Справа 534/3293/14-к
Провадження 1-в/534/5/15
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання
В С Т А Н О В И В :
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.12.2009 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкасивід 21.12.2012 року невідбута частина строку покарання замінена на більш м`яку у вигляді обмеження волі.
В Комсомольському ВЦ № 136 ОСОБА_4 відбуває покарання з 14.02.2013 року.

В грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування по відношенню до нього ст.81 КК України. Клопотання мотивоване тим, що «допущені ним порушення режиму відбування покарання не є злісними, і він підпадає під дію ст.81 КК України».
Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення клопотання з таких мотивів:
Як встановлено судом, ОСОБА_4 відбуває покарання в Комсомольському ВЦ № 136 з 14.02.2013 року. Протягом часу відбуття покарання в установі отримав 18 стягнень, накладених як правами начальника установи та і начальником СПС (особова справа т.2 а.с. 49). Заохочень не має. Згідно із представленою характеристикою «є скритним,схильним до брехні. До працівників установи грубість не проявляє. Серед засуджених не конфліктує, але повагою не користується, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Працевлаштований на контрагентському об`єкті. До роботи ставиться посередньо, змінні завдання виконує, але постійно потребує контролю з боку адміністрації. Участі у громадському життя СПС не приймає. У скоєному злочині розкаюється.» /матеріали особової справи т.2 а.с. 48/
01 грудня 2014 року спільним рішенням органу КВЦ №136 та спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради ОСОБА_4 був визнаний таким, що не довів своє виправлення, а отже не набув право на УДО ( особова справа т.2 а.с. 26)
Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявленого засудженим клопотання, суд виходить з наступного:
Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму ВСУ Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарння і заміну невідбутої частини покарння більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отримання засудженим 18-ти стягнень протягом двох років відбування покарання в установі КВЦ №136, за відсутності жодного заохочення та посередньої характеристики на особу засудженого, в сукупності не дають суду підставу дійти висновку, що останній довів своє виправлення, оскільки можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.81 КПК України пов`язана Законом лише з сукупною наявністю двох складових сумлінної поведінки та ставлення до праці, з огляду на що, суд, керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 відмовити.
На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1