Справа № 131/563/15-к

В И Р О К
іменем України

"22" квітня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Липовець кримінальну справу внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000221 від
17 липня 2014 року щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Слободище, Іллінецького району, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні двоє дітей, безробітного, військовозобов`язаного, не судимого, проживаючого, АДРЕСА_1
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Сторона обвинувачення - прокурор ОСОБА_6
Сторона захисту ОСОБА_5 ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
До Липовецького районного суду поступило кримінальне провадження з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу № 11 -К від 14 жовтня 2013 року, призначений на посаду майстра лісу ДП «Іллінецький райагроліс». Являючись службовою особою ДП «Іллінецький райагроліс», будучи відповідальним за обхід № 8, ОСОБА_5 достовірно знав, що в обході № 8 кварталі № 49 виділ № 4 площею 1,6 га, що на території Криштопівської сільської ради, лісником ОСОБА_8 до 31 грудня 2013 року не завершено суцільну вирубку ділянки. Разом з тим, з метою закінчення заготівлі лісу в об`ємах та у строки визначені лісорубним квитком, серії: 02 ЛКБ № 363410 від 09 серпня 2013 року, знаючи, що фактично станом на 31 грудня 2013 року, рубка ділянки не буде завершена, в кінці грудня 2013 року перебуваючи в приміщенні ДП «Іллінецький райагроліс», що в м. Іллінці по вул. Богдана Хмельницького, 8, Вінницької області, звернувся до працівника ДП «Іллінецький райагроліс» ОСОБА_9 з проханням перенести із щоденника виконаних робіт в наряд виконання робіт № 113 відомості, щодо кубатури заготовленого лісу, тим самим вніс до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, який в подальшому надав в бухгалтерію ДП «Іллінецький райагроліс» для постановляння деревини на облік, чим вчинив службове підроблення. Своїми умисними діями, які виразились у вчинені службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомості, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч, 1 ст. 366 КК України.
24 березня 2015 року між старшим прокурором Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.366 КК України, щодо узгодженого покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 2 (два) роки. Сторони прийшли згоди щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомості, і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості і щиро кається. Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Відповідно до ст..1 п. «в» Закону України «Про амністію» 2014 року, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за угодою основного покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 березня 2015 року між старшим прокурором Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24 березня 2015 року покарання за цією статтею у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, з позбавленням права обіймати керівні посади строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст..1 п. «в» Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за угодою основного покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1