Дата документу 09.02.2015

Справа № 334/771/15-к
Провадження № 1-кп/334/132/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000265 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, студента другого курсу факультету фізичного виховання Запорізького національного університету, мешкає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України,

встановив:
19 січня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись в парку поблизу прохідної ВАТ Запоріжтрансформатор в м. Запоріжжі, шляхом присвоєння знайденого незаконно придбав паперовий згорток з сухою подрібненою речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № 111 від 23.01.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом КАНАБІСОМ (МАРІХУАНОЮ), масою 5, 1409 грама в перерахунку на суху речовину. Наркотичний засіб ОСОБА_4 незаконно зберігав для особистого вживання без мети збуту, і о 19 годині 35 хвилин того ж дня, біля будинку № 7-А по вул. Щасливій в м. Запоріжжі ОСОБА_4 був затриманий співробітниками міліції, які виявили в обвинуваченого вищевказаний пакет з наркотичним засобом.

Вказаними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 309 ч. 1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів без мети збуту.

30.01.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні № 0000265, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання провини. У відповідності з угодою прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 309 ч.1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою провину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести за скоєний злочин штраф в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди суд бере до уваги наступні обставини:

У відповідності зі ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладено угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання вини. Прокурор в судовому засіданні, враховуючи, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КК і КПК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити, призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати прийняті відповідною угодою зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, у відповідності зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, потерпілих від злочину немає.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії яких інших обставин, ніж передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання провини, характер обвинувачення, щодо якого визнає свою провину, повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК, і наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Беручи до уваги, що умови угоди про визнання провини між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КК і КПК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, вважає, що є всі правові підстави для затвердження зазначеної угоди.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який кваліфіковано за ст. 309 ч.1 КК України, згідно якої належить призначити визначену сторонами в угоді про визнання вини міру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України, суд

засудив:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0000265 угоду про визнання провини від 30.01.2015 року між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання провини від 30.01.2015 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму вісімсот п`ятдесят гривень.

Запобіжний захід обрати засудженому особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі знищити.

На вирок протягом 30 днів може бути подана апеляційна скарга в Запорізький апеляційний суд.

Суддя: ОСОБА_1