11-кп/775/36/2015(м)
222/1160/14-к

Категорія ст. 185, ч. 3, 289 ч. 2 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Володарського районного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року обвинувачений

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Володарське Володарського району Донецької області, громадянин України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

засуджений:

- за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він в середині травня 2014 року о 01:00 годині, з метою обертання чужого майна на свою користь, заздалегідь заготовленою відмичкою відкрив навісний гвинтовий замок гаража, розташованого в АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_9 , проник всередину, звідки таємно викрав моторолер марки «Yamaha Ахіс» об`ємом двигуна 49,9 см3, без реєстраційного номера, вартістю 2208,71 грн. та рибацький гарпун, який матеріальної цінності не представляє, після чого з місця злочину зник.

27.05.2014 року о 01:00 годині ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з цією ж метою, металевим ломом - монтеровкою зламали навісний замок на вхідних воротах гаража АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_10 , проникли всередину, звідки таємно викрали автомобільні колеса виробництва «Winter Extrema Collins» у зборі з металевими дисками в кількості 4 штук, загальною вартістю 2311,68 грн. та три ковпака, які були приєднані до коліс, які матеріальної цінності не представляють, після чого з місця злочину зникли.

27.05.2014 року о 02:00 годині ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з цією ж метою, металевим ломом - монтеровкою зламали навісний замок на вхідних воротах гаража АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_11 , проникли всередину, звідки таємно викрали автомобільні колеса у зборі, виробництва «Нокіан» б/у, з металевими дисками в кількості 4 штук, загальною вартістю 1600 грн. та автомобільний компресор «Ураган» КА-У12040 вартістю 225,60 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1825,60 грн, після чого з міста злочину зникли.

08.06.2014 року о 01:00 годині ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з цією ж метою, металевим ломом - монтеровкою зламали навісний замок на вхідних воротах гаража АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_12 , проникли всередину, звідки таємно викрали металеву каністру, б/у, ємкістю 20 літрів, вартістю 139,50 грн., два відрізки ізольованого мідного кабелю кожний по 10 метрів, вартістю 329 грн.; металеві гайкові ключі в кількості 10 штук, загальною вартістю 308,99 грн.; кисневий шланг довжиною 15 метрів вартістю 40 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 817.49 грн.

Безпосередньо після вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 знайшов ключі від замка запалювання від автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився у приміщенні цього гаражу, власником якого є ОСОБА_12 , за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запустили двигун автомобіля, завантажив його багажний відсік викраденими раніше речами, заволоділи автомобілем та з міста злочину зникли.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій за кримінальним законом, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувавши положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Вказує, що суд в не достатній мірі врахував обставину, які пом`якшують покарання: його щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим, які не наполягали на суровій мірі покарання. Крім того, просить прийняти до уваги, що він має постійне місце проживання разом з матір`ю, є основним джерелом матеріального забезпечення сім`ї, стан його здоров`я незадовільний, оскільки він з 29 травня 2012 року знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом виразкова хвороба 12-перстної кішки. Вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідача, захисника, обвинуваченого та його останнє слово, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність, обгрунтованність і справедливість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 є обґрунтованими і не оспорюються учасниками судового розгляду. Не оспорюється в апеляційному порядку і кваліфікація його дій.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу і обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував тяжкість вчинених ним злочинів, дані про його особу, обставини, які пом`якшують покарання і, не встановивши обставини, які обтяжують покарання, призначив покарання відповідно до вимог ст. 65 УК України. При цьому суд врахував такі дані про особу обвинуваченого, що він задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, не одружений, раніше вчинив злочин, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що хоча обвинувачений, вчинивши раніше корисливий злочин, вважається не судимим, він знов вчинив аналогічні злочини. Така його поведінка характеризує його з негативного боку та свідчить про небажання встати на шлях виправлення.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав його щире каяття, а також думку потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , його сімейне та матеріальне становище, обставини, які пом`якшують покарання, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. Призначений термін мінімального покарання, передбаченого санкцією ст. 289 ч. 2 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів.

Апеляційні доводи обвинуваченого про його незадовільний стан здоров`я колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки питання про можливість відбування покарання згідно вироку суду у зв`язку з хворобою може бути вирішено в порядку виконання вироку.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і його апеляційні доводи про те що він, проживаючи разом з матір`ю, є основним джерелом забезпечення сім`ї, оскільки даних у підтвердження того, що він працює і має прибуток, не надано.

Таким чином, колегія суддів, розглянув кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, а отже і для задоволення його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Володарського районного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 , без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: