Справа № 11 - 780 Головуючий
у 1 інстанції Дикий В.М.
ст. 186 ч. 2 КК Доповідач Акуленко СО.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 p.
Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого Салая
Г.А.

суддів Акуленко
CO., Оседача
М.М.

з участю
прокурора Надточій
О.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області
від 09 серпня 2007 року,

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець та мешканець
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий,
раніше не судимий, засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст.
69 КК України до 6 місяців арешту.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 02 березня 2007
року о 14 год. на авто
дорозі сполученням с.
Мрин автотраси Кіпті-Глухів Носівського району за попередньою змовою з особою
щодо якої матеріали виділені в окреме провадження з метою заволодіння чужим
майном, відкрито викрали у неповнолітнього ОСОБА_2 належний йому мобільний
телефон марки „Самсунг С
230", вартістю 400 грн., а у неповнолітнього ОСОБА_3 відкрито викрали
належний йому телефон марки „Сіменс С
72" вартістю 250 грн.

Непогоджуючись
з вироком суду, засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій зазначив, що
попередньої змови з ОСОБА_4 не було, він сам викрав у обох потерпілих телефони.
Тому просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 186 ч. 1 КК
України і призначити покарання не пов'язане з ізоляцією від суспільства.

2

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим,
винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину за попередньою змовою повністю доведена,
тому його апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.
2 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними
по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

Допитаний
на досудовому та судовому слідстві ОСОБА_1 визнавав, свою вину частково і
стверджував, що з метою витребувати борг у ОСОБА_5, зустрівши по дорозі ОСОБА_3
та ОСОБА_2, наказав їм дістати свої мобільні телефони і коли вони їх дістали то
він їх забрав.

Не
дивлячись на таку позицію засудженого, його вина в інкримінованому йому
злочині, за які його засуджено підтверджується показами потерпілих, свідків та
іншими матеріалами справи.

Так
потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стверджували, що 02.03.2007 року на автошляху
Кіпті - Глухів, біля них зупинився автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_1 і
ОСОБА_6. Вони наказали їм дістати мобільні телефони, після чого у двох їх
забрали.

Свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердили покази потерпілих і
повідомили, що 02.03.2007 року біля 14 год.
вони повертались додому. Біля них зупинився автомобіль „Газель" з
якого вийшли ОСОБА_1 і ОСОБА_6. ОСОБА_1 наказав дістати мобільні телефони.
Телефони були у ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Вони бачили, як ОСОБА_1 забрав мобільний
телефон у ОСОБА_2, а ОСОБА_6 у ОСОБА_3.

Покази
потерпілих підтверджуються також проведеними очними ставками між ними та
ОСОБА_1 і ОСОБА_6 ( а.с.89-90, 91-92, 93-94, 130-134).

Свої
покази ОСОБА_1 підтвердив під час відтворення обстановки та обставин події,
вчиненого ним злочину (а.с. 135-136).

Давши
оцінку зазначеним доказам, суд обґрунтовано визнав показання потерпілих та
свідків достовірними. Вони підтверджуються іншими доказами по справі і даних
про те, що потерпілі або свідки могли обмовити ОСОБА_1 немає.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_1 відкрито викрав чуже майно за попередньою змовою групою осіб, тобто
вчинив грабіж і його дії вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України.
Підстав для перекваліфікації дій на ч. 1 ст. 186 КК України колегія не вбачає.

Покарання,
яке призначено засудженому ОСОБА_1 відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених
ним злочинів, даним, що характеризують його особу, та всім обставинам справи і
є справедливим. Місцевий суд визнав за можливе призначити покарання із
застосуванням ст.

3

69 КК України.
Тому апеляція засудженого в частині призначення покарання не пов'язаного з
ізоляцією від суспільства задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.
365, 366, 377 КГЖ України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцією
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного
суду Чернігівської області від 09 серпня 2007 року щодо засудження ОСОБА_1 без
змін.