Справа № 346/723/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження про обвинувачення №1-кп/346/80/15,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014 року за ч.2 ст.185,69 КК України до 240 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Кримінальне правопорушення обвинуваченим було вчинено за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014 року за ст.185 ч.2,69 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Так, з 24 квітня 2014 року обвинувачений перебував на обліку в Коломийському РП Коломийського МРВ КВІ УДДУПВП в Івано-Франківській області як особа засуджена до кримінального покарання у вигляді громадських робіт. 19 травня 2014 року обвинувачений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, йому було оголошено під розписку постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та визначено, що таким днем буде перший та третій вівторок кожного місяця, а також було видано направлення до Малокам`янської сільської ради Коломийського району, де він повинен був відбувати покарання. Розпорядженням Малокам`янської сільської ради обвинуваченого було прийнято на громадські роботи та складено графік виходу на роботи. Крім цього, обвинуваченого було попереджено про те, що в разі ухилення від відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України.

Однак, обвинувачений з метою ухилення від відбування покарання, порушив встановлений порядок явки на реєстрацію, 3.06.2014 року та 17.06.2014 року не з`явився , а 27.06.2014 року з Малокам`янської сільської ради надійшло повідомлення до Коломийського РП КВІ про те,що в червні 2014 року,а саме з 11.06.2014 року обвинувачений ОСОБА_5 не з`являвся на громадські роботи, причини невиходу сільській раді не відомі. На виклик до КВІ обвинувачений не з`являвся. З 17.07.2014 року обвинуваченому було змінено встановлення днів на реєстрацію, а також було проведено профілактичну бесіду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, однак обвинувачений в липні 2014 року з запланованих 88 годин громадських робіт, станом на 25.07.2014 року не відпрацював жодної години. Станом на 3.02.2015 року з призначених судом 240 годин громадських робіт, обвинувачений ОСОБА_4 не відпрацював 155 годин.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачений визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно був засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014 року за ст.185 ч.2,69 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Спочатку в червні 2014 року він виходив на роботу, яка йому була призначена в сільській раді за місцем проживання, однак в середині червня 2014 року його побили незнайомі хлопці, він звертався за допомогою до лікарів Коломийської ЦРЛ, однак від госпіталізації відмовився. З 13 червня 2014 року до кінця червня він знаходився вдома лікувався амбулаторно, тому на роботу не виходив. Після одужання , починаючи з липня 2014 року по січень 2015 року він не виходив на виконання призначених громадських робіт, оскільки просто забув про те, що має їх виконувати.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та визнання вини в повному обсязі, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Остаточне покарання суд визначає за сукупністю вироків згідно ст.71 КК України, оскільки обвинувачений після постановлення вироку Коломийського міськрайонного суду від 17.03.2014р., але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.389 ч.2 КК України і призначити покарання 1 (один) місяць арешту.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднати невідбуте покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2014 року у вигляді невідпрацьованих 155 годин громадських робіт і призначити остаточне покарання у вигляді 1 місяць 19 днів арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередньо обраний - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 з часу затримання з 25 квітня 2015 року з 00.20 год.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1