Справа 1-129/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24
листопада 2008 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у
складі:

головуючого
Соловйова В.В.

при секретарі
Хатункіній Л.О.

за участю прокурора Зелінка
Л.О.

захисника ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мелітополь
Запорізької області, молдаванина, громадянина України, освіта 4 класи,
одруженого, має на утриманні трьох дітей: ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, раніше судимого 1) 05.11.2001 р.
Мелітопольським районним судом Запорізької області по ст. ст. 122 ч.1, 185 ч.1,
206 ч.1, 111 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від
відбування покарання згідно ст. 1б ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року; 2)
20.09.2005 р. Мелітопольським районним судом Запорізької
області по ст. 213 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт; 3)
22.08.2006 р. Жовтневським районним судом м. Екатеринбург
РФ за ст. 228 ч.2 КК РФ до 3 років позбавлення волі, без штрафу, з відбуванням
покарання у виправній колонії загального режиму, зареєстрованого Запорізька
область Мелітопольський район с. Новобогданівка по вул. АДРЕСА_1 , проживаючого Запорізька область
Мелітопольський район с. Костянтинівка по вул. АДРЕСА_2 , в скоєнні злочину, передбаченому ст. 296 ч
4 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 .
01.02.2005 року близько 11.00 год. в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського
району Херсонської області з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, з застосуванням предмета заздалегідь
заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, знаходячись у громадському
місці, а саме у приміщенні Великолепетиської ЗОШ № 2 І-ІІІ ступенів,
розташованої по вул. Крупська, грубо порушуючи громадський порядок, погрожуючи
ножем прибиральниці ОСОБА_5
. та
вчителю школи ОСОБА_6 , підставивши
ОСОБА_6 ножа до тіла в область грудей, насильно забрав
зі школи свою доньку ОСОБА_2
зірвавши при цьому навчальний процес.

Підсудний ОСОБА_1 . винним у скоєному злочині визнав себе
частково і пояснив суду, що він проживає в Запорізькій області Мелітопольського
району в с. Костянтинівка з 1994 року, разом із своїми батьками. У 1994 році
він одружився на мешканці смт. Велика Лепетиха - ОСОБА_7 . Проживши з нею до 1999 р. у них народилось
троє дівчат. В 1999 р. вони посварились і дружина переїхала жити до смт. Велика
Лепетиха до своїх родичів, а він залишився жити із батьками. Коли дружина їхала
в смт. Велика Лепетиха то забрала із собою одну доньку (саму меншу), яка на той
час була грудною дитиною, звали її ОСОБА_4
, 1998
року народження. З ним залишились проживати ОСОБА_2 , 1994 року народження, та ОСОБА_3 1995
року народження. На початку 2004 року йому повідомили вчителі, що коли ОСОБА_2 , 1994 року народження знаходилась в школі, її
прийшла та забрала мати і вона поїхала в невідомому напрямку. З даного приводу
він до міліції не звертався, бо подумав, що ОСОБА_2 забрала її мати, яка має на це право. Через
деякий час, після того як дружина забрала ОСОБА_2 ,
він поїхав до смт. Велика Лепетиха, щоб помиритись із дружиною і продовжувати
сумісне проживання, але дружина цього не схотіла і він знову повернувся в
Мелітопольський район. В той час його донька ОСОБА_2 залишилась жити із його дружиною. В кінці
січня 2005 року, він отримав листа від доньки ОСОБА_2 в
якому вона прохала, щоб він приїхав її забрав проживати з ним, бо їй із матір'ю
жити погано, вона її примушує ходити по людях побиратись і рити металобрухт на
смітниках. Через тиждень в 2005 році, точної дати він не пам'ятає, але це було
на початку лютого місяця, він разом із своєю матір'ю ОСОБА_8 . вирішили поїхати в смт. Велика Лепетиха і
забрати до місця їхнього проживання його доньку ОСОБА_2 ОСОБА_2
, що і
зробили. Приїхавши до смт. Велика Лепетиха вони одразу поїхали до школи.
Зайшовши в середину школи в той час була перерва і по коридору ходили діти. Він
запитав у невідомої дівчинки, де знаходиться 4-й клас і чи є там ОСОБА_2 , вказана дівчинка повідомила йому, що 4-й
клас знаходиться на другому поверсі і ОСОБА_2 в ньому. Далі він з матір'ю піднялись на
другий поверх, в цей час всі діти зайшли в клас на урок. Побачивши двері в 4-й
клас, вони зайшли в нього разом із матір»ю. В класі він побачив, що за партами
сидять діти, а біля дошки стояла жінка вчитель і проводила урок. В цей час його
помітила донька ОСОБА_2 і кинулась до нього, а потім до бабусі,
обнявши їх. Він став говорити вчительці, що це його донька, а з ним її бабуся і
вони забирають ОСОБА_2 із школи. Вчителька почала відбирати за руку
дитину і сказала, щоб вона повернулась на своє місце, але його мати із ОСОБА_2 обнявшись вийшли із класу, він теж вийшов у
коридор. В коридор за ними вийшла вказана вчителька і почала кричати, щоб
повернули ОСОБА_2 в клас. Його мати із ОСОБА_2 пішли
по коридору. На крик вчительки в коридор вийшли ще якісь вчителя із класу, а
також в коридорі в цей час знаходилась прибиральниця із шваброю. Вчителька, яка
вийшла із класу ОСОБА_2 та в руках якої була указка, вдарила нею його
два рази по спині. Після цього він дістав із кишені куртки ложку, яка служить
для обування взуття, та яка була близько 10-15 см., світлого кольору, із металу
чи пластмаси, яку він носив для обування взуття, та сказав, щоб до нього ніхто
не підходив, бо заріже. Вказаною ложкою, він не махав не перед ким, та нікому її
до тіла не підставляв. Вчителька кричала на нього, він відразу побіг на перший
поверх, щоб вийти із школи. Його мати із ОСОБА_2 по переду нього вийшли із школи. Коли він сів
у автомобіль, то мати із ОСОБА_2
сиділи в автомобілі, водій теж. Після цього
вони поїхали в Мелітопольський район, до місця його проживання с.
Костянтинівка. Після вказаного інциденту до нього ніхто за дитиною не приїздив,
та нікуди його з цього приводу не викликали. На початку червня місяця 2005
року, він поїхав в Росію на заробітки. Його діти ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 залишились проживати із його батьками в с.
Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області. В Росії його в 2006
році засудили по ст.228 ч.2 КК РФ, де було призначено покарання три роки
позбавлення волі, і він на даний час відбуває покарання за вказаний злочин. Про
те, що він був оголошений в розшук Великолепетиським РВ УМВС він не знав. Вину
в пред'явленому обвинуваченні визнає частково, тому, що ножа в нього в руках не
було, коли він забирав свою доньку ОСОБА_2
зі школи в 2005 році, і він ним нікому не
погрожував. З порушенням громадського порядку згоден. У скоєному злочині щиро
кається.

Вина підсудного ОСОБА_1 . у вчиненому злочині підтверджується:

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що 01.02.2005 року
близько 11.00 год. вона проводила урок в 4-Б класі Великолепетиської ЗОШ №2. В
той час до класу швидко зайшли троє циган, два чоловіки і одна жінка, яка
відразу схватила ученицю ОСОБА_2, Один з циган схватив її за горло і тримав, а
інший стояв біля вхідних дверей. Потім вони всі разом з дитиною вийшли в
коридор. За ними вийшла і вона, де побачила, що ОСОБА_2 стоїть біля технічки ОСОБА_5 . і тримається рукою за неї, а циганка
намагається її забрати. ОСОБА_2
кричала. В цей час з класів вийшли багато вчителів,
і вони всі разом почали говорити: «Що ви робите! Тут школа.», після чого один з
циганів сказав, якщо такі обставини, то він всіх переріже і витяг з кишені ніж.
Після чого він повернувся до ОСОБА_5
. з
ножем, вона відпустила ОСОБА_13, яка підійшла до неї. Цей циган з ножем кинувся
до неї і приставив його до грудей, вона відпустила дівчину. Після чого цигани
всі разом з дівчинкою пішли, а цей циган ішов ззаду та розмахував ножем. Більше вона даних циган не бачила. Хто були
дані цигани вона не знає, лише потім як викликали матір ОСОБА_14, яка прийшла з
сестрою ОСОБА_9 ., в коридорі
двоюрідна сестра ОСОБА_2
.
ОСОБА_10 сказала, що це були батько ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 ., його мати, і його
брат. Циганка та ще інший циган, окрім того, що був з ножем, їм нічим не
погрожували, і нічого їм не говорили. Вони по циганському про щось казали
цигану з ножем, але той і на циганку махав ножем і дій своїх не припиняв.
Їм циганка та інший циган нічого
поганого не зробили, вони просто були присутні при цьому інциденті. Всі дії
вчиняв циган з ножем. З цивільним позовом про відшкодування моральної шкоди до
суду звертатись не буде. Циганка яка забирала від ОСОБА_5 . ОСОБА_13 стояла від неї близько 3 м. по
коридору, де стояв інший циган, який прийшов із ними вона вже не пам'ятає, а
ОСОБА_1 . стояв біля неї
близько 1,5 м. Коли ОСОБА_1
. з
кишені дістав ніж, циганка та інший циган це бачили впевнено, він розмахував
ножем як перед нею, так і повертався з ножем в руках до циганки та іншого
цигана, коли вони щось говорили йому по циганському. Також циганка з іншим
циганом бачили, що ОСОБА_1
.
підійшов до неї і погрожував ножем. Вказана подія відбувалась близько 7-8 хв.
При хуліганських діях, які вчинив ОСОБА_1
. була
присутня ОСОБА_5 ., ОСОБА_11 ., які стояли далі по коридору за нею, виглядали
з іншого класу, інших осіб не було. Коли ОСОБА_1 .
дістав ніж із кишені, розмахував ним, та підставив їй його до грудей, вона
сприйняла це як реальну загрозу для свого життя. Ніж був загострений.

Показами потерпілої ОСОБА_5 ., яка суду пояснила, що 01.02.2005 року
близько 11:00 год., вона знаходилась на роботі і збиралась мити підлогу в
коридорі школи. В цей момент вона побачила, як по сходах піднімається троє
циган, двоє чоловіків і одна жінка. Дані цигани зайшли в 4-й клас, двері
залишились відчиненими. Вона почала підходити до класу, коли в цей момент з
класу вийшов один циган, який вивів з собою дівчинку циганської національності,
за ним вийшла жінка та чоловік. Дівчинка руками схопилась за неї і прохала, щоб
вона її не відпускала. Вона сказала цигану, щоб він відпустив її. Після цього
даний циган хотів вдарити її рукою в обличчя, а потім витяг з кишені ніж,
крикнув, що поріже всіх, і вона відпустила дівчинку, яка підбігла до вчительки
ОСОБА_6 , але даний циган з
ножем кинувся до ОСОБА_6
і приставив ніж до її грудей, ОСОБА_6 . відпустила дівчинку і всі цигани вийшли.
Хто вони були вона не знає. Циганка та ще інший циган, окрім того, що був з
ножем ОСОБА_1 ., їм нічим не
погрожували, і нічого не говорили. Вони по циганському про щось казали цигану з
ножем, але ніяких дій відносно них та дівчини не вчиняли. Циган з ножем їй
нічого не зробив, лише коли вона стояла з дитиною, він витяг ніж і крикнув, що
всіх поріже і після цього вона відпустила дівчину. Вона відпустила дівчину і
всі троє циган пішли разом з дівчиною зі школи. Їй в результаті дій ОСОБА_1 . ніякої шкоди не завдано. Коли ОСОБА_1 . дістав із кишені ніж і крикнув, що всіх
поріж, вона сприйняла це як реальну загрозу для здоров'я, відпустила дівчинку,
вона підбігла до вчительки ОСОБА_6
, в цей
час, циганка та інший циган стояли за нею близько 1,5м. і все це бачили
впевнено. Циганка, щось говорила ОСОБА_2 по циганські і в той час він до них
повертався із ножем в руках, вони ніж теж бачили, коли ОСОБА_1 стояв
з ножем біля ОСОБА_6 і підставив їй ніж, він був загострений. З
цивільним позовом до суду звертатись не буде.

Показами свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що її син ОСОБА_1 ОСОБА_1
, 1977
року народження у 1994 році одружився з ОСОБА_7 ,
яка мешканка смт. Велика Лепетиха Херсонської області. За період проживання її
сина та невістки в них народилось троє дітей: ОСОБА_2 , 1994 року народження, ОСОБА_3 ОСОБА_3
1995 року народження, ОСОБА_3 ОСОБА_4
, 1998
року народження. В 1999 році її син із невісткою посварились та невістка ОСОБА_7 забрала саму меншу дитину ОСОБА_4 , 1998 року народження і переїхала жити в
смт. Велика Лепетиха. ОСОБА_2
та ОСОБА_3 ОСОБА_3
залишились проживати разом із ними та її сином
ОСОБА_1 . На початку 2004
року, коли донька її сина ОСОБА_2
знаходилась в школі її звідти забрала невістка
ОСОБА_7 , яка вже в той час
з сином не проживала, а проживала в смт. Велика Лепетиха та повезла за місцем
свого проживання. Поїхали через деякий час в смт. Велика Лепетиха разом із
сином ОСОБА_1 , щоб впевнитись чи
дійсно його донька ОСОБА_2
знаходиться із матір'ю і чи все з нею гаразд.
Приїхавши в смт. Велика Лепетиха за місцем проживання невістки, вони побачили,
що дівчинка з матір'ю, але хотіла знову повернутись до батька в с.
Константинівка Мелітопольського району, але невістка їм ОСОБА_2 не
віддала і сказала, якщо заберете силою то викличе міліцію. Після цього, син дав
гроші невістці на виховання дітей і вони повернулись в с. Костянтинівка
Мелітопольського району. Близько чім через рік син отримав поштою листа від
своєї доньки ОСОБА_2 , в якому було
вказано, що вона прохає його приїхати в смт. Велика Лепетиха та забрати її до
себе в с. Костянтинівка Мелітопольського району, так як їй з матір'ю погано
жити і мати примушує її ходити по дворах людей прохати їжу, щоб прогодуватись.
Також в листі було вказано, що коли приїжджати за нею, то до матері не потрібно
їхати, бо вона її не віддасть, а потрібно їхати в ЗОШ, де вона на той час
навчалась в 4-му класі. На даний час вона не пам'ятає де дівся вказаний лист.
Після цього листа, вона із сином десь близько чим через один тиждень, це було
на початку лютого місяця 2005 року, вирішили поїхати в смт. Велика Лепетиха,
щоб забрати доньку сина ОСОБА_2
.
Вийшли із сином ОСОБА_1 ОСОБА_1
на автотрасу, яка розташована поблизу с.
Костянтинівка Мелітопольського району і почали зупиняти автомобілі, щоб доїхати
в смт. Велика Лепетиха. В той час зупинився автомобіль марки «Жигулі», зеленого
кольору, номерного знаку не знає, в якому знаходився один чоловік водій, теж
смуглявий, якому вони запропонували заробити грошей, щоб повести їх із сином в
смт. Велика Лепетиха, на що він погодився. Приїхавши в смт. Велика Лепетиха
близько 11.00 год., до Великолепетиської ЗОШ №2, вони разом із сином ОСОБА_1 зайшли в приміщення школи, також разом з ними
в школу зайшов чоловік, який привіз їх в смт. Велика Лепетиха, чому він зайшов
з ними до школи, вона не знає, вони його не просили. В середині школи бігали
діти, в цей час була перерва, вона запитала в одного і з учнів, де знайти
ОСОБА_2 ОСОБА_2
, яка
навчається в четвертому класі. Той хлопець сказав, що четвертий клас
розташований на другому поверсі. Після цього вони піднялись на другий поверх та
в цей час почався урок, всі діти зайшли в клас. Вона теж зайшла в клас і її в
цей час побачила онука ОСОБА_2
, яка
відразу кинулась їй на руки. Її син ОСОБА_1 ОСОБА_1
в клас не заходив, стояв в дверях. Далі вона
взяла за руку ОСОБА_2 та почала виводити з класу, вона йшла сама,
без її наполегливості. Вийшовши в коридор за ними вийшла жінка вчителька, яка
проводила урок в класі у ОСОБА_2
і стала говорити поверніть дитину, вона
сказала їй що дівчинка піде з нею, що це також з нею її батько. Вчителька
почала наполягати, щоб вони повернули дівчину в клас на урок, але ОСОБА_2 підійшла до батька і взяла його за руку. В цей
час піднявся зі сторони вчителів крик, які теж вийшли із класів, та які махали
перед нами довгими лінійками, швабрами та виривали ОСОБА_2 з рук
ОСОБА_1 . Після цього її син
ОСОБА_1 дістав із кишені куртки, яка була одягнена на
ньому металеву білу ложку, яка служить для обування взуття, яка довжина ложки
вона не пам'ятає і став махати перед вчителями вказаною ложкою та декілька
разів сказав не підходьте бо поріже. ОСОБА_2 в цей час сказала вчительці, що це її батько.
Вчителі припинили відбирати ОСОБА_2
. Далі
вони вийшли зі школи сіли в автомобіль у якому приїхали і поїхали додому в с.
Костянтинівка Мелітопольського району. Після цього її син ОСОБА_1 через два
тижня поїхав на заробітки в Росію, щоб заробити грошей на проживання дітям. На
даний час, її онука ОСОБА_2
,
донька сина ОСОБА_1 , проживає разом із
ними в с. Костянтинівка Мелітопольського району, ходить в 7-мий клас. До матері
повертатись не хоче.

Показами свідка ОСОБА_2, яка була
допитана в присутності учителя ОСОБА_12
та пояснила суду, що ОСОБА_1 . є її рідним батьком. Після того як її
батьки перестали проживати разом вона залишилася жити з батьком в с.
Костянтинівка разом з сестрою ОСОБА_3
та бабусею. На початку 2004 року її з школи
забрала мати і вона поїхали до смт. Велика Лепетиха. В кінці січня 2005 року,
вона написала листа батьку ОСОБА_2 в якому прохала, щоб він приїхав її забрав
проживати з ним, бо їй із матір'ю жити погано, вона її примушує ходити по людях
жебракувати і рити металобрухт на смітниках. На початку лютого місяця 2005 року
коли вона знаходилася у школі до класу зайшла її бабуся та батько. Вона
підбігла до них і почала обіймати бо зраділа, що вони заберуть її проживати до
с. Костянтинівка. Вона сама вийшла з класу до коридору та поїхала жити до
батька, ніхто її до цього не примушував, це було її бажання. Чи погрожував її
батько ОСОБА_1 вчительці та прибиральниці ножем вона не бачила, і з цього
приводу нічого пояснити не може.

Вина підсудного ОСОБА_1 . у вчиненому злочині також підтверджується:
протоколом очної ставки між підозрюваним ОСОБА_1 .
та потерпілою ОСОБА_6 . (а.с. 93-94);
протоколом очної ставки між підозрюваним ОСОБА_1 .
та свідком ОСОБА_5 . (а.с.95);
протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_5 .
та свідком ОСОБА_8 . (а.с. 96);
протоколом очної ставки між потерпілої ОСОБА_6 .
та свідком ОСОБА_8 . (а.с.97);
протоколом відтворення обстановки та обставин події і фототаблицею до нього від
08.11.2008 року за участю обвинуваченого ОСОБА_1 .
( а.с.124-127); протоколом відтворення обстановки та обставин події і фототаблицею
до нього від 08.11.2008 року за участю потерпілої ОСОБА_6 (
а.с. 128-131); протоколом відтворення обстановки та обставин події і
фототаблицею до нього від 08.11.2008 року за участю свідка ОСОБА_5 . (а.с. 132-133).

Дії підсудного ОСОБА_1 . необхідно кваліфікувати за ст. 296 ч. 4 КК
України тобто хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів
явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю з
застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень,
оскільки ОСОБА_1 . 01.02.2005 року
близько 11.00 год. в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської
області з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, з застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення
тілесних ушкоджень, знаходячись у громадському місці, а саме у приміщенні
Великолепетиської ЗОШ № 2 І-ІІІ ступенів, грубо порушуючи громадський порядок,
погрожуючи ножем прибиральниці ОСОБА_5
. та
вчителю школи ОСОБА_6 , підставивши ОСОБА_6 ножа
до тіла в область грудей, насильно забрав зі школи свою доньку ОСОБА_2 зірвавши при цьому навчальний процес.

При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире
каяття, яке суд відносить до обставини, що пом'якшує покарання ОСОБА_1 ., обставини, які обтяжують покарання
ОСОБА_1 . відсутні, з даних
про особу видно, що він за місцем проживання характеризується позитивно, має на
утриманні трьох дітей: ОСОБА_2
,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше засуджений: вироком
Жовтневського районного суду м. Екатеринбург РФ від 22.08.2006 року за ст. 228
ч.2 КК РФ до трьох років позбавлення волі, без штрафу з відбуванням покарання у
виправній колонії загального режиму, але згідно ст. 9 КК України вирок суду
іноземної держави може бути врахований, якщо громадянин України був засуджений
за злочин, вчинений за межами України, та знову вчинили злочин на території
України, а підсудний ОСОБА_1
. скоїв
злочин на території України до винесення вироку іноземною державою, тому вирок
суду іноземної держави не враховується, та тому суд вважає, що ОСОБА_1 . повинен нести покарання в межах санкції
ст. 296 ч. 4 КК України, але можливо застосувати ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України,
суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 за ст. 296 ч. 4 КК України на три роки
позбавлення волі, застосувавши ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання у кримінально - виконавчий установі з випробуванням з
іспитовим строком на один рік. На підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтись для
реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_1 - тримання під вартою залишити без змін до
набрання вироком суду законної сили.

На вирок суду може бути подана
апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Великолепетиський
районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а
засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому
копії вироку.

Головуючий
підпис

КОПІЯ
ВІРНА

В.о. голови суду В.В. Соловйов