Справа № 559/1104/13-к
УХВАЛА

"05" квітня 2013 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя Юзьвяк Б. Г.

при секретарі: Комісарук Г.П.,

за участю прокурора: Бірука П.В.,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділенння Дубенського МВ УМВС Украiни в Рiвненськiй областi лейтенанта мiлiцiї ОСОБА_1, погоджене з прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2, за метаріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 3 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не судимого, не одруженого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обгрунтовується наступними доводами. Досудовим розслідуванням встановлено, що 2 квітня 2013 року ОСОБА_3, керуючись корисливими спонуканнями, вирішив вчинити крадіжку чужого майна, а саме крадіжку майна з магазину ОСОБА_4, що в с. Дядьковичі по вул. Набережна,1 Дубенського району Рівненської області.

З метою реалізації свого злочинного наміру направленого на викрадення чужого майна ОСОБА_3 запропонував неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, скоїти крадіжку майна з приміщення магазину, що знаходиться у с. Дядьковичі Дубенського району Рівненської області, на що останній добровільно погодився, чим вступив у попередню змову з ОСОБА_3

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3, 2 квітня 2013 року приблизно о 23 годині, діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей, проникли у приміщення магазину ОСОБА_4, що знаходиться у с. Дядьковичі Дубенського району Рівненської області, звідки таємно викрали товаро-матеріальні цінності на загальну суму 418 гривень 20 копійок, які належали ОСОБА_4

Внаслідок скоєння даного злочину ОСОБА_4 було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму близько 418 гривень 20 копійок.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Дії кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Підозрюваний ОСОБА_3, будучи допитаним як підозрюваний визнав факт вчинення крадіжки з магазину та дав вичерпні показання з приводу обставин її вчинення.

3 квітня 2013 року за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не судимого, не одруженого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Підозрюваний ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, який відповідно до ч.3 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк до 6 років, а це дає підстави вважати, про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватися від органів досудового слідства, продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення з метою припинення якої слідчий вважаю за необхідне обрати йому запобіжний захід взяття під варту. Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останнього може бути застосований.

Перебування на волі надасть ОСОБА_3 можливість незаконно вплинути на потерпілого примушуючи його до дачі неправдивих показів

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити ряд інших кримінальних правопорушень чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Вищеописане на думку слідчого свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш мякого із передбачених запобіжних заходів, тому слідчий просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, та просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує своєї вини у скоєнні інримінованого йому правопорушенні, але просить не обирати запобіжний захід тримання під вартою. Проживає вдома з батьками братами та сестрами.

Вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_3, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою є необгрунтованим та не підлягає до задоволення.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання до шести років позбавлення волі.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити ряд інших кримінальних правопорушень чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, примушуючи до дачів неправдивих показів.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В даному випадку на думку суду прокурором доведено обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст.194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку такі ризики що наведені слідчим, як вчининення іншого кримінального правопорушення, можливість переховуватись від слідства, незаконний впливав на потерпілу по справі є лише ймовірними, які можуть бути у кожного підозрюваного і об'єктивно нічим не підтверджені, хоча вони існують як допущення.

Підозрюваний має місце проживання, батьків, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, дає визнавальні покази по справі.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що немає необхідності в застовуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зважаючи на викладене та відповідно до змісту ч.5 ст.194 КПК України з ціллю запобігання вчинення підозрюваним інших правопорушень вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід як домашній арешт.

Відповідно до вказаної норми на підозрюваного необхідно покласти обов'язки передбачені пунктами 1, 2, ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 179, 181,183, 194, 196, 309 КПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділенння Дубенського МВ УМВС Украiни в Рiвненськiй областi лейтенанта мiлiцiї ОСОБА_1, за метаріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307 від 3 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 відмовити за необгрунтованістю клопотання.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не судимого, не одруженого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_3 залишати житло в якому він проживає з19 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов'язки:

1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою;

2. Не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду у чиєму провадженні перебуває справа.

Обов'язки зазначені вище покладаються на підозрюваного строком на два місяці, починаючи з 05 квітня 2013 року і можуть бути продовженні за клопотанням прокурора в порядку ст.199 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному для відому та ознайомлення з покладеними на нього обов'язки.

Копію ухвали направити у Дубенський МВ УМВС України для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя: