АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/994/14 Справа № 202/3986/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати Апеляційного суду Дніпропетровської області з кримінальних справ в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Апеляційного суду, матеріали кримінального провадження № 005832 від 01.12.2013 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 - п`ятсот гривень, за рахунок заподіяння матеріальної шкоди, та вісім тисяч гривень, за рахунок заподіяння моральної шкоди.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 30 листопада 2013 року, близько 22 години 15 хвилин, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , де побачив потерпілого ОСОБА_8 та його товаришів, з якими у ОСОБА_7 на ґрунті неприязних стосунків раптово виник конфлікт, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень. Діставши з кишені невстановлений в ході досудового слідства предмет, з колючо-ріжучими властивостями, який він утримував у правій руці, наблизився до потерпілого ОСОБА_8 , та умисно наніс йому ним один удар в область грудної клітини ліворуч. В результаті він спричинив потерпілому : непроникаюче колото різане поранення грудної клітини ліворуч, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, оскільки зумовило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні .

В апеляції:

- засуджений ОСОБА_7 не спорюючи доведеність його вини у скоєному та правильність кваліфікації дій, що виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 вважає, що вирок суду необхідно змінити в частині призначеного покарання, вважаючи його занадто суворим. На його думку судом не в достатній мірі враховані всі пом`якшуючі покарання обставини на які послався суд у вироку, а також не було враховано, що на його утриманні знаходиться тяжко хвора мати, а цивільна дружина є вагітною. Посилається на те, що суд призначив йому самий суворий вид покарання вказаний в санкції ст.125 ч.2 КК України, не мотивувавши можливість призначення іншого, більш м`якого, альтернативного покарання, про перелік яких вказано в даній статті. Просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, та призначити покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає, а вирок суду є законним та обґрунтованим; засудженого ОСОБА_7 , який просить вирок суду змінити; застосувати до нього ст.ст.75, 76 КК України, обговоривши доводи, викладені в апеляції і в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, дослідивши відповідні документи, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду необхідно змінити з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_11 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку ніким не оскаржено. Фактичні обставини справи викладені вірно, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_7 , про що йдеться в його апеляції.

У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу засудженого, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_11 , суд врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, обґрунтовано пославшись на те, що він раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, свою провину визнав повністю та на його щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують відповідальність, в силу ст. 67 КК України, судом не були встановлені. Вірно вказав суд і про те, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Разом з тим районним судом не були враховані ті обставини, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться тяжко хвора мати, та вагітна цивільна дружина, а сам він працевлаштований та є основним кормильцем. З матеріалів провадження також вбачається, що причиною конфлікту між ОСОБА_11 та потерпілим виявилася нецензурна лайка останнього на адресу обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, неправильно прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального обмеження волі, зважаючи на його суворість. Тому на підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляцію обвинуваченого та на підставі ст. 414 КПК України, вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_11 змінити, звільнити його від призначеного судом покарання - у вигляді обмеження волі, з випробуванням, застосувавши до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України. На думку колегії суддів саме такий вид та розмір покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В решті вирок суду, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 414 КПК України колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року стосовно ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування вказаного покарання з випробуванням, з випробувальним терміном на один рік.

На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок суду залишити без змін.

Судді: