Справа №1-119/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2007 року Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області

в
складі: головуючого судді Попової
Н.І.

при
секретарі Зеленській
Т.В.

з участю
прокурора Головатого
М. Є.

Розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
села Долина Знам"янського району Кіровоградської області, українки,
громадянки України, безпартійна, освіта неповна-середня, незаміжня,
не працююча, проживаюча місто Знам"янка Кіровоградської
області АДРЕСА_1, не маючої судимості

за ст.
166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_1. скоїла злісне невиконання обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті
дитини, за наступних обставин.

ОСОБА_1, будучи матір"ю малолітнього
ОСОБА_2, в порушення ст. 52 Конституції України, відповідно до вимог якої, будь-яке насильство та експлуатація
переслідується за законом, ст. 10
Закону України "Про охорону дитинства", відповідно якої кожній дитині гарантується
право на свободу, особисту
недоторканість та захист гідності, ст.
150 Сімейного кодексу України ,
відповідно до вимог якої батьки зобов"язані піклуватися про
дитину, її фізичний, духовний та матеріальний розвиток, не допускати фізичних покарань дитини, застосування інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини, на протязі 2005-2006 року злісно не
виконувала обов"язки по догляду за дитиною, не забезпечувала йому нормальні умови для
проживання, не вживала заходів, щодо захисту малолітнього від психологічного
та фізичного насильства з боку свого співмешканця ОСОБА_3.

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_2. Під час вагітності ОСОБА_1 на обліку в
жіночій консультації не перебувала,
пологи приймала вдома самостійно,
у зв"язку з чим дитина народилася недоношеною, вагою 960 гр. та зростом 38 см. Незважаючи на це, ОСОБА_1 до лікарні не звернулася, чим підвергла життя дитини загрозі. Лише за
втручанням лікарів Знам"янської ЦРЛ ОСОБА_2 було доставлено 2 листопада
2004 року до пологового відділення в критичному стані, негодованого та в подальшому направлено до
обласної дитячої лікарні з діагнозом недоношеність 4 ст. , пневмопатія
недоношених, ателектатична форма, синдром загальномозкових порушень, СЕК, погроза інфікування.

Крім
того, в березні 2005 року ОСОБА_2 було
поставлено на облік в Знам"янській ЦРЛ з діагнозом залізодефіцитна
анемія, травматологом поставлено діагноз
дисплазія

тазобедрених
суставів.

Проте ОСОБА_1, незважаючи на рекомендації лікарів, лікуванням дитини не займалася, доставляти дитину до Кіровоградської обласної
лікарні відмовилася.

ОСОБА_1
спільно проживала з ОСОБА_3, який
неодноразово на протязі 2005-2006 років застосував до ОСОБА_2 засоби
психологічного та фізичного насильства,
яке виражалося у формі залякувань малолітнього, яким навмисно спричинялося емоційна
невпевненість дитини та можливість нанесення шкоди психологічного стану
дитини, нанесення ударів, завдання тілесних ушкоджень. Незважаючи на
вказаний факт, ОСОБА_1 ніяких заходів
щодо відвернення насильства та захисту малолітнього не вживала, не зверталася за допомогою до відповідних
служб та продовжувала спільне проживання з ОСОБА_3, чим створювала загрозу життю та здоров"ю
малолітнього.

29
грудня 2006 року близько 9 год.
ранку ОСОБА_3. у присутності ОСОБА_1 почав знущатися з дитини - наніс
малолітньому декілька ударів, чинив
психологічне насильство над дитиною.

Незважаючи
на вказані факти, ОСОБА_1 залишає дитину
зі своїм співмешканцем та їде до м.
Кіровограда. Повернувшись додому близько 21 год. 30 хвил. 29
грудня 2006 року ОСОБА_1 здоров"ям дитини не поцікавилася та лише
приблизно в 00 год., 30 грудня 2006 року їй стало відомо, що дитина померла.

Будучи
допитаною в судовому засіданні, підсудна
ОСОБА_1 винною себе в інкримінованому їй діянні визнала частково і пояснила
суду, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем
свого проживання народила сина ОСОБА_4. Хлопчик був хворий і його поклали в
Кіровоградську обласну лікарню. В лютому 2005 року вона забрала з лікарні
ОСОБА_4 додому. З березня 2005 року вона почала співмешкати з ОСОБА_3 За час їх
сумісного проживання ОСОБА_3. до сина ОСОБА_4 відносився добре. Вона сама
постійно здійснювала турботу за сином.
29 грудня 2006 року о 9 год.
ранку вона поїхала в м.
Кіровоград, а сина ОСОБА_4
залишила вдома з ОСОБА_3. Коли вона повернулася додому, то зі слів ОСОБА_3. їй стало відомо, що ОСОБА_2 помер. Вину свою визнає лише в
тому, що 29 грудня 2006 року залишила
сина ОСОБА_4 вдома з ОСОБА_3

Крім
часткового визнання своєї вини підсудною ОСОБА_1, її вина в повному обсязі пред"явленого
обвинувачення встановлена судом і підтверджується показаннями свідків та
матеріалами кримінальної справи,
дослідженими у судовому засіданні.

Свідок
ОСОБА_5. пояснила суду, що її брат
ОСОБА_3. співмешкав з ОСОБА_1, у якої
був малолітній син ОСОБА_2. їй відомо,
що ОСОБА_3. інколи кричав на ОСОБА_4 ,
застосовував до нього фізичне насильство, залякував його. Одного разу ОСОБА_3., будучи в стані алкогольного сп"яніння, схопив ОСОБА_4 і декілька разів кинув його на
диван. ОСОБА_1 ніяких дій щодо припинення дій насильства з боку ОСОБА_3. не
застосовувала, не зверталася до міліції.

Свідок
ОСОБА_6. пояснив суду, що сім"я
ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей з 2001 року, як соціально-неблагополучна сім"я.
Відносно сина ОСОБА_4 ОСОБА_1. жодного разу не повідомляла, що ОСОБА_3. застосував до малолітнього
ОСОБА_4 фізичне чи психологічне насильство. Службою проводилась певна робота з
ОСОБА_1 відносно сина ОСОБА_4, вона
приходила до служби у справах дітей, де
з нею проводились профілактичні бесіди

Свідок
ОСОБА_7. пояснила суду, що вона як
дільничний лікар, наблюдала за малолітнім
ОСОБА_2, який перебував на обліку в
лікарні. ОСОБА_1 здійснювала догляд за сином в силу своїх матеріальних
можливостей, постійно приносила дитину в
лікарню, для проведення щеплень.

Крім
цього, вина підсудної ОСОБА_1
підтверджується матеріалами кримінальної справи, а саме інформацією Знам"янської ЦРЛ про
проходження лікування дитини з моменту народження та до моменту смерті, стан розвитку дитини (а.с. 22-27); соціальний

паспорт функціонально-неспроможної
сім'ї" ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження (а.с. 19); копія протоколу та
постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 212 КуаП від 23 березня 2005 року (а.с.
36-37).

Таким
чином, аналізуючи та оцінюючи в
сукупності всі докази по справі, суд
приходить до висновку, що підсудна
ОСОБА_1 винна в допущенні злісного невиконання обов'язків по догляду за
малолітньою дитиною, що спричинило тяжкі
наслідки у вигляді смерті дитини, а тому
її дії правильно кваліфіковані за ст.
166 КК України.

Призначаючи
підсудній ОСОБА_1 покарання, суд
враховує характер і ступінь тяжкості скоєного підсудною, що вона вчинила умисний, закінчений середньої тяжкості злочин.

Суд
враховує особу підсудної, яка раніше
скоювала злочини, що вона негативно
характеризується, не займається
суспільно-корисною працею.

Пом"якшуючих
і обтяжуючих вину підсудної обставин,
судом по справі не встановлено.

З
урахуванням тяжкості скоєного підсудною,
її особи, відсутності
пом"якшуючих і обтяжуючих її вину обставин, суд вважає,
що виправлення підсудної можливе без відбування покарання, застосувавши до неї вимоги ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 323-324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 166 КК України
і призначити їй покарання у виді двох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від
призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі звільнити, якщо вона протягом одного року іспитового
строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї обов"язки:

1).
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання.;

2). періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15-ти діб до апеляційного суду Кіровоградської
області.