Справа № 1-72/07
ВИРОК

Іменем України

27
червня 2007 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області у
складі: головуючого судді - Кривич
Ж.О., при секретарі - Кондрик Н.Г., Кулинич О.В., з участю прокурора- Бутрія О.П., Рибки Л.Я., захисника- ОСОБА_1, потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
цивільних позивачів - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кременчуці кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Кременчука
Полтавської області, українки, громадянки України, освіта неповна вища, не
одруженої, дітей не має, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1, раніше не
судимої,-

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

8 липня 2006 року близько 20 години в районі магазину „Оковита" по
вул. Чкалова в М.Кременчуці гр-ка ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного
сп"яніння, не впоралася з керуванням автомобілем НОМЕР_1, та, рухаючись з
місця, скоїла наїзд на потерпілу ОСОБА_6 Потерпіла, яка в цей момент з малолітньою
дитиною на руках стояла біля кам'яного паркану, отримала тупу травму нижніх
кінцівок з роздавленням м"яких тканин, багатоуламковим переломом лівої
стегнової кістки і кісток тазу та неповною травматичною ампутацією лівої
гомілки на рівні підколінної ямки. Завдані потерпілій тяжкі тілесні ушкодження
призвели до розвитку травматичного та геморагічного шоку , які обумовили
настання її смерті.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення
підсудною ОСОБА_5 вимог п.2.9 „Правил дорожнього руху України", який забороняє
керування автомобілем у стані алкогольного сп"яніння, та п.
10.1."Правил..." - перед початком руху ОСОБА_5 не переконалася , що
це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Підсудна ОСОБА_5 свою вину у скоєному злочині визнала частково, суду
пояснила, що права водія отримала 8.12.2004 року. Постійно керувала автомобілем
з березня 2006 року і мала недостатні практичні навички. Автомобіль НОМЕР_1, належав їй на праві
приватної власності. 8 липня 2006 року близько 20 години, рухаючись з місця на
майданчику біля магазину „Оковита" по вул. Чкалова у М.Кременчуці, увімкнула не той режим автоматичної коробки
передач, і автомобіль різко рвонув вперед, із-за чого кермо заклинило. Вона
настільки розгубилася, що не гальмувала. Автомобіль вдарив і притиснув до
кам"яного паркану жінку. До початку руху відстань між: автомобілем та
парканом, біля якого з дитиною на руках стояла потерпіла, була 10-15 метрів.

Стан
алкогольного сп"яніння під час ДТП
ОСОБА_5 заперечила та стверджувала, що випила пива після пригоди,
коли працівник ДАЇ віз її на обстеження в наркологічний диспансер.

Пояснила також, що 21.07.2006 року зняла з обліку та продала по запасних
частинах пошкоджений автомобіль НОМЕР_1,
хоча знала, що на нього накладений арешт.

Крім часткового визнання підсудною своєї вини, її вина також
підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- показанніями
потерпілого ОСОБА_3, який
суду пояснив, що

8.07.2006 року сім"я святкувала хрещення дитини.
Після 19 години він з

дружиною та малолітнім сином, свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8

вийшли до магазину „Оковита" по вул.Чкалова. Він
бачив, як під"їхав

автомобіль КІА синього кольору та зупинився на відстані
приблизно 5

метрів від кам'яного паркану. Біля паркану стояла його
дружина з сином

на руках. Через якійсь час пролунав різкий гуркіт
атомобіля, писк гуми і

він побачив, як автомобіль швидко рухається на його
дружину, б"є і

притискає її до паркану. Він помилково вирішив, що за
кермом був

хлопець, який вискочив з автомобіля і почав тікати, тому
наздоганяв його.

Потім дізнався, що автомобілем керувала ОСОБА_5;

· показаннями
потерпілої ОСОБА_9 про те, що ввечері її донька ОСОБА_6 з чоловіком та маленьким сином пішли проводити гостей на
зупинку біля магазину „Оковита". Потім незнайома жінка і міліціонер
принесли їй онука і повідомили, що доньку збив автомобіль. Про смерть доньки
дізналася від лікаря по телефону;

показаннями свідка ОСОБА_8, який суду пояснив, що 8.07.2006 року разом з
дружиною та ОСОБА_7 святкували у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2
хрестини їхнього маленького сина. Ввечері пішли на зупинку і перебували на
майданчику біля магазину „Оковита". Він не звернув увагу, коли
під"їхав автомобіль КІА синього кольору; пам"ятає, що ОСОБА_6 з дитиною на
руках стояла біля кам"яного паркану. Несподівано пролунав різкий звук
автомобільного двигуна, писк гуми і свідок бачив, як в напрямку паркану швидко
рухається автомобіль. Він вдарив і притиснув до паркану ОСОБА_6, вона кричала від
болю, але тримала дитину в руках. Свідок зробив крок і забрав дитину з рук
потерпілої. Важає, що ОСОБА_5 перебувала у стані алкогольного сп"яніння,
тому що вираз її обличчя, загальмовані реакції були характерними для нетверезої
людини;

- показаннями свідка ОСОБА_7, який суду поянив, що
8.07.2006 року після 19 години разом з подружжям ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 знаходився на майданчику
біля магазин „Оковита". Бачив, як під"їхав автомобіль КІА синього
кольору і зупинився на відстані приблизно 5 метрів від ОСОБА_6, яка стояла біля
кам'яного паркану. Із автомобіля в магазин вийшов хлопець, а за кермом сиділа
дівчина. Руху автомобіля він не бачив, але несподівано заревів двигун, почувся
писк гуми та удар. Побачив, що автомобіль притиснув ОСОБА_6 до паркану,
його двигун працював, хоча колеса не крутилися вперед. Свідок кричав
дівчині-водію, щоб вона від'їхала від паркану, але секунд 10 вона не реагувала.
Також свідок повідомив суду, що після пригоди постійно знаходився поруч з
підсудною, щоб вона не втекла, і точно знає, що жодних напоїв, тим більше пива,
вона не вживала;

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 08.07.2006 року він разом із
ОСОБА_5 цілий день відпочивали на природі, куди їздили на автомобілі підсудної,
тому вона спиртних напоїв не вживала. Після 19 години поїхали в магазин на
вул.Чкалова за цигарками. Коли він повернувся з магазину і сів в машину,
ОСОБА_5 попросила його подивитися вбік проїзжої частини, чи немає перешкод для
руху. Потім він відчув різкий рух автомобіля вперед і удар. Стверджував, що
пива ОСОБА_5 випила після ДПТ по дорозі в наркодиспансер, щоб заспокоїтися;

-показаннями свідка ОСОБА_11 - лікаря наркологічного диспансеру, яка суду
пояснила, що 08.07.2006 року обстежувала підсудну ОСОБА_5 на предмет вживання
алкоголю. Висновок про алкогольне сп»яніння був зроблений на підставі
об»єктивних даних - огляду підсудної, її поведінки, реакцій, а також проби.
Результати дослідження не залишали сумнівів, що ОСОБА_5 перебувала у стані
алкогольного сп»яніння. Відомості про останнє вживання алкоголю в протоколі
медичного огляду зроблені зі слів самої ОСОБА_5;

-показаннями свідка ОСОБА_12 - інспектора відділу ДАІ
М.Кременчука, який суду пояснив, що 08.07.2006 року ввечері виїздив на місце ДТП на вул.Чкалова.
Йому здалося, що дівчина-водій нетвереза, запитав у неї, але вона заперечила.
Після огляду, складання схеми, він возив підсудню на її автомобілі у
наркологічний диспансер для обстеження; по дорозі ОСОБА_5 пива не вживала.
Свідок повідомив також, що автомобіль підсудної поставив на штрафмайданчик;
кермо автомобіля під час руху не заклинювало;

-показаннями експерта-автотехніка ОСОБА_13, який суду пояснив, що дії водія
ОСОБА_5 не відповідають вимогам п.10.1 «Правил дорожнього руху України» і з
технічної точки зору знаходяться в причинному зв»язку з пригодою. В умовах
данної ДТП водій
ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання
вимог п.10.1 «Правил...». Есперт зауважив також;, що з технічної точки зори
пояснення підсудної про те, що після початку руху заклинило кермо автомобіля, є
безпідставними;

-показаннями судово-медичного експерта Шевченка С.Д. про те, що між
заподіяними гр-ці ОСОБА_6
тяжкими тілесними ушкодженнями та безпосередньою причиною її смерті є
прямий причинний зв"язок, а оцінка дій працівників швидкої медичної
допомоги є компетенцією комісійної судово-медичної експертизи;

-протоколом огляду місця ДТП
від 08.07.2006 року та схемою до нього, з яких, зокрема, видно, що в місці
зіткнення була пляма червоного кольору, схожа на кров; сліди гальмування
транспортного засобу відсутні (а.с.2-6);

-протоколом огляду та перевірки технічного стану автомобіля НОМЕР_1, з
якого видно, що гальма та рульове управління знаходилися у справному стані
(а.с.7-8);

-протоколом №4048/2431 від 08.07.2006 року медичного
огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану
сп"яніння з висновком про те, що ОСОБА_5 перебувала у стані алкогольного
сп"яніння. Також в протоколі зі слів підсудної зроблений запис про останнє
вживання алкоголю: „сьогодні о 14 випила 2 ковтка пива" (а. с. 9);

-висновком експерта №598/1 від 09.09.2006 року про те, що заподіяні
потерпілій тілесні пошкодження були тяжкими за ознакою небезпеки для життя в
момент їх заподіяння; смерть ОСОБА_6
настала внаслідок травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки, що
ускладнилася масивною зовнішньою втратою крові (а.с.22-27);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події, а також схемою до
нього, де видно, що ОСОБА_5 зазначила місце, з якого 08.07.2006 року її
автомобіль почав рух. Відстань до місця наїзду становила 6,9 м (а.с.74-76);

-висновком експерта-автотехніка №15 від 21.09.2006 року про те, що у діях
водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.10.1 „Правил дорожнього руху
України", які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв"язку
з виникненням данної пригоди. Підсудна мала технічну можливість запобігти наїзду
на пішохода шляхом виконання вимог п. 10.1 „Правил..."(а.с.82-83);

- довідкою службової перевірки якості надання медичної допомоги від
24.04.2007 року про те, що показань для накладення джгута на травмоване стегно
у даному випадку не було у зв"язку з відсутністю наявної кровотечі із ран
пошкодженої кінціви, так і з вірогідністю додаткової травматизації м"яких
тканин і судин стегна уламками стегнової кістки, а також про те, що
імобілізація пошкодженої кінцівки не проведена у зв"язку із рішенням
лікаря про негайне транспортування, на жорстких ношах, до лікарні, враховуючи
коротку відстань від місця пригоди (а.с.301-305);

-висновком комісійної судово-медичної експертизи №81 від
24.05.2007 року про те, що між заподіяними гр-ці ОСОБА_6 тяжкими тілесними ушкодженнями та безпосередньою причиною
її сметі мається прямий причинний зв"язок. Тактика персоналу швидкої
допомоги по наданню невідкладної медичної допомоги потерпілій була вірною
(а.с.9);

-іншими
матеріалами справи у їх сукупності.

Досліджені в судовому засіданні докази є належними, допустимими і
достатніми для визнання підсудної ОСОБА_5 винною у скоєному злочині.

Необережні дії ОСОБА_5, яка, керуючи транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння, порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п.2.9,
10.1 „Правил дорожнього руху України", та спричинила смерть потерпілої
ОСОБА_6, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Незважаючи на заперечення з боку підсудної, суд переконався у тому, що під
час ДТП вона
перебувала у стані алкогольного сп"яніння. Версія підсудної про те, що
пиво вона пила після ДТП в автомобілі в присутності, зокрема, свідків ОСОБА_12
та ОСОБА_10, довіри не викликає. Працівник ДАЇ Потькомкін О.М. не підтвердив
факт вживання підсудною алкоголю в його присутності, а показання свідка
ОСОБА_10, який підтримав версію ОСОБА_5, суд пояснює їхніми давніми дружніми
стосунками та бажанням свідка в такий спосіб пом"якшити її
відповідальність за скоєне.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудної, є визнання нею своєї вини.
Як такі, що пом"якшують покарання, відповідно до ч.2 ст.бб КК України, суд
визнає також її молодий вік і те, що раніше вона не судима.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, що
перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно (а.с. 102), не
працює.

Підсудна є працездатною особою, лікування від алкоголізму чи наркоманії не
потребує (а.с. 110).

Вирішуючи питання про міру покарання, суд також враховує
ступінь тяжкості вчиненого необережного злочину, а також; його тяжкі та
незворотні наслідки.

З викладених підстав суд дійшов висновку про те, що необхідним, достатнім
та таким, що буде сприяти виправленню підсудної, буде покарання у вигляді
позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи заявлені цивільні позови, суд виходить з
такого: підлягають задоволенню в повному обсязі вимоги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_3 про стягнення
на їх користь відповідно 4 000 грн. та б 724 грн. матеріальної шкоди, яка
полягала у витратах на поховання ОСОБА_6
та спорудження пам"ятника. Підсудна ці вимоги визнала повністю.
Позовні вимоги потерпілих про стягнення на користь кожного по 200 000 грн.
моральної шкоди підлягають задоволенню частково. При цьому суд враховує, з
одного боку, незворотні наслідки дій підсудної для сім"ї загиблої, з
іншого - має врахувати, що ці дії були необережними, тому приходить до висновку
про стягнення на користь кожного з потерпілих по 70 000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_3
про стягнення на його користь 114 436 грн. - коштів на утримання
малолітнього сина ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_3, суд залишає без рогляду через відсутність даних у справі про
призначення дитині пенсії і роз"яснює потерпілому ОСОБА_3 право
звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Підлягає також задоволенню цивільний позов прокурора м.Кременчука(а.с.138)
про стягнення з підсудної на користь Кременчуцького міськфіннвідділу понесених
витрат на лікування потерпілої ОСОБА_6
в сумі 323,98 грн.

Суд також вважає необхідним реагувати окремою постановою на встановлені під
час розгляду справи недоліки досудового слідства.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.286 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 5 (п"яти) років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк
3(три) роки.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу
змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Цивільні позови потерпілих задовольнити частково та стягнути з засудженої
на користь потерпілої ОСОБА_2 4000 (чотири тисячи) грн. матеріальної шкоди та
70 000 (сімдесят тисяч) грн. моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_3 - 6 724 (шість
тисяч сімсот двадцять чотири) грн. матеріальної шкоди та 70 000 (сімдесят
тисяч) грн. моральної шкоди. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про стягнення на
його користь 114 436 грн. - коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3,
залишити без рогляду та роз"я снити потерпілому право звернутися до суду в
порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Кременчуцького
міськфіннвідділу понесені витрати на лікування потерпілої ОСОБА_6 в сумі 323,98
грн.(триста двадцять три грн. дев"яносто вісім коп.).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області
витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 94,57
грн.(дев"яносто чотири грн. п"ятдесят сім коп.).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на
протязі 15 діб з дня його проголошення.