Справа № 694/313/15-к Провадження №1-кп/694/43/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
16.03.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженця с.Тихий Хутір,Жашківського району,Черкаської області,
жителя АДРЕСА_1 ,
українця,громадянина України,освіта середня-спеціальна,
розлученого,не працюючого,на утриманні неповнолітніх дітей
немає,не військовозобов`язаного,раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.12.2008 повинен сплачувати аліменти на користь колишньої дружини ОСОБА_5 на утримання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 40 % від частини доходу його заробітку кожного місяця, починаючи з 27.11.2008 і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак з червня 2013 року по теперішній час від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини злісно ухиляється, на виклики та попередження судового виконавця не реагує, мір щодо погашення заборгованості, яка утворилася по аліментам не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Працював на тимчасових заробітках, за що отримував кошти, з яких на виховання своєї дитини нічого не надавав. Так, на протязі вересня 2014 року працював різноробочим у ОСОБА_7 в м. Звенигородка Черкаської області, за одну добу отримував кошти в сумі 100 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 ,свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та пояснив,що він дійсно згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 17.12.2008 року повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку,але сплачував не кожен місяць,так як мав тяжкий матеріальний стан,а по мірі можливості,оскільки мав не постійне місце роботи. Підтвердив також,що він дійсно працював за усною домовленістю у ОСОБА_7 ,але не знав,що потрібно було повідомляти державного виконавця про місце роботи. В скоєному кримінальному правопорушенні щиро кається.
На підставі ст..349 ч.3 КПК України та за згодою сторін,суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи,оскільки вони ніким не оспорюють ся.
Суд вважає,що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення за ст.164 ч.1 КК України,як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Як обставини,що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання
у вигляді громадських робіт,покарання у виді штрафу призначати недоцільно, оскільки він в даний час не працює, доходів не має.
Процесуальних витрат, речових доказів в справі немає, цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України,суд,-
з а с у д и в:
визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Процесуальних витрат, речових доказів в справі немає, цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення,
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя