ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Міщенка
С.М.,

суддів
Животова Г.О., Шибко Л.В.,

за участю прокурора
Парусова А.М.,

розглянула 18 листопада 2014 року у м.
Києві кримінальну справу щодо
ОСОБА_1 за касаційною скаргою
останнього на вирок Залізничного
районного суду м. Львова від 18 квітня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 17 грудня 2013
року.

Вказаним вироком місцевого суду
засуджено

ОСОБА_1, 1971 р. н., неодноразово судимого,
останній раз - 30.12.2011 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК
України на 3 роки 1 місяць позбавлення
волі із звільненням на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
випробуванням протягом дворічного
іспитового строку, громадянина
України,

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2
рішення щодо якого не оскаржується в
касаційному порядку.

Апеляційний суд Львівської області
17.12.2013 змінив вказаний вирок та ухвалив
вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 15,
ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки
позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК
України на 3 роки позбавлення волі; на
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів на 3 роки позбавлення волі; на
підставі ст. 71 КК України остаточно за
сукупністю вироків на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 13.01.2012 о
21:00 за попередньою змовою групою осіб
намагались таємно викрасти з подвір'я
будинку ОСОБА_4 № 40 на вул. Дубнівській
у м. Львові металеву сітку вартістю 217,5
грн, але були затримані працівниками
міліції.

Крім того, ОСОБА_3 у м. Львові 09.04.2012
(двічі), 10.04.2012, 19.04.2012, 23.04.2012 в магазині
«Рукавичка» ТзОВ ТВП «Львівхолод» на
вул. Патона, 2/4 «а» та 22.04.2012 в
супермаркеті «Арсен-7» на вул. Патона, 37
таємно викрадав кожний раз по пляшці
коньяку «Арарат», горілки «Фінляндія»
та коньяку «Метакса» вартістю
відповідно 117, 117, 117, 185.58, 223.99 та 353.48 грн.,
а 15.04.2012 намагався викрасти з подвір'я
будинку ОСОБА_5 АДРЕСА_1 металевий
швелер вартістю 259,4 грн, але був
затриманий працівниками міліції.

Згідно ухвали Миколаївського
районного суду Львівської області від
26.08.2014 ОСОБА_1 звільнено з місць
позбавлення волі 03.09.2014 на підставі ст. 2
Закону України від 08.04.2014 «Про
амністію».

У касаційній скарзі засуджений просить
скасувати вказані судові рішення в
частині його засудження за ч. 2 ст. 185 КК
України через недоведеність,
посилаючись на неповноту досудового і
судового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, невідповідність призначеного
покарання тяжкості вчиненого злочину
та його особі внаслідок суворості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який просив залишити
оскаржені рішення без зміни,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів визнає її такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Фактичні обставини справи були
предметом оцінки суду першої та
апеляційної інстанції й перегляду у
касаційному порядку, відповідно до
вимог ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, не
підлягають, а неповнота досудового й
судового слідства та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, чим обґрунтовується касаційна
скарга засудженого в даній справі, сама
по собі, згідно ст. 367 КПК України 1960
року, є підставою для скасування чи
зміни відповідних судових рішень в
апеляційному порядку.

Твердження засудженого про
недоведеність його вини за ч. 2 ст. 185 КК
України є безпідставними, оскільки
протилежні висновки суду в цій частині
ґрунтуються, у відповідності до вимог
ст. 323 КПК України 1960 року, на
неупередженій оцінці безпосередньо
досліджених ним доказів та на
всебічному, повному й об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності.

Ці висновки відповідають показанням
потерпілого ОСОБА_4 про те, як 13.01.2012
засуджені намагались викрасти з його
подвір'я сітку; показанням потерпілого
ОСОБА_6 про обставини за яких ОСОБА_1
09.04.2012 (двічі) та 23.04.2012 викрадав з
магазину «Рукавичка» коньяк «Арарат»
та «МЕТАХА»; показанням представника
потерпілого ОСОБА_7 про обставини за
яких у приміщенні супермаркету «Арсен»
07.04.2012 було затримано ОСОБА_1 після
викрадення ним горілки «Фінляндія»;
показанням потерпілого ОСОБА_5 про
обставини за яких ОСОБА_1 намагався
викрасти з подвір'я металевий швелер;
показанням свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
даним відеоспостереження в магазині
«Рукавичка» про обставини за яких
ОСОБА_1 викрадав алкогольні напої;
даним протоколів очних ставок ОСОБА_1
зі свідками ОСОБА_8 й ОСОБА_10 та
потерпілим ОСОБА_6; даним протоколів
відтворення обстановки та обставин
події за участі ОСОБА_1, який показав на
відповідних місцях злочинів, як він
вчиняв крадіжки.

Ці висновки місцевого суду
обґрунтовано визнані апеляційним
судом такими, що відповідають
фактичним обставинам справи, а доводи
касаційної скарги їх не спростовують.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за
ч. 2 ст. 15 й ч. 2 ст. 185 та за ч. 2 ст. 185 КК
України, а покарання призначено
відповідно до загальних засад,
передбачених ст. 65 КК України, оскільки
при цьому суд врахував тяжкість
вчинених злочинів та особу
засудженого.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав вважати призначене
покарання явно несправедливим.

Твердження засудженого про порушення
його права на захист не обґрунтовані,
оскільки копію обвинувального
висновку йому було вручено 11.10.2012 ( т. 3 а.
с. 52), від послуг адвоката в судовому
засіданні він відмовився ( т. 3 а. с. 64), а
в апеляційній інстанції йому було
призначено захисника в порядку,
передбаченому ст. 47 КПК України 1960 року.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу у відповідності до положень
кримінально-процесуального закону, а
його ухвала відповідає вимогам ст. 377
КПК України 1960 року, оскільки в ній
докладно вмотивовано висновки про
законність та обґрунтованість вироку
суду першої інстанції й
безпідставність доводів апеляції
засудженого, які аналогічні доводам
поданої ним касаційної скарги.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
б перешкодили чи могли перешкодити
повно та всебічно розглянути справу і
постановити законні, обґрунтовані та
справедливі рішення, при розгляді
даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись
пунктами 11, 15 розділу ХІ «ПЕРЕХІДНІ
ПОЛОЖЕННЯ» Кримінального
процесуального кодексу України та
статтями 394-396
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Залізничного районного суду м.
Львова від 18 квітня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Львівської області
від 17 грудня 2013 року щодо ОСОБА_1
залишити без зміни, касаційну скаргу
останнього - без задоволення.

Судді:

С. Міщенко Г. Животов Л. Шибко