АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23грудня 2014 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю учасників судового провадження:
прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000077 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, румуна, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Герцаївського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2014 року ОСОБА_7 визнано винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На цей вирок захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 .

При цьому захисник посилався на те, що суд надав перевагу показам потерпілої та її близьким родичам, які є зацікавленими особами та безпідставно відхилив покази інших осіб та батька обвинуваченого. Також апелянт вказував, що при складанні висновку експерта, останній посилається на нібито проведений ним 18.01.2014 р. особистий огляд потерпілої, який нічим не підтверджується та суперечить медичним документам, оскільки потерпіла вже знаходилась в лікарні і не була в амбулаторії смт.Глибока. Історія хвороби потерпілої, на думку захисника, не може бути підставою для визначення тяжкості тілесного ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, захисника, обвинуваченого, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, яка просила відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних вимог необхідно відмовити.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2014 р., приблизно о 16 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_9 в с.Байраки Герцаївського району Чернівецької області, на підставі раніше виниклих неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт з мешканцями господарства, в ході якого умисно наніс один удар в ділянку правого плеча ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив останній легкі тілесні ушкодження.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, повністю підтверджена дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в суді дала показання, що між її родиною та сім`єю ОСОБА_10 склались неприязні відносини, оскільки її дочка ОСОБА_11 , яка проживала в цивільному шлюбі з братом обвинуваченого, в судовому порядку встановлювала батьківство останнього щодо народженої нею дитини. 17.01.2014 р. до неї на подвір`я в с.Байраки Герцаївського району зайшли обвинувачений ОСОБА_7 та його батько ОСОБА_10 . Вона з двома дочками та малолітнім онуком в цей час були на вулиці. Зайшовши на подвір`я, обвинувачений та його батько почали нецензурно лаятись, висловлюючи незгоду з рішенням експертизи ДНК та хотіли взяти в її онука кров для повторного аналізу. ЇЇ дочка ОСОБА_11 , тримаючи на руках дитину, сказали обвинуваченому та його батьку вийти з подвір`я. Останні на слова дочки почали лаятись, а ОСОБА_10 став наносити ОСОБА_11 удари руками по різних частинах тіла. Вона намагалась захистити свою доньку, яка тримала на руках онука, а в цей час її обвинувачений став наносити удари по плечах. Тоді вона сказала молодшій дочці побігти до сусідів та покликала на допомогу. ОСОБА_10 тоді став душити її дочку Оксану, яка вирвалась від нього та побігла до сусідів. Після цього обвинувачений та його батько продовжували ще їх з дочкою бити, а потім припинили бійку, лаялись та пішли з подвір`я.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що в той день їй зателефонувала онука та повідомила, що б`ють маму. Підбігаючи до господарства дочки, вона почула крики та через огорожу побачила, як обвинувачений вдарив потерпілу кулаком по голові.

З протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що при проведенні цієї слідчої дії потерпіла показала місце, де її було побито та яким чином їй було заподіяно тілесне ушкодження (т.1а.с.17-24).

З висновку експерта №9 екс-Г вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження, у виді синця по задньо-зовнішній поверхні в середній третині правого плеча, що виникло в результаті дії твердого тупого предмету або удару об такий, по строку та обставинам виникнення може відповідати події та відноситься до легких тілесних ушкоджень. (т.1 а.с.6-7)

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.01.2014 р. старшим слідчим СВ Герцаївського РВ ОСОБА_13 винесена постанова про призначення судово-медичної експертизи. Цього ж дня було розпочато експертизу, а судово-медичний експерт був ознайомлений з своїми правами та обов`язками і попереджений про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст.384, 385 КК України.

Підстав сумніватися в об`єктивності експерта чи неправдивості відомостей, що викладені у висновку експерта, у колегії суддів немає.

Наведені в цій ухвалі та інші, досліджені в суді першої інстанції докази, свідчать про правильність висновків суду про винуватість ОСОБА_7 . При цьому суд дав оцінку показанням обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , виходячи з сукупності досліджених доказів та встановлених обставин справи.

Твердження захисника про те, що експерт не оглядав потерпілу, а провів експертизу на підставі медичних документів, є домислом останнього, який нічим не підтверджується. Колегія суддів вважає, що посилання апелянта в поданій скарзі про ймовірні порушення, вчинені експертом при проведенні судово-медичної експертизи, є голослівним.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, суд зазначив чому приймає до уваги одні докази та відхиляє інші. Висновки суду є правильні та належним чином мотивовані, покарання обвинуваченому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України. Підстав для скасування або зміни оскаржуваного вироку колегія суддів не вбачає.

А тому апеляційні вимоги захисника ОСОБА_6 є безпідставні і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляції захисника ОСОБА_6 відмовити, а вирок Герцаївського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в порядку касаційного провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_14

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія вірна: суддя