свідомість від того, що її потягнула за волосся обвинувачена, що підтвердила потерпіла та свідок ОСОБА_17 . Інших доказів, які б свідчили про те, що потерпіла впала на підлогу від ударів, які наносив їй ОСОБА_9 , прикладаючи набагато більше сили, і саме від його ударів ОСОБА_5 впала на підлогу, після чого втратила свідомість, судом не здобуто. Експерт ОСОБА_20 у судовому засіданні також не заперечив, що потерпіла могла отримати закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку і від ударів кулаками в ділянку голови.

Згідно до ч.3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом, а тому щодо показів свідка ОСОБА_9 , то суд до них ставиться критично, в тому числі і з тих підстав, що його покази не відповідають обставинам справи, є суперечливими.

Не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 162 КК України не заслуговує на увагу, так як спростовується вище перерахованими доказами і як такі, що викликані бажанням уникнути від відповідальності.

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є обєктивними, відповідають обставинам справи, а тому суд вважає їх допустимими.

Таким чином, сукупністю перевірених, досліджених у судовому засіданні доказів доведена винність ОСОБА_3 :

в незаконному проникненні до іншого володіння особи літньої кухні, тому ці її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 162 КК України;

в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому її дії слід також кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості, особу винної, яка по місцю проживання та праці характеризується виключно позитивно(а.с.95,96,т.2), в психіатричному чи наркологічному кабінетах не перебуває(а.с.90,91,т.2), має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вперше притягається до кримінальної відповідальності(а.с.94,т.2), займається суспільно-корисною працею(а.с.96,т.2).

Обставинами, які помякшують покарання для ОСОБА_3 , суд визнає те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності та позитивно характеризуються з місця проживання та праці.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченої, суд не знаходить.

З урахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винної й обставин, що пом"якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що слід визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і обрати їй покарання у виді штрафу, яке необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо цивільного позову ОСОБА_21 про відшкодування майнової та моральної шкоди в сумі 79 982 гривні 08 копійок, слід зазначити наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

У відповідності із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінкою щодо неї чи її близьких. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пред`явлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов до ОСОБА_3 в частині відшкодування майнової шкоди - підлягає задоволенню, в тому числі в розмірі витрат потерпілої на правову допомогу, так як такі вимоги знайшли своє документальне підтвердження розрахунок, квитанції, чеки, довідки (а.с.34-38, 73,74, т.1;169-177,т.2).

Дослідженими у суді медичними документами незаперечно встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 , по причині отриманих у вчиненій ОСОБА_3 нанесенні їй легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, терпіла фізичний біль, знаходилася тривалий час на стаціонарному лікуванні. А також на амбулаторному лікуванні, отже, дійсно був порушений її звичний спосіб життя, вона не мала можливості працювати. Очевидно, що потерпіла перенесла і душевні страждання із-за тривалої безпомічності, незручності, нервовий стрес.

Враховуючи вище наведене, тяжкість та глибину страждань потерпілої, заподіяних умисними діями обвинуваченої, яка має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ступеня вини ОСОБА_3 , то на думку суду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з огляду на відсутність достатнього обґрунтування суми позову, розмір даного відшкодування слід визначити в сумі 2 тисячі гривень, а не 70 тисяч гривень, як просить потерпіла в своїй заяві.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 162 КК України, які є згідно ч.2 ст. 12 КК України злочинами невеликої тяжкості, так як максимальна міра покарання передбачена у виді обмеження волі, а також , враховуючи згоду ОСОБА_3 про застосування до неї амністії, відповідно до вимог п.» в» ст.1 Закону України « Про амністію в 2014 році», як особу не позбавлену батьківських прав, яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років, звільнити від відбування покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 та ч.1 ст. 162 КК України, та призначити їй покарання:

за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок;

за ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - штраф в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Засуджену ОСОБА_3 відповідно до вимог п.»в» ст.1 Закону України» Про амністію в 2014 році» звільнити від відбування покарання.

Цивільний позов задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 , уродженки с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь ОСОБА_5 , уродженки та жительки с. Ріп`яна Старосамбірського району Львівської області, майнову шкоду в сумі 4982(чотири тисячі дев`ятсот вісімдесять дві гривні 08 копійок, витрати на правову допомогу в сумі 5000.00(п`ять) тисяч гривень, моральну шкоду в сумі 2000.00 (дві тисячі) гривень, в решта вимог, - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1