АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4/15-к Номер провадження 11-сс/786/156/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду від 20 березня 2015 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючий, інвалід 3 групи, раніше судимий. зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає - АДРЕСА_2 . раніше судимий :
-26.05.1997 року Арбузинським районним судом Миколаївської області заст.140 ч.З КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-19.12.2001 року Краківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ст.ст. 140 ч.З. 185 ч.З КК України до 3 років позбавлення волі;
-10.08.2006 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст.ст.122 ч.1. 185 ч2, 185 ч.З, 70 КК України на строк 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 18.09.2009 року на не відбутий термін 1 рік 4 місяці 29 днів .
Ухваливши судове рішенні слідчий судді в ухвалі зазначив наступне.
« До суду звернувся слідчий СВ Крюківсью го ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 з клопотанням, яке у встановленому законом порядку погоджено із прокурором прокуратури м. Кременчука, відп» відно до якого просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Подання обгрунтовує тим, що в ніч з 16. 12 .2014 року на 17.12.2014 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_12 взявши дерев`яну палицю, наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_13 .. у вигляді посттравматично розриву промежини з повним розривом сфінктера, стінки прямої кишки, стінки піхви до заднього склепіння, в результаті чого спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження, як безпечні для життя в момент заподіяння.
За даним фактом 19.12.2014 року СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області внесено відомості до Сдіного реєстру досудових розслідувань за № 01619 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КК України.
09.12.2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В клопотанні слідчий зазначив, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання продовженню його злочинної діяльності, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як останнім часом підозрюваний веде бродячий спосіб життя, зареєстрований в іншій області, фактично проживає за іншою адресою, зловживає спиртними напоями, не мас постійного джерела доходу, може знищити, сховати будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже на даний час не встановлено місцезнаходження інших речей потерпілої та точно не встановлено чи дійсно вилучено саме знаряддя вчинення злочину також, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, переховується від органів досудового розслідування, вчинив тяжкий злочин, за який, законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому він звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав з підстав, що в ньому зазначені.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та просив у його задоволенні відмовити, при цьому пояснив, що дійсно 16.12.2014 року він повертався додому. По дорозі зустрів двох жінок, які спитали, чи не має у нього чогось випити. Він взяв горілку та вони пішли на кладовище де її випили. Після цього одна із жінок пішла та він пішов за нею, а інша залишилася. Прийшовши додому виявив, що забув на кладовищі пакет з хлібом та молоком. Повернувшись десь через одну годину на кладовище він побачив, що біля входу перебуває група молодих людей циганської національності, серед який також був ОСОБА_14 та два його друга. Далі він виявив жінку, що лежала на землі. Чи була це одна із жінок з якими він вживав горілку та чи була це потерпіла сказати не може, так як на вулиці було темно. Він допоміг їй піднятися, одягти штани та посадив на лавочку. На його запитання чи потрібна їй допомога, жінка відповіла, що не потрібна. Біля жінки лежав телефон. Він запитав у неї чи це її телефон, на що та відповіла, що не її. Він взяв цей телефон собі та пішов додому. Будь - яких тілесних ушкоджень він цій жінці не наносив. Коли допомагав цій жінці одягати штани та садив її на лавочку, то замазав його штани об її кров.
19.12.2014 року його забрали до міліції де прапцвники міліції почали питати за якісь каблучки та ще за якісь речі. Він їм розказав про телефон та про те, що був на кладовищі. Після цього прапівники міліції звинуватили його у нанесенні тілесних ушкоджень та застосувавши фізичне та психологічне насильство змусили оговорити себе під час допиту в якості підозрюваного та під час проведення слідчого експерименту у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій. В міліції його протримали більше доби, а потім відпустили та сказали з`явитися в понеділок. В понеділок він в міліцію не з`явився. оскільки злякався, так як працівники міліції його побили та погрожували «повісити» на нього усі не розкриті зґвалтування у місті. Весь цей час він переховувався у лісі біля Кременчука та зв`язку із рідними не підгримував. 19.03.2015 року його затримали у потязі коли він їхав до батьків у іншу область. Причетність до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій не визнає.
Захисник підозрюваного ОСОБА_15 в судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки вважає, що прокурором не доведено обставини, на які він посилається в клопотанні та вважає, що інший - більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, буде достатнім для забезпеченая виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що 16.02.20і 4 року вона йшла разом із її знайомою ОСОБА_17 по дорозі зустріли підозрюваного, якого ОСОБА_18 до цього знала. Вони поспілкувались, післі чого ОСОБА_18 , на гроші підозрюваного, купила самогон, а вона купила напій та вони втрьох пішли на кладовище де пили цю самогонку. Самогонки було менше літри. Коли допили самогонку, то між ними виникла «п`яна» сварка, після чого вона втратила свідомість. Згодом вона прийшла до тями від сильного болю внизу живота та побачила біля себе підозрюваного. Після цього ще два рази приходила до тями від сильного болю внизу живота та знову втрачала свідомість і весь цей час біля себе бачила одного підозрюваного. Інших людей біля себе не бачила. Вночі прийшла до тями та почала кликати на допомогу, так як не могла самостійно піднятися. До лікарні її привезли без штанів та нижньої білизни. У неї також зник мобільний телефон «Самсунг», каблучки та сережки.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що з 2011 року проживає із підозрюваним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У них є спільний син. Характеризує підозрюваного з позитивного боку. 16.12.2014 року чоловік прийшов додому близько 17 - і 17.30 год. у нетверезому стані та ліг спати. Додому у він приніс пакет з хлібом та молоком. На його штанях була кров, при цьому він пояснив що забруднився коли допомагав жінці на кладовищі. 19.12.2014 року до них додому приїхали працівники міліції та забрали ОСОБА_7 . Близько 18 години хтось зателефонував та сказав, що прийдуть з ОСОБА_7 . Потім прийшли працівники міліції разом із ОСОБА_7 та вилучили якісь речі. У підозрюваного на голові була рана схожа на «псоріаз», після чого його знову забрати до міліції. Наступного дня вона пішла до міліції та забрала ОСОБА_7 додому. На голові у нього була рана та вся спина була у синцях. В понеділок ОСОБА_7 повинен був йти до міліції, однак туди не пішов та зник. Протягом всього часу до затримання він з нею не зв`язувався.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що вона товаришує із підозрюваним і його дружиною та характеризує підозрюваного з позитивного боку. 20.12.2014 р. вона у підозрюваного на боках бачила синці та на голові рану. Звідки вони ' зявилися їй невідомо. Її знайома ОСОБА_21 казала, що в лікарню привезли жінку у стані сильного сп`яніння та на питання лікаря та казала, що вживала алкогольні напої з неповнолітніми на кладовищі.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_19 її дочка. Підозрюваного характеризує з позитивного боку У її дочки та підозрюваного спільний син. 19.12.2014 р. ОСОБА_7 забрали працівники міліції. Наступного дня він повернувся додому та у нього були синці та спині та садна на голові. Казав, що побили в міліції.
Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що знає підозрюваного та характеризує його з позитивного боку. Вона бачила, що у ОСОБА_7 на голові були садна та синці та спині. Звідки вони у нього взялися вона не питала.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що кв. АДРЕСА_3 належить її сину. Вона здає її ОСОБА_19 та ОСОБА_7 .. Не заперечує, щоб останні і далі в ній проживати.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пяснила, що живе поряд з ОСОБА_19 та ОСОБА_7 20.12.2014 року бачила у ОСОБА_7 на спині синці.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, потерпілу та свідків, вивчивши матеріали, надані обґрунтування клологання, слідчий суддя встановив наступне.
19.12.2014 р. слідчим СВ Крюківськот ВМ КМВ УМВС; України а Полтавській області ОСОБА_10 внесено до СРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 К К України за фактом спричинення невідомою особою тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з кримінального провадження за номером №0001619.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 16.12.2014 року на 17.12.2014 рік, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходячись на території кладовища по вул. Макаренка в м. Кременчуці, взявши дерев`яну палицю, наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_26 , у вигляді посттравматичного розриву промежини з повним розривом сфінктера, стінки прямої кишки, стінки піхви до заднього склепіння, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних дня життя в момент заподіяння.
19 грудня 2014 року слідчим СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за вказаним вище фактом.
2.02.2015 р. слідчим СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській І області внесено до СРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення майна у ОСОБА_16 , що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з кримінального провадження за номером №000143.
Досудовим розслідуванням встановлено що в ніч з 16.12.2014 року на 17.12.2014 рік ОСОБА_7 знаходячись на території кладовища по вул. Макаренка в м. Кременчуці, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_27 таємно викрав належне останній майно, а саме мобільний телефон «Самсунг» вартістю 262 грн., в якому знаходилась картка «Мікро СД» вартістю 71 грн., чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 333 грн.
Постановою прокурора прокуратури м.Кременчука від 20.02.2015 року матеріачи вказаних досудових розслідувань об`єднано в одне провадження.
19 березня 2015 року слідчим СВ Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_10 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст. 121, ч.2 ст.185 КК України за вказаним вище фактом.
Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст.185 КК України за вказаними вище фактами підтверджується показами самого підозрюваного ОСОБА_7 , які він дав в судовому засіданні при розгляді даного клопотання, зокрема не заперечував факт заволодіння мобільним телефоном, показами потерпілої ОСОБА_16 , показами свідка ОСОБА_28 протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.01.2015 року, висновком експерта з оцінки майна від 05.02.2015 року, висновком експерта №22 від 02.02.2015 року, протоколом огляду місця події від 18.12.2014 року, протоколом огляду від від 19.12.2014 року.
26.12.204 р. ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Відповідно до ухвали слідчого судці Крюківського районного суду м.Кременчука від 6.01.2015 р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу до слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області для участі в розгляді клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
19.03.2015 р. ОСОБА_7 був затриманий на підставі вказаної ухвали слідчого судді.
В судовому засіданні із розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_7 зазначив про застосування працівниками міліції відносно нього фізичного та психічного насильства, внаслідок чого він дав неправдиві свідчення в яких обмовив себе.
Відповідно до ст.11 КПК України забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
Тобто встановлення факту отримання доказів внаслідок вчинення вказаних вище дій є підставою для визнання цих доказів недопустимими.
Зважаючи на те, що ні стороною обвинувачення ні стороною захисту слідчому судді не надано жодного рішення компетентного органу, яким би було встановлено обгрунтованість чи безпідставність вказаних тверджень підозрюваного та вказані твердження підлягають дослідженню відповідним органом досудового розслідування, то слідчий суддя при розгляді даного клопотання показання, які були надані підозрюваним ОСОБА_7 при його допиті в якості підозрюваного в ході досудового розслідування на підтвердження наявності обгрунтованої підозри, до уваги не приймає та зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочинів, що передбачеих ст.121 ч.І ;185 ч.2 КК України підтверджується іншими доказами, які вказані вище.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних Іобов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховаті або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті .
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання гід вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , який є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та підозрюється у вчиненні корисливого злочину середньої тяжкості, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тобто до останнього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що він є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, переховувався від органів досудового розслідування у зв`язку з чим 26.12.2014 року останнього було оголошено в розшук.
Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом та доведено прокурором, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним злочинів, що передбачені ст. 121ч.І ;185 ч.2 КК України, доведено наявність підстав вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, доведено що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, що вказані у клопотанні, тобто прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.І ст.І94 КПК України, то слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя при постановленні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненому із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи викладене, підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчинення якого було поєднано із затасуванням насильства до потерпілої, то підстав для визначення застави у даному кримінальному провадженні не вбачається.»
В апеляційній скарзі захисник вважає , що слідчим суддею застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необгрунтовано.

Вказує, що ОСОБА_29 був оголошений у розшук як зниклий безвісти, а переховувався від працівників карного розшуку, побоюючись продовження насилля відносно нього, оскільки до нього застосовувалися недозволені методи слідства.

Прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Судом в повній мірі не враховані дані про особу ОСОБА_9 який декілька років проживає разом з цивільною дружиною та двома малолітніми дітьми, є інвалідом 3-ї групи, отримує пенсію, підробляє на будівництві, за місцем проживання характеризується позитивно.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення з обранням підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника і підозрюваного на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не допущено.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 178,194 КПК України, врахував наявність обґрунтованої підозри та вагомих доказів у вчиненні злочину, зокрема показання потерпілої та свідків, які наведені в ухвалі слідчого судді, дані медичної довідки про характер виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, тривалість її лікування, кількість проведених хірургічних операцій, а також дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, схильний до зловживання спиртними напоями, по даному кримінальному провадженні був оголошений в розшук .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний може в подальшому ухилятися від явки до органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу і свідків, тобто існують ризики, визначені у ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що про доведеність наявних ризиків, враховуючи факт переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та для запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень, до чого підозрюваний ОСОБА_7 схильний, з урахуванням конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, за таких обставин, є непереконливими.

Крім того, як вбачається з матеріалів подання, 19.12.2014 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

26.12.2014 р. підозрюваний ОСОБА_9 оголошений у розшук у зв`язку з відсутністю за місцем проживання та неявками за викликами слідчого.

Заведення оперативно-розшукової 27.12.2014 р. справи щодо зникнення безвісти Телєгіна не виключає факту оголошення його у розшук органом досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження відносно нього.

Приведені захисником в апеляційній скарзі дані про особу підозрюваного лише частково ґрунтуються на матеріалах подання (інвалідність, позитивна характеристика), в цій же частині вони враховані слідчим суддею, однак вони не можуть слугувати підставою для зміни обраного запобіжного заходу з урахуванням вищенаведених ризиків.

Отже, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого та обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 тримання під вартою є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2015 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без зміни.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
--------------------- ------------------------- ------------------