Справа №1-430/2007
№ 1-48/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого
2008 року. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі:

головуючої - судді
Малюк Т.О.

при
секретарі Кожухар
О.М.

з участю
прокурора Нижнік
Л.І.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з базовою
загальною середньою освітою, не
працюючого, не одруженого, судимого: 1/ 15.04.1994 року Вознесенським
міським судом Миколаївської області за
ст. 140 ч. 2 КК України до 2-х
років позбавлення волі, на підставі ст.
46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 1 рік; 2/ 05.12.1994
року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ст.
ст. 215-3 ч. 2, 140 ч. 2,
145 ч. 1, 208, 42, 43
КК України до 4-х років позбавлення волі,
звільненого 05.09.1998 року у зв'язку з відбуттям строку покарання; 3/
01.02.2000 року Вознесенським міським судом Миколаївської області за ст.
ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 142 ч. 1,
142 ч.3, 42 КК України до 10
років позбавлення волі з конфіскацією майна,
звільненого 28.09.2007 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 12
днів,

- за
ст. 187 ч. 2 КК України;

ВСТАНОВИВ:

15.10.2007
року близько 14 год. в м. Вознесенську неподалік від вугільного складу
ПП «Ідеал» підсудний ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння майном, приставивши ніж до шиї ОСОБА_2, напав на неї,
після чого, погрожуючи життю та
здоров'ю і наносячи удари руками по голові,
заволодів майном ОСОБА_2, а саме:
грошима в сумі 105 грн., золотими
сережками вартістю 600 грн., мобільним
телефономІНФОРМАЦІЯ_2 з імейлом НОМЕР_1 вартістю

300 грн., сім - картою
мобільного оператора
ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_2 вартістю 25 грн. та 10 грн., які були на рахунку даного мобільного
телефону, шкіряним гаманцем вартістю 50
грн., а всього заволодів майном на суму
1090 грн. Внаслідок цього розбійного нападу потерпілій ОСОБА_2 заподіяно легкі
тілесні ушкодження, які потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я, та
матеріальну шкоду на суму 1090 грн.

Підсудний
ОСОБА_3 винним себе у пред'явленому йому обвинуваченні не визнав повністю та
пояснив, що 15 жовтня 2007 року він
ніякого розбійного нападу не вчиняв,
оскільки в цей день знаходився дома
в с. Таборівка Вознесенського району і косив траву на городі у матері та у
сестри.

Однак
винність підсудного у вчиненому повністю підтверджується матеріалами досудового
та судового слідства, в тому числі
поясненнями:

-
потерпілої ОСОБА_2., яка пояснила, що 15 жовтня 2007 року близько 14 год. вона поверталася
з роботи - з Вознесенської лікарні. Щоб швидше дістатися додому, вона пішла найкоротшим шляхом, що пролягав повз озера, вугільного складу ПП «Ідеал», через залізничну колію. Проходячи залізничну
колію, вона побачила, що позаду неї йшов на відстані близько 100
метрів чоловік, одягнений у безрукавку
червоно-чорного кольору, на голові у
нього був кашкет. Невдовзі вона почула,
що позаду неї хтось біжить, і
вона хотіла надати дорогу, оскільки
поряд була калюжа. В цей же час її хтось ззаду схопив за шию, приставивши до горла ніж та висловлюючись на
ї адресу нецензурною лайкою, і почав
вимагати гроші, продовжуючи
висловлюватися нецензурно, та бив своїми
ногам її по ногам. Потім нападаючий /а
це був підсудний, якого вона впізнала
під час досудового слідства, / кинув її на себе, тримаючи за руки, і вимагав відкрити сумку. Оскільки вона не
могла відкрити сумку, то він сам її
відкрив, звідки забрав гроші в сумі 105
грн., гаманець вартістю 50 грн., мобільний телефон з сімкартою загальною
вартістю 335 грн., а також наказав зняти
сережки, погрожуючи, що як вона їх не зніме, то він відріже з вухами. Перелякавшись, вона зняла сережки, які купила невдовзі перед цим за 600 грн.
Весь цей час нападник бив її по голові,
погрожуючи, а також наказав
віддати каблучки. Та каблучки вона не віддала,
оскільки вона встигла їх зняти і кинути в косметичку, що знаходилася в сумці, а нападник їх там не побачив. Також він
вимагав, щоб вона показала йому свій
годинник, але побачивши його, сказав,
що такий годинник йому не потрібен. Після цього він відштовхнув її від
себе і втік. Вона забігла на вугільний склад,
розповіла там про те, що з нею
сталося. Двоє працівників побігли слідом за підсудним, але його не наздогнали. Внаслідок розбійного нападу
її було заподіяно легкі тілесні ушкодження,
що потягли за

собою короткочасний розлад здоров'я, та матеріальну шкоду на суму 1090 грн. Згодом
її було повернуто мобільний телефон без сімкартки вартістю 300 грн.
Невідшкодована шкода становить 790 грн.,
яку вона просить стягнути з підсудного та обрати йому суворе покарання.
То, що розбійний напад на неї вчинив саме
підсудний, це точно, оскільки вона впізнала його на досудовому
слідств, впізнає зараз по статурі, по голосу. На досудовому слідстві вона
впізнала його і по одягу;

- свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 15.10.2007 року близько 14 год.,
коли він знаходився на роботі, до них на вугільний склад забігла потерпіла
ОСОБА_2. Вона була дуже

схвильована і розповіла, що декілька
хвилин тому на неї було вчинено напад невідомою особою, яка забрала в неї злоті сережки, мобільний телефон та гроші. Він разом з товаришем
по роботі зразу

побігли наздогін, бачили
чоловіка, одягненого в темно-червону
куртку, який був на великій відстані від
них, і вони його не наздогнали.
Чоловіком, який утікав, був підсудний - він його

впізнав у судовому засіданні по статурі та по зросту;

· свідка
ОСОБА_5, який пояснив, що у жовтні 2007 року -точної дати він не
пам'ятає, але знає, що це був понеділок, - він разом з підсудним та ОСОБА_6 косили
траву з 10-ї год. приблизно
до 15-ї - 16-ї год. Підсудний
весь час був з ними;

· свідка
ОСОБА_6, який пояснив, що 18 жовтня 2007 року він разом з ОСОБА_9 та
підсудним ОСОБА_3 косив траву на городі сестри підсудного. 15 жовтня 2007 року
він підсудного не бачив;

- перевіреними в судовому засіданні поясненнями свідка
ОСОБА_7, даними в ході досудового
слідства, де вона пояснювала, що вона живе по сусідству з підсудним і 14
жовтня

2007 року у вечірній час бачила підсудного, який гнав додому корову. 15 жовтня 2007 року
підсудного вона не бачила /а.с. 61, 117/.

Свідок ОСОБА_8пояснила, що підсудний
- її син. 15 жовтня 2007 року цілий день він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 косили
траву на своєму городі, а потім на
городі сусідів.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що у
жовтні 2007 року - точної дати він не пам'ятає,
але знає, що це був
понеділок, - він разом з підсудним та
ОСОБА_6 косили траву з 10-ї год. приблизно до 15-ї - 16-ї год. Підсудний весь
час був з ними.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що 15
жовтня 2007 року її чоловік з 10-ї год.
допомагав підсудному косити траву. Приблизно о 16-й годині того дня вона
пішла покликати чоловіка додому. ОСОБА_3був разом з її чоловіком. Чи ходив куди підсудний в проміжок часу від
10-ї до 16-ї год. вона не
знає.

Пояснення потерпілої, свідків про
обставини, місце та спосіб вчинення
злочину, а також винність підсудного
об'єктивно підтверджуються:

- протоколом усної заяви потерпілої ОСОБА_2. від
16.10.2007 року про розбійний напад /а.с.
2/;

·
протоколом огляду місця події від 16.10.2007 року
/а.с. З/;

· договором
на гарантійне обслуговування телефонуІНФОРМАЦІЯ_2/а.с. 5/;

· протоколом
та додатком до нього від 19.10.2007 року огляду мобільного
телефонуІНФОРМАЦІЯ_2, який добровільно
видав підсудний /а.с. 12-13/;

- довідками про вартість мобільного телефону та золотих
сережок /а.с. 19-20/;

· протоколом
пред'явлення особи для впізнання від 19.10.2007 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_2. з пред'явлених до
впізнання 4-х осіб, серед яких
знаходився і підсудний, впізнала
підсудного по одягу, оскільки він був
одягнений в той же одяг, що і в момент
нападу, та по голосу /а.с. 22/;

· розпискою
потерпілої ОСОБА_2. від 19.10.2007 року про одержання мобільного телефону /ас.
37/;

· рапортом
командира конвойної групи Вознесенського МРВ УМВС від 23.10.2007 року, з якого вбачається, що 22.10.2007 року при конвоюванні підсудного
в зал судового засідання для розгляду подання про обрання запобіжного заходу
було виявлено намір підсудного ОСОБА_3 передати своїй матері записки /а.с. 62/;

- протоколом огляду записки та додатком до нього від
23.10.2007 року, з якого
вбачається, що в записці на клаптику
паперу підсудний пише своїй матері, щоб
вона попросила свідків

про те, щоб вони
давали пояснення, що він 15 жовтня косив
сіно на городі /а.с. 63-64/;

· висновком
експерта № 376 від 27.11.2007 року,
згідно з яким у потерпілої ОСОБА_2. виявлено забиття грудної
клітини, набряк м'яких тканин та
гіперемія в області шиї з правого боку,
струс головного мозку. Зазначені тілесні ушкодження могли виникнути від
ударів руками, стиснення шиї руками та
пальцями рук і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад
здоров'я /а.с. 72/;

·
речовими доказами /а.с.
82/.

Свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9
пояснили, що 15 жовтня 2007 року
підсудний косив траву на городі і з дому нікуди не ходив. Але суд до пояснень
цих свідків відноситься критично і не може взяти їх до уваги, оскільки вони знаходяться у родинному зв'язку
з підсудним: ОСОБА_8 є матір'ю підсудного,
а дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_9 з
двоюрідною сестрою підсудного.

Аналізуючи
викладене, перевірені в судовому
засіданні докази, суд вважає, що пред'явлене підсудному ОСОБА_3
обвинувачення доведено в повному обсязі,
і його дії, які полягають у
нападі з метою заволодіння чужим майном,
поєднаному з насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я особи,
яка зазнала нападу, та з погрозою
застосування такого насильства /розбій/,
вчинений особою, яка раніше
вчинила розбій, органами досудового
слідства правильно кваліфіковано за
ст. 187 ч. 2 КК України.

Обставин, які у відповідності до ст. 66
КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_3, судом не виявлено

Обставинами, які згідно зі
ст. 67 КК України обтяжують
покарання підсудного ОСОБА_3, суд визнає
вчинення злочину повторно та рецидив злочину.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_3, суд
враховує викладене, його негативну
характеристику з місця проживання, думку
потерпілої.

Потерпілою
ОСОБА_2. заявлено цивільний позов на суму 1090 грн. Судом встановлено, що потерпілій повернуто мобільний телефон
вартістю 300 грн. Таким чином,
невідшкодована шкода становить 790 грн.,
яка на підставі ст. 1166 ЦК
України підлягає стягненню з підсудного.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71
КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте засудженим за вироком
Вознесенського міського суду Миколаївської області від 01.02.2000 року, і остаточно до відбування призначити 9
/дев'ять/ років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою, строк відбування покарання обчислювати з 19
жовтня 2007 року.

Речові
докази: мобільний телефонІНФОРМАЦІЯ_2,
переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_2., залишити її як власниці; сімкарту мобільного
оператораІНФОРМАЦІЯ_4 з НОМЕР_3 та чохол до телефону, які зберігаються в кімнаті речових доказів
Вознесенського МРВ УМВС, повернути
потерпілій ОСОБА_2.; аркуш з кишенькового блокноту та клаптик паперу - записку

ОСОБА_3 до матері, що знаходяться в матеріалах кримінальної
справи, залишити в матеріалах цієї
справи.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_3 на користьОСОБА_2 790 /сімсот дев'яносто/ гривень.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд засудженим - протягом 15-ти діб з моменту
вручення йому копії вироку, іншими
учасниками процесу - протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.