АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/711/15 Справа № 201/1016/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

26 березня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року.
Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 16.01.2014 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
засуджений за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 24 грудня 2014 року приблизно о 20:00 годині, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, прибув до буд. АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , де, реалізовуючи свій злочинний умисел, вчиняючи злочин повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, переліз через недобудований гараж, тим самим проник на територію двору вказаного будинку, тобто до місця тимчасового зберігання майна. Перебуваючи у дворі будинку, ОСОБА_7 побачив металеву конструкцію, схожу на станок для ремонту автомобілів, вартістю 1 995 гривень, яку визначив об`єктом свого злочинного посягання та, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, став штовхати вищевказану металеву конструкцію в сторону виходу з двору домоволодіння, але його дії були припинені власником вказаного майна.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок, призначивши йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, з урахуванням повного визнання вини та щиросердного розкаяння.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав, що вирок суду слід залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія вважає апеляцію такою, що не підлягає задоволенню.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, при викладених у вироку обставинах, кваліфікація його дій, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та не оскаржуються.
Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, обставин справи, даних про особу, всіх обставин, що пом`якшують покарання, у тому числі і тих, на які обвинувачений посилається в апеляції, і підстав вважати покарання надто суворим, до застосування ст.69 КК України, колегія не вбачає.
ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, у період відбуття покарання за попереднім вироком, покарання йому призначене ближче до мінімального, з дотриманням вимог ст.68 КК України. Остаточне покарання обвинуваченому визначено за правилами ст.71 КК України, з частковим приєднанням невідбутого покарання за вироком від 16 січня 2014 року і підстав до його зміни, також немає.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Судді: