Справа № 4-50/2010
П О С Т А Н О В А

"25" березня 2010 р. смт.Літин

Суддя Літинського районного суду Білик Н.В.

при секретарі Хижук Л.І.

з участю прокурора Зелениці Б.В.

перекладача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні в смт.Літин подання відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кдз Ереглі, ОСОБА_3 Туреччини, тимчасово проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, про застосування тимчасового арешту .

ВСТАНОВИВ:

Працівниками УБОЗ ГУМВС України у Вінницької області 23.03.201 Ороку був затриманий ОСОБА_1 ОСОБА_2, 21.02.1972р.н., уродженець Кдз Ереглі , ОСОБА_3 Туреччини, тимчасово проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_3 який розшукується компетентними органами ОСОБА_3 Туреччини за ухилення від відбування покарання у вигляді 328 днів позбавлення волі та приведення вироку (постанови суду першої інстанції м. Зонгулдак, Республіки Туреччини, винесеної 24.10.2007р. номер справи 2007/83 есас, 2007/174 Карар) до виконання за вчинення на території цієї країни злочину, передбаченого ст.414/1 КК ОСОБА_3 Туреччини (№765) (зґвалтування особи, яка не досягла 15 річного віку).

Затримання проведено на підставі постанови про взяття під варту, винесеної 17 грудня 2008 року прокурором м. Алаплі Республіки Туреччини №2008/441 Illаmаt.

Про затримання ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Літинського району Вінницької області каналами Інтерполу було невідкладно проінформовано ініціатора розшуку, Посольство Туреччини в Україні та Головне управління юстиції у Вінницькій області.

Правовідносини між Україною та ОСОБА_3 Туреччина у питаннях видачі громадян врегульовано Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, яка є чинною для обох країн і яка є частиною національного законодавства України.

Відповідно до положень ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року сторони зобов'язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених у цій конвенції всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Підстав для невидачі особи в порядку екстрадиції, передбачених ст.ст. 2-11 зазначеної конвенції, не вбачається.

Відповідно до ст. 16 Європейської конвенції від 13.12.1957 року, стосовно розшукуваної особи може бути застосовано тимчасовий арешт до отримання клопотання щодо його видачі.

17 лютого 2010 року до ГУМВС України у Вінницькій області каналами Укрбюро Інтерполу у повній відповідності до вимог ст. 16 Європейської конвенції від 13.12.1957 року, надійшло клопотання правоохоронних органів ОСОБА_3 Туреччини про тимчасовий арешт громадянина ОСОБА_3 Туреччини ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кдз Ереглі, ОСОБА_3 Туреччини, до надходження запиту щодо його видачі в порядку екстрадиції для виконання вироку суду за скоєння злочину на території ОСОБА_3 Туреччини.

З метою забезпечення виконання компетентними органами України вимог вищевказаної конвенції та застосування стосовно видачі ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кдз Ереглі, ОСОБА_3 Туреччини, правоохоронним органам ОСОБА_3 Туреччини, яка можлива лише за умови перебування його під вартою, і з огляду на положення ч. 2 ст. 29 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути заарештований або триматись під вартою не інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом, просять застосувати до ОСОБА_1 ОСОБА_2 тимчасовий арешт.

Прокурор подання підтримав та просить його задовольнити, посилаючись на обставини , викладені у поданні.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснив, що на території Туреччини ніяких злочинів не вчиняв, просить застосувати до нього підписку про не виїзд .

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що працівниками УБОЗ ГУМВС України у Вінницької області 23.03.201 Ороку був затриманий ОСОБА_1 ОСОБА_2, 21.02.1972р.н., уродженець Кдз Ереглі , ОСОБА_3 Туреччини, тимчасово проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_3 який розшукується компетентними органами ОСОБА_3 Туреччини за ухилення від відбування покарання у вигляді 328 днів позбавлення волі та приведення вироку (постанови суду першої інстанції м. Зонгулдак, Республіки Туреччини, винесеної 24.10.2007р. номер справи 2007/83 есас, 2007/174 Карар) до виконання за вчинення на території цієї країни злочину, передбаченого ст.414/1 КК ОСОБА_3 Туреччини (№765) (зґвалтування особи, яка не досягла 15 річного віку)

Затримання проведено на підставі постанови про взяття під варту, винесеної 17 грудня 2008 року прокурором м. Алаплі Республіки Туреччини №2008/441 Illаmаt.

17 лютого 2010 року до ГУМВС України у Вінницькій області каналами Укрбюро Інтерполу у повній відповідності до вимог ст. 16 Європейської конвенції від 13.12.1957 року, надійшло клопотання правоохоронних органів ОСОБА_3 Туреччини про тимчасовий арешт громадянина ОСОБА_3 Туреччини ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кдз Ереглі, ОСОБА_3 Туреччини, до надходження запиту щодо його видачі в порядку екстрадиції для виконання вироку суду за скоєння злочину на території ОСОБА_3 Туреччини.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957року сторони зобов'язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року тимчасовий арешт може бути припинений, якщо, впродовж 18 днів після арешту, запитувана Сторона не отримує запиту про видачу правопорушника і документи, зазначені у статті 12. У будь-якому випадку цей період не може перевищувати 40 днів від дати здійснення такого арешту. Можливість тимчасового звільнення у | будь-який час не виключається, однак запитувана Сторона вживає будь-яких заходів, які, на її думку, необхідні для запобігання втечі розшукуваної особи.

Підстав для невидачі особи в порядку екстрадиції передбачених ст 2-11 зазначеної конвенції не вбачається.

За таких обставин суд вважає, що з метою забезпечення виконання компетентними органами України вимог вищевказаної конвенції стосовно видачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 правоохоронним органам ОСОБА_3 Туреччини, яка можлива лише за умови перебування його під вартою, суд вважає за доцільне подання задовольнити . Керуючись ст. 165-2 КПК України, ст. 1, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Застосувати тимчасовий арешт терміном на 40 діб відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Кдз Ереглі, ОСОБА_3 Туреччини, тимчасово проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Строк арешту рахувати з ОСОБА_1 ОСОБА_2 з моменту затримання .

Утримувати ОСОБА_1 ОСОБА_2 '21.02.1972 р.н у СІЗО Вінницької установи виконання покарань № 1 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницької області до надходження клопотання щодо його екстрадиції.

Постанова маже бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом З діб.

Суддя: Білик Н. В.,