11-кп/775/19/2015(м)
266/4042/13-к

Головуючий в1-й інстанції: ОСОБА_1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт.Котельва Полтавської області, громадянку України, не працюючу, судиму: 1) 15 березня 2005 року Диканьським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена 15 січня 2007 року за відбуттям строку покарання; 2) 19 червня 2007 року Диканьським районним судом Полтавської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 вересня 2007 року пом`якшено покарання за ч.3 ст.185 КК України, застосовано ст.69 КК України, на підставі ст.70 КК України засуджено до 2 років позбавлення волі, звільнена 05 травня 2009 року за відбуттям строку покарання; 3) 06 листопада 2009 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням (іспитовим строком 2 роки); 4) 21 грудня 2009 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту; 5) 28 травня 2010 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ст.ст.71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2012 року призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі; 6) 12 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнена 19 березня 2013 року за відбуттям строку покарання; 7) 25 січня 2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; 8) 17 червня 2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 9) 19 серпня 2014 року Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання в виді 1 року 3 місяців позбавлення волі. На підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування призначеного покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілих: ОСОБА_8 - 190 грн. та ОСОБА_9 880 грн.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 засуджено за те, що 08 липня 2013 року, приблизно о 02 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля приміщення кафе «Санта Барбара» по Приморському бульвару в Приморському районі м.Маріуполя, з метою заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, умисно, повторно заволоділа жіночою сумкою, вартістю 200 грн., мобільним телефоном, вартістю 800 грн., сім-картою, вартістю 30 грн., картою пам`яті, вартістю 50 грн., та вісьма ключами, що не представляють матеріальної цінності, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 1 330 грн., а також жіночою сумкою, вартістю 200 грн., мобільним телефоном, вартістю 1 500 грн., сім-картою, вартістю 30 грн., картою пам`яті, вартістю 100 грн., грошовими коштами у сумі 60 грн., та трьома ключами, паспортом, карткою платника податків, свідоцтвом про народження, що не представляють матеріальної цінності, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 1 850 грн.

В апеляційній скарзі прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, не оспорюючи доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 та кваліфікації її дій, а також вид та розмір призначеного їй покарання, просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неправильного звільнення обвинуваченої від відбування покарання. Посилається на те, що суд, застосовуючи до ОСОБА_7 амністію та звільняючи її від відбування покарання, належним чином не врахував те, що вона раніше була двічі засуджена за тяжкі злочини, а тому вказана обставина виключає можливість застосування до обвинуваченої амністії, що прямо заборонено п.«в» ст.4 Закону України «Про амністію у 2014 році». Просить ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді одного року позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченої, яка вважає судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, були зроблені на підставі її свідчень, а провадження було розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував дії обвинуваченої за ч.2 ст.190 КК України.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, та доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 , які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування амністії та звільнення ОСОБА_7 від покарання, то колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено судом у вироку, ОСОБА_7 має низку непогашених судимостей, в тому числі судима Диканьським районним судом Полтавської області: 15 березня 2005 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України та 19 червня 2007 року за ч.3 ст.185 КК України, тобто є особою, що має дві судимості за вчинення тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про амністію у 2014 році", п. "в" ч.1 ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністію не може бути застосовано до особи, яка має дві і більше судимості за вчинення тяжких та /або особливо тяжких злочинів.

Однак, суд не врахував зазначені вимоги закону та звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком покарання, застосувавши закон, який не підлягає застосуванню, а тому доводи апеляційної скарги про неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку з викладеним, на підставі ст.420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного їй покарання та ухвалити свій вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,409,413,418,420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 23 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним за вироком Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19 серпня 2014 року, та визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту взяття під варту, зарахувавши у строк покарання термін перебування її під вартою з 25 січня 2014 року по 23 вересня 2014 року.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області