Справа № 390/2254/14-к
Провадження № 1-кп/390/11/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2015 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, українець, з професійно-технічною освітою, неодружений, працює прибиральником в ТОВ «Кіровоградський маслопереробний комбінат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 05.03.2014 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробовуванням на 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України,
близько 23 год. 30 хв. 22 липня 2014 року ОСОБА_9 , перебуваючи на перехресті вулиць Гайдара та Лесі Українки в с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області, зустрів потерпілу ОСОБА_7 , яка прямувала в напрямку до балки з містком до с. Черняхівка. У ОСОБА_9 раптово виник умисел на зґвалтування ОСОБА_7 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 вдома переодягнувся в чорну спортивну кофту, шорти та темно сині кросівки з метою стати менш помітним. Після чого, ОСОБА_9 пішки прослідував до балки з містком, яка веде до с. Черняхівка Кіровоградського району та області, де неподалік від вул. Будьоного с. Черняхівка о 23 год. 45 хв. 22 липня 2014 року схопив потерпілу ОСОБА_7 рукою ззаду, відвів в сторону кущів, повалив на землю та вступив із нею у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які згідно із висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , продовжуючи свої насильницькі дії, тримаючи потерпілу рукою за шию, приблизно о 00 год. 10 хв. 23 липня 2014 року, знаходячись неподалік від вул. Будьоного в с. Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області, діючи повторно, змусив потерпілу ОСОБА_7 передати йому золотий ланцюжок при цьому наніс тілесні ушкодження, які згідно із висновком судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_9 з місця вчинення злочинів зник, розпорядившись награбованим майном на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_7 пояснила суду, що із обвинуваченим ОСОБА_9 до 2012 року разом навчалася у одній школі, а після дев`ятого класу перевелася до іншої школи. Під час навчання в школі ОСОБА_9 зустрічався із її подружкою. Ввечері 22 липня 2014 року після роботи вона на площадці біля школи спілкувалася із друзями: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Після чого, направилася додому по АДРЕСА_2 . По дорозі спілкувалася по телефону із своїм знайомим ОСОБА_10 . В цей час побачила ОСОБА_9 , який проходив мимо. Дійшовши до кладки через річку приблизно о 23 год. 30 хв., почула позаду чиїсь кроки. Вона вирішила пропустити цю людину. Ніч була місячна і ясна, тому розгледіла чоловіка у світлих шортах і чорній олімпійці з капюшоном, який пробіг біля неї та пошатнувся на кладці. Пройшовши кроків 10 за кладкою, відчула як хтось підійшов до неї ззаду та схопив рукою за шию. Вона подумала, що це хтось із знайомих, попросила відпустити її. Але чоловік почав душити її пальцями руки, а потім відводити в сторону. В цей час вона загубила сумку та два телефони. Коли намагалася закричати, чоловік здавив їй шию пальцями. Злякавшись, вона не пручалася. Нападник заставив її нагнутися та стягнув спідню білизну. В цей час у неї порвався золотий ланцюжок, вона зажала його в руці. Далі поставив її стати на коліна та розпочав статевий акт. Нахиляючи голову, вона побачила сині кросівки, світлі шорти, в які був одягнений нападник. Крім того, вона визначила ріст нападника його підборіддя впиралося їй в затилок. Після закінчення статевого акту нападник наказав їй віддати золотий ланцюжок та сидіти і не підводитися, поки він не втече. По голосу впізнала ОСОБА_9 .. Вона віддала ланцюжок та залишалася сидіти на місці, доки не почула, що нападник побіг по кладці. Потім встала та почала шукати свої телефони та жіночу сумку. Далі вона зателефонувала татові, попрохала, щоб він вийшов та зустрів її. Батькові вона зразу повідомила, що це міг бути ОСОБА_17 . Пізніше вона про це повідомила міліціонерів.
Допитаний як свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він є вітчимом потерпілої. Ввечері 22 липня 2014 року він телефонував своїй доньці. Вночі 23 липня 2014 року йому зателефонувала донька ОСОБА_12 та попросила, що він провів її додому. Зустрівши доньку біля посадки, вона йому повідомила, що її зґвалтували та забрали золотий ланцюжок. Одяг у неї був зім`ятий. Вони викликати міліцію. Донька повідомила йому, що голос нападника був схожий на голос ОСОБА_19 .. На той час він не знав обвинуваченого. Він взяв велосипед, щоб з`ясувати, що сталося, проїхався по селу Соколівці. Через 30-40 хв. приїхала міліція.
Допитана як свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_7 .. Вночі 22 липня 2014 року її розбудила ОСОБА_21 та повідомила, що її зґвалтували. Донька сказала їй, що голос нападника схожий на її знайомого ОСОБА_22 , також - що нападник був одягнутий в білі шорти, олімпійку і кросівки. Шия у ОСОБА_21 була червона, пізніше у неї з`явилися синці.
Допитана як свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що ОСОБА_7 є її подругою, яку знає ще зі школи. ОСОБА_9 був її однокласником. Ввечері 22 липня 2014 року вона відпочивала разом із ОСОБА_7 та їхніми знайомими хлопцями. Коли поверталися додому, то побачила, як біля них проїхав автомобіль «Део Ланос», що належить її куму - ОСОБА_24 .. Вказаний автомобіль став подалі від них і із нього вийшов ОСОБА_9 , який пішов в напрямку свого будинку. 23 липня 2014 року їй зателефонувала ОСОБА_7 , яка повідомила, що її зґвалтували, а також запитала, чи знає вона хлопця, що ходить в синіх кросівках. ОСОБА_7 теж повідомила, що голос нападника був схожий на голос ОСОБА_9 ..
Допитаний як свідок ОСОБА_25 пояснив суду, що в обід 23 липня 2014 року був присутній як понятий при огляді місця події, яке відбувалося у домоволодінні ОСОБА_9 .. Разом із ним понятою була сусідка. Під час огляду ОСОБА_9 був у наручниках, нічого не пояснював. Він бачив як працівники міліції оглядали рюкзак, в якому було два презерватива і ланцюжок. Також у Коляди вилучалися шорти та кросівки. Після огляду місця події їм прочитали протокол, який вони підписали.
Допитана як свідок ОСОБА_26 пояснила суду, що потерпілу ОСОБА_7 знає як односельця, а з ОСОБА_9 проживає по сусідству. Влітку 2014 року її запросила матір ОСОБА_27 бути присутньою понятою. Разом із ним понятим був ОСОБА_25 . Коли підійшла до будинку, то побачила, що автомобіль, біля якого було три чоловіка, а також ОСОБА_28 , на якому були вдягнені кайданки. ОСОБА_9 завели у будинок, де йому задавали питання, на які він добровільно відповідав. Під час огляду захисника ОСОБА_9 не було. На пропозицію слідчого ОСОБА_9 витрусив речі із своєї сумки, серед інших речей випав розірваний золотий ланцюжок. Після того як провели огляд, слідчий прочитав протокол і вона підписала. Окрім того, вона повідомила, що вранці 23 липня 2014 року перебувала на лісах і утепляла свій будинок. В цей час побачила, як троє чоловіки штовхали ОСОБА_29 до автомобіля. Ці чоловіки пред`являли претензії ОСОБА_30 та заштовхали в автомобіль. Вона повідомила про цей випадок свою сусідку бабусю ОСОБА_9 ..
Допитана як свідок ОСОБА_31 пояснила суду, що потерпілу знає як мешканця села. Обвинувачений ОСОБА_9 є її рідним братом. 23 липня 2014 року їй зателефонувала її бабуся ОСОБА_32 , яка повідомила, що її брата затримали за зґвалтування. Пізніше зі слів чоловіка - ОСОБА_33 їй стало відомо, що затримали зразу його, а потім на зупинці був затриманий і ОСОБА_9 .. Також ОСОБА_34 повідомив, що сусідка бачила як його затримували. В райвідділі її чоловіка відпустили. Коли брата привезли для проведення слідчої дії, то вона запитала у нього, що сталося, на що він відповів «Так треба». Взагалі їй здалося, що ОСОБА_35 був заляканий. Працівники міліції проводили огляд у половині будинку, де проживав ОСОБА_36 , вказана частина будинку належить її тітці. В ході огляду ОСОБА_9 перевернув свою сумку, з якої випали якісь речі. Вона не бачила, щоб хтось тиснув на її брата.
Допитаний як свідок ОСОБА_37 пояснив суду, що перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 22 липня 2014 року разом із ОСОБА_9 грали у комп`ютерному клубі, що по АДРЕСА_1 . В той вечір під час гри він із ОСОБА_9 випили приблизно по 1 пляшці пива. Приблизно о 23 год. він підвіз ОСОБА_9 , який направився до себе додому. По дорозі він побачив ОСОБА_7 , яка прямувала в напрямку свого дому. Він зателефонував потерпілій та приблизно 7 хв. розмовляв з нею по телефону.
Допитаний як свідок ОСОБА_38 пояснив суду, що працює слідчим Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Він розслідував зґвалтування ОСОБА_7 , підозрюваним був ОСОБА_9 .. Всі слідчі дії проводилися із дотриманням норм КПК. В ході досудового розслідування ОСОБА_9 визнавав свою вину та щиро каявся. Будь-якого тиску на ОСОБА_9 ніхто не чинив.
Допитаний як свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що ОСОБА_9 є рідним братом його дружини, а ОСОБА_7 знає, оскільки раніше навчався в одній школі. Він проживає в АДРЕСА_1 . Вказаний будинок розділений на дві половини, в одній із яких проживає ОСОБА_9 .. Приблизно опівночі 23 липня 2014 року він зателефонував ОСОБА_9 та разом із ним на вулиці палив сигарки. ОСОБА_9 розповів, що перебував у комп`ютерному клубі. Вранці 23 липня 2014 року він йшов до свого автомобіля. Якісь три хлопця окликнули його, він почав підходити до них. Ці хлопці почали запитувати його про одяг та про те, де він перебував вчора, а також запитали, де перебуває ОСОБА_9 , попросили показати, де він може бути зараз. Він відмовився, на нього наділи кайданки, а потім закинули до автомобілю та повезли в райвідділ міліції. По дорозі на зупинці він побачив ОСОБА_9 та сказав про це. Працівники міліції вийшли із автомобіля та повалили ОСОБА_9 , після чого посадили і його до автомобіля. По дорозі в райвідділ вони кричали на ОСОБА_9 , вимагали, щоб він зізнався. А потім міліціонер, який сидів поруч із ОСОБА_9 на задньому сидінні, почав завдавати йому удари по тулубу, а інший міліціонер завдав удару долонею по лобі. Пізніше він знайшов у соцмережах сторінку міліціонера, який наносив удари, його прізвище було ОСОБА_39 . В райвідділі їх завели на другий поверх, де зняли із нього наручники та наділи на ОСОБА_9 .. Після цього він поїхав додому. Пізніше він написав заяву на працівників міліції, які його затримували, проте із районної прокуратури надійшла відповідь, що немає підстав притягувати до відповідальності працівників міліції.
Допитана як експерт ОСОБА_40 пояснила суду, що вона проводила експертизу ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .. Виявленні на ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ушкодження вона зазначила у своєму висновку. Під час огляду ОСОБА_9 був присутній оперативний уповноважений ОСОБА_41 . ОСОБА_9 вів себе спокійно, дозволив їй провести огляд. Вона задавала питання обвинуваченому, на які останній добровільно відповів, що зґвалтував дівчину ОСОБА_42 , з якою вчився в одній школі. В ході огляду ніхто не чинив ніякого тиску на ОСОБА_9 .. Огляд обвинуваченого тривав протягом 20-30 хв., результати огляду вона записувала від руки. Також вона здійснила огляд потерпілої, виявила два крововилива в ділянці дівочої пліви. Також у потерпілої виявлені інші ушкодження, які були описані у висновку. Потерпіла пояснювала їй, що невідомий чоловік схопив її ззаду за шию та зґвалтував.
Допитана як свідок ОСОБА_43 пояснила суду, що ОСОБА_7 є її подругою, а із ОСОБА_9 знайома, оскільки навчалася в одному класі. Про подію, яка сталася в ніч з 22 на 23 липня 2014 року їй відомо зі слів ОСОБА_12 . Остання розповіла їй, що того вечора вона йшла додому, ззаду до нею підійшов ОСОБА_9 , який відвів її в сторону та зґвалтував. Вона також була присутньою на слідчому експерименті, який відбувався влітку 2014 року у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .. В ході цієї слідчої дії ОСОБА_9 показав місце, де він побачив ОСОБА_21 , як зайшов додому, після чого наздогнав та схопив ОСОБА_21 , а потім зґвалтував. ОСОБА_7 також в свою чергу показала обставини події на місці. В якій послідовності це все відбувалося вона вже не пам`ятає. Ніякого тиску на ОСОБА_9 не було, йому задавав уточнюючі питання адвокат.
Допитаний як свідок ОСОБА_44 пояснив суду, що працював оперативним уповноваженим Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області. Із потерпілою та обвинуваченим він не був знайомий. 23 липня 2014 року йому повідомив начальник РВ, що вчинено зґвалтування. Разом із іншими колегами ОСОБА_45 та ОСОБА_46 виїхали на його автомобілі в село Соколівка. Під`їхавши до будинку, де проживає ОСОБА_9 , вони зустріли його брата, запропонували проїхатися разом із ними, розшукати ОСОБА_9 , нащо він погодився. На зупинці помітили ОСОБА_9 та запропонували йому проїхати разом із ними у райвідділ. Також ОСОБА_9 було запропоновано пройти поліграф, де останній зізнався, що саме він вчинив зґвалтування та розповів про обставини. Він відбирав у ОСОБА_9 пояснення, так останній йому пояснив, що напередодні ввечері він перестрів і зґвалтував ОСОБА_7 .. Жодного фізичного впливу на ОСОБА_9 не було.
Допитаний як свідок ОСОБА_47 пояснив суду, що він працює в Кіровоградському РВ на посаді оперативного уповноваженого. Влітку 2014 року він разом із іншими оперативними уповноваженими займався розкриттям зґвалтування ОСОБА_7 .. В селі Соколівське вони запропонували родичу ОСОБА_9 показати, де перебуває ОСОБА_9 .. Проїжджаючи в автомобілі побачили ОСОБА_9 на зупинці та запропонували проїхати до Кіровоградського РВ. На це він погодився, де ОСОБА_9 запропонували поїхати пройти поліграфічне дослідження, він погодився. В управлінні МВС ОСОБА_9 відмовився проходити поліграф, оскільки вирішив надавати правдиві показання. Жодного тиску ні він, ні інші співробітники не чинили.
Допитана як свідок ОСОБА_48 пояснила суду, що знайома із ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 є її подругою. Влітку 2014 року її разом із подругою ОСОБА_49 запросили бути понятою при відтворенні обставин події. На місці події у селі Соколівка, неподалік від річки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 показували про обставини зґвалтування. Спочатку показувала ОСОБА_21 , а потім ОСОБА_35 . Біля стовпа ОСОБА_9 сказав, що в нього виникло бажання вступити у статеві зносини із ОСОБА_7 .. Далі ОСОБА_9 показав як він душив ОСОБА_7 , між ними навіть виник спір про те, якою рукою він душив. ОСОБА_9 задавали уточнюючі питання. На всі питання ОСОБА_9 відповідав добровільно.
Допитаний як свідок ОСОБА_50 пояснив суду, що він працював оперативним уповноваженим карного розшуку Кіровоградського РВ, обслуговував територію села Соколівське. Особисто ні з потерпілою, ні з обвинуваченим знайомим не був. Вранці 23 липня 2014 року на нараді він дізнавався про зґвалтування, потім він опитав потерпілу ОСОБА_7 .. Разом із іншими колегами він поїхав до місця проживання ОСОБА_9 .. У якогось родича ОСОБА_9 вони запитали, де останній перебуває, запропонували йому проїхатися разом із ними. По дорозі, на зупинці, вони зустріли ОСОБА_9 .. Якого також запросили до автомобілю та відвезли до Кіровоградського РВ. Він опитував ОСОБА_9 , який відповідав на питання невпевнено. ОСОБА_9 запропонували пройти дослідження на поліграфі. Перебуваючи у психолога, ОСОБА_9 відмовився проходити дослідження та погодився надавати показання про обставини справи. ОСОБА_9 також возили на обстеження до судово-медичного експерта. Тілесні ушкодження ОСОБА_9 ніхто із працівників міліції не наносив.
Допитаний як свідок ОСОБА_51 пояснив суду, що є спеціалістом-поліграфологом, працює в УМВС України в Кіровоградській області. Влітку 2014 року до нього зателефонували із Кіровоградського РВ та попросили провести поліграфічне дослідження ОСОБА_9 .. Йому повідомили про обставини справи та питання, які необхідно з`ясувати. Коли ОСОБА_9 привезли, то він запросив його до свого кабінету, де вони залишилися наодинці. Він пояснив ОСОБА_9 його права, а також про умови проведення поліграфічного дослідження. Перед початком дослідження ОСОБА_9 сказав, що бажає добровільно у всьому зізнатися, оскільки це дійсно він біля річки зґвалтував потерпілу. Також ОСОБА_9 пообіцяв віддати ланцюжок потерпілої працівникам міліції. Жодного тиску він на ОСОБА_9 не чинив.
Допитаний як свідок ОСОБА_52 пояснив суду, що півроку тому був понятим при впізнанні потерпілою ОСОБА_7 її ланцюжка. Слідча дія відбувалася наступним чином: слідчий при ньому та ще одному понятому виклав на стіл декілька ланцюжків, які позначив цифрами, а потім запросив потерпілу та запитав, котрий із ланцюжків її. Потерпіла вказала на один із ланцюжків.
В судовому засіданні також дослідженні протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, а саме:
· протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.07.2014 (а.с. 71 т.1);
· протокол огляду місця події від 23.07.2014 року із фототаблицею, в ході якого оглянута ділянка місцевості, яка розташована на відстані приблизно 70 м ліворуч від буд. АДРЕСА_3 . В ході огляду виявлено та вилучено одяг потерпілої: чорну сукню, труси чорного кольору (а.с. 88-91 т.1);
· акт застосування службової собаки від 23.07.2014, в ході якого складено схему роботи службового собаки на місці події (а.с. 92 т.1);
· протокол огляду місця події від 23.07.2014 із фототаблицею, в ході якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено: спортивні кросівки чорно-синього кольору, шорти біло-жовтого кольору у квіточку, спортивну кофту чорного кольору та ланцюжок із жовтого металу із обірваними кінцями, труси чоловічі темно-синього кольору із боковими вставками (а.с. 111-117 т.1);
· протокол огляду предмету від 23.07.2014, в ході якого оглянуто спортивні кросівки чорно-сіро-синього кольору фірми «Adidas», вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 122 т.1);
· протокол огляду предмету від 23.07.2014, в ході якого оглянуто текстильні шорти біло-жовтого кольору із візерунком квітів білого кольору, вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 123 т.1);
· протокол огляду предмету від 23.07.2014, в ході якого оглянуто спортивна кофта чорного кольору, вилучена під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 124 т.1);
· протокол огляду предмету від 23.07.2014, в ході якого оглянуто металевий ланцюжок жовтого кольору із обірваними кінцями, вилучений під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 125 т.1);
· протокол огляду предмету від 23.07.2014, в ході якого оглянуто чоловічі труси темно-синього кольору із бежевими вставками, вилучені під час огляду домоволодіння АДРЕСА_1 та області (а.с. 126 т.1);
· протокол затримання ОСОБА_9 від 23.07.2014 (а.с. 129-130 т.1);
· протокол пред`явлення речей для впізнання від 24.07.2014, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала свій золотий ланцюжок (а.с. 136-138 т.1);
· протокол пред`явлення речей для впізнання від 27.07.2014, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала кросівки особи, в яких був чоловік, який зґвалтував її (а.с. 147-149 т.1);
· протокол пред`явлення речей для впізнання від 27.07.2014, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала кофту, в яку був одягнутий чоловік, який зґвалтував її (а.с. 150-152 т.1);
· протокол пред`явлення речей для впізнання від 27.07.2014, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала шорти, в які був одягнений чоловік, який зґвалтував її (а.с. 153-155 т.1);
· висновок експерта № 759 від 23.07.2014, в якому зазначено, що у ОСОБА_9 є тілесні ушкодження у вигляді: синців в лівому плечовому суглобі, на грудній клітині ліворуч, правому стегні, лівому передпліччі. Тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому стегні утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні ознаки яких в пошкодженнях не відобразились, могли утворитись в термін за 4-5 діб до моменту огляду та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; всі інші тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли утворитись за 12 годин до моменту огляду та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці статевого члену не виявлено (а.с. 159 т.1);
· висновок експерта № 758 від 24.07.2014, в якому зазначено, що у ОСОБА_7 є тілесні ушкодження у вигляді: саден по передній поверхні лівого колінного суглобу, в ділянці шиї праворуч з переходом на грудну клітину на фоні гіперемії, грудній клітині по передній поверхні на рівні 2 ребра, в підщелепній ділянці праворуч, правому променево-зап`ясному суглобі з синцем. В ділянці статевих органів мається два крововиливи, в ділянці дівочої пліви. Ці тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), можуть відповідати вказаному строку та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Відповідь на питання про наявність в ділянці статевих органів слідів біологічного походження (сперма, кров) буде викладено у відповідному висновку судово-імунологічної лабораторії (а.с. 163-164 т.1);
· висновок експерта № 538 від 30.07.2014, в якому зазначено, що в мазках і тампонах з вмістом піхви ОСОБА_7 сперма не знайдена (а.с. 169-170 т.1);
· висновок експерта № 167 від 08.08.2014, в якому зазначено, що при судово-медичній експертизі трусів підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкти № 1,2,3,4,5) клітин піхвового епітелію не знайдено (а.с. 172-173 т.1);
· висновок експерта № 161 від 08.08.2014, в якому зазначено, що при судово-медичній експертизі тампону-змиву (об. № 1) та мазків-відбитків (об. № 2) зі статевого члену підозрюваного ОСОБА_9 піхвового епітелію не знайдено (а.с. 175-1761 т.1);
· висновок експерта № 551 від 30.07.2014, яким встановлено групову належність крові ОСОБА_9 (а.с. 178-179 т.1);
· висновок експерта № 164 від 07.08.2014, в якому зазначено, що при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з обох рук потерпілої ОСОБА_7 (об.№1,2) крові та епітеліальних клітин не знайдено (а.с. 182-183 т.1);
· висновок експерта № 571 від 04.08.2014, яким встановлено групову належність крові ОСОБА_7 (а.с. 186-187 т.1);
· висновок експерта № 1456 від 22.08.2014, в якому зазначено, що ринкова вартість, з урахуванням знижки на знос, станом цін на 23.07.2014, представленого на експертизу ланцюжка за умови, що згідно із довідкою ПрАТ «Рубін» № 32/5320 від 14.08.2014 ланцюжок виготовлений із золота 585 проби, вагою 2,22 г складала 621,53 грн. (а.с. 195-196 т.1);
· протокол проведення слідчого експерименту від 12.08.2014 з фототаблицею за участі потерпілої ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 (а.с. 207-225 т.1);
· копія форми № 1 на ім`я ОСОБА_9 (а.с. 234 т.1);
· довідка з КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», в якій зазначено, що ОСОБА_9 на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с.236 т.1);
· довідка з КЗ «Обласний наркологічний диспансер», в якій зазначено, що ОСОБА_9 на обліку не перебуває (а.с.238 т.1);
· довідка, видана виконкомом Соколівської сільської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , сім`я складається із: мати ОСОБА_53 , сестра ОСОБА_54 , брат ОСОБА_55 , племінниця ОСОБА_56 (а.с.239 т.1);
· характеристика Соколівської сільської ради від 23.07.2014, відповідно до якої ОСОБА_9 характеризується посередньо (а.с.240 т.1);
· довідка ОСК УМВС України в Кіровоградській області від 25.07.2014, згідно із якою ОСОБА_9 раніше судимий (а.с.241-242 т.1);
· вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2014, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробовуванням на 2 (два) роки (а.с.243-245 т.1);
· висновок лікаря-психіатра від 28.08.2014, в якому зазначено, що у ОСОБА_7 тривожно-депресивний синдром ситуаційно-обумовлений (зґвалтування) (а.с.1 т.2);
· архівна довідка від 05.09.2014, в якій зазначено, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_57 ? частина, ОСОБА_58 ? частина (а.с. 2 т. 2);
· копії договорів дарування будинку від 09.11.1993 (а.с.3-4 т.2);
· довідка Соколівської сільської ради від 12.09.2014, в якій зазначено, що згідно із записом погосподарської книги № 22, особового рахунку НОМЕР_1 і 3157/1 за юридичною адресою АДРЕСА_1 , рахується житловий будинок з надвірними будівлями, зареєстрований ? частина будинку за громадянкою ОСОБА_59 та ? за громадянкою ОСОБА_60 (а.с. 5 т.2);
· договір дарування від 09.11.1993, відповідно до якого ОСОБА_61 подарувала ОСОБА_58 ? частину жилого будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.141-142 т.2);
· технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 від жовтня 1993 року, згідно із яким власником будинку є ОСОБА_61 (а.с. 143-146 т.2).
Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Сторона захисту ставить під сумнів здобуті стороною обвинувачення докази, а саме протокол огляду будинку АДРЕСА_1 від 23.07.2014, вказуючи на те, що слідчий отримав згоду на огляд лише від одного із власників будинку, а половина будинку, де і відбувався огляд належала ОСОБА_58 , що на його думку підтверджується копією договору дарування, технічним паспортом на будівлю та показами свідків. Тому вважає, вказаний огляд незаконний, а його результати недопустимими доказами. Суд дослідивши, надані на підтвердження вказаного клопотання докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Частиною 1 ст. 233 КПК України означена заборона - ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_53 , яка є власницею ? частини будинку АДРЕСА_1 (а.с. 2 т.2), надала дозвіл у належному їй домоволодінні та була присутня при огляді, ОСОБА_9 , який фактично проживав у цій половині будинку, також був присутній при вказаному огляді, що видно із фототаблиці. Із наданих захисником документів зрозуміло, що разом із ОСОБА_60 власником ? будинку є ОСОБА_62 , проте їхні частки не поділені між ними в натурі. А тому суд вважає, що присутність двох понятих, одного із власників домоволодіння, а також ОСОБА_9 , були необхідною гарантією законного та об`єктивного відображення результатів цієї слідчої дії. Тому підстави для визнання огляду місця події від 23.07.2014 недопустимим доказом відсутні.
Сторона обвинувачення як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_9 посилається на результати слідчого експерименту від 12.08.2014 за участі потерпілої ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 (а.с. 207-225 т.1). Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Фактично слідчим в ході слідчої дії проведено відтворення обставин та обстановки події на місці, проте оскільки перевірялися і уточнювалися одночасно як показання підозрюваного ОСОБА_9 , так і показання потерпілої ОСОБА_7 , то неможливо дізнатися достовірність та розрізнити показання на місці кожного із учасників, а тому суд вважає, що інформація, яка зазначена в протоколі слідчого експерименту, здобута з порушенням способу отримання доказів, отже протокол слідчого експерименту від 12.08.2014 визнається судом недопустимим доказом, а тому не береться судом до уваги при вирішенні питання винності обвинуваченого.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 заявив, що в ході досудового розслідування до нього застосовувалися незаконні методи слідства, проте враховуючи наявність професійного захисника у обвинуваченого відразу після складання протоколу затримання 23.07.2014 (а.с.64-65 т.1), присутність останнього на слідчих діях, а також відсутність скарг на дії слідчого та відводів в ході досудового розслідування, враховуючи показання свідків як сторони захисту, так і обвинувачення, які вказували на поведінку обвинуваченого в ході проведення досудового розслідування (свідки ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 ), а також висновок та показання судово-медичного експерта щодо обвинуваченого, суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та розцінює її як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.
Суд відноситься критично до показань ОСОБА_65 в частині кількості та сили завданих ударів, застосованих при фактичному затриманні ОСОБА_9 , оскільки останній перебував із свідком у дружніх відносинах, а також ОСОБА_66 є чоловіком сестри обвинуваченого.
Суд погоджується із посиланням сторони захисту, що фактичне затримання ОСОБА_9 відбулося на кілька годин раніше, ніж про це було вказано в протоколі затримання від 23.07.2014, оскільки відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою особою. Про вказане затримання вказує свідок захисту ОСОБА_66 , а також видно із фотографій, які зроблені в ході огляду місця події від 23.07.2014, що до ОСОБА_9 вже були застосовані кайданки. Вказане порушення вимог КПК України може бути підставою для притягнення до відповідальності працівників правоохоронних органів, які його допустили, проте не впливає на якість зібраних в подальшому доказів.
Показання обвинуваченого ОСОБА_9 , які надані в ході судового розгляду, є нелогічними і непослідовними та спростовуються, як показаннями потерпілої, свідків, судово-медичного експерта, так і сукупністю інших доказів, які надані стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні, тому суд розцінює їх як спосіб захисту.
Таким чином, оцінивши сукупність допустимих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні зґвалтування, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, а також відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 152 та ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочини є умисними, закінченими, середньої тяжкості та тяжким.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, судом не встановлені.
При обранні ОСОБА_9 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.240 т.1), на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не значиться (а.с.236, 238 т.1), раніше судимий до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки(а.с.241-245 т.1).
Із врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що досягнення мети покарання: справедливої кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, можливе лише призначивши ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі із ізоляцією від суспільства.
Підстав для застосування при призначенні ОСОБА_9 покарання ст.ст. 69, 691, 75 КК України суд не знаходить.
У справі потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_9 1 800 грн. матеріальної та 20 000 грн. моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що в зв`язку із діями ОСОБА_9 розірвано її золотий ланцюжок та пошкоджено плаття, в якому вона була на час вчинення злочину, також дії обвинуваченого принизили її честь та гідність, завдали фізичного болю та страждань.
Підсудний позов не визнав.
Суд задовольняє позов ОСОБА_7 частково з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.23 ЦК України та відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Цивільний позивач ОСОБА_7 на підтвердження матеріальних витрат понесених нею до суду не надала жодних доказів, а тому в частині стягнення матеріальної шкоди суд відмовляє.
Відповідно до характеру та обсягу страждань, принижень від обвинуваченого, які зазнала позивач ОСОБА_7 , стану її здоров`я та віку, обстановки, в якій відбулося зґвалтування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з підсудного моральну шкоду в розмірі 20 000 грн..
Судові витрати у справі необхідно стягнути із обвинуваченого на користь держави.
Речові докази у справі: спортивні кросівки чорно-синього кольору, шорти біло-жовтого кольору із малюнком у вигляді квіток, спортивну чорну кофту з капюшоном та темно-сині чоловічі труси із бежевими вставками, які зберігаються в Кіровоградському РВ УМВС України в Кіровоградській області, повернути ОСОБА_9 за належністю; металевий ланцюжок жовтого кольору із обірваними кінцями та застібкою із відтиском 535 залишити ОСОБА_7 за належністю; зразок ґрунту, вилучений в ході огляду місця події від 23.07.2014 знищити.
Задля забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне на строк апеляційного оскарження судового рішення обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 152 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2014, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шести) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Обрати ОСОБА_9 на час апеляційного оскарження запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто із 23 липня 2014 року.
Стягнути із ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) грн. 00 коп..
Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в сумі 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн. 20 к..
Речові докази у справі: спортивні кросівки чорно-синього кольору, шорти біло-жовтого кольору із малюнком у вигляді квіток, спортивну чорну кофту з капюшоном та темно-сині чоловічі труси із бежевими вставками, які зберігаються в Кіровоградському РВ УМВС України в Кіровоградській області, повернути ОСОБА_9 за належністю; металевий ланцюжок жовтого кольору із обірваними кінцями та застібкою із відтиском 535 залишити ОСОБА_7 за належністю; зразок ґрунту, вилучений в ході огляду місця події від 23.07.2014, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя /підпис/
Згідно з оригіналом
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1