У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13.11.2013
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області у складі суддів : Дворніченка
В.І.(головуючого), Симаченко Л.І.,
Машкаринця М.М., за участі прокурора:
Сирохман Л.І., розглянув у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
прокурора прокуратури Рахівського
району на постанову Рахівського
районного суду від 18.09.2013 року, якою
кримінальну справу щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, громадянина України,
українця, сезонного робітника, раніше
несудимого

обвинуваченого у скоєнні злочинів,
передбачених ч.1 та ч.3 ст.358 КК України
направлено прокурору Рахівського
району для проведення додаткового
розслідування.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, органом
досудового слідства ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що в травні 2000
року, перебуваючи в м.Прага Чеської
Республіки, на центральному ринку, з
метою придбання закордонного
підробленого паспорта, а також
посвідчення водія, передав
невстановленій слідством особі 100
доларів США, а також фотографії з
власним зображенням та, через деякий
час, отримав від цієї особи закордонний
паспорт громадянина України серії
НОМЕР_1, виконаний на типографії
Держзнак та посвідчення водія
виготовлене кустарним способом, серії
НОМЕР_2, видані на прізвище ОСОБА_4, з
вклеєними фотографіями ОСОБА_3, які
використав, надавши їх, як офіційні
документи, що посвідчують його особу
при перетині державного кордону
Чеської та Польської Республік 9-10
жовтня 2000 року на прикордонних
контрольних пунктах цих держав.

Він же, перебуваючи 08.10.2001 року на
території Чехії, звернувся до
консульства України в даній державі, де
повідомив, що він є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженцем Молдови, та, надавши свою
фотографію, отримав свідоцтво про
повернення в Україну, яке використав
при перетині державного кордону Чехії,
Польщі та України 9 і 10 червня 2001 року,
як документ, який посвідчує його
особу,пред'явивши посадовим особам
прикордонної варти цих держав.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3
кваліфіковано за ст..358 ч.1 КК України -
як підробка документа, який видається
державною установою і який надає права,
з метою використання його самим
підроблювачем; за чт.358 ч.3 КК України -
як використання завідомо підробленого
документу.

Суд першої інстанції направив дану
справу на додаткове розслідування з
підстав неповноти досудового слідства,
вказавши на необхідність встановлення
місця знаходження підсудного ОСОБА_3,
який вже тривалий час перебуває у
розшуку. Зазначає, що суд виконав всі
передбачені законом заходи з метою
встановлення місця знаходження
обвинуваченого, в тому числі і оголосив
його в розшук, змінивши йому запобіжний
захід на більш суворий, однак органи
досудового слідства вимоги суду
виконати не в змозі. Тому, враховуючи,
що з часу оголошення ОСОБА_3 в розшук
минуло понад десять років, за
встановленою слідством адресою
реєстрації та проживання підсудний
відсутній, місце його знаходження
достовірно не встановлене, розгляд
даної конкретної справи за відсутності
підсудного є неприпустимим і
використані всі процесуальні
повноваження для забезпечення
розгляду справи, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
повернення справи прокурору для
проведення додаткового розслідування,
з метою встановлення достовірних даних
про особу обвинуваченого, зокрема його
місця проживання(перебування).

В апеляції прокурор просить постанову
суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд в іншому складі
суду. Вважає, що суд безпідставно та
передчасно повернув дану справу на
додаткове розслідування, тим самим
порушивши ст. 281 КПК. На думку апелянта,
в даному випадку встановлення місця
знаходження ОСОБА_3, не може вважатись
неправильністю чи неповнотою
досудового слідства, оскільки органом
досудового слідства проведено всі
необхідні слідчі дії для встановлення
вини обвинуваченого, пред'явлено
останньому обвинувачення, з чим його
ознайомлено та направлено матеріали
кримінальної справи до Рахівського
районного суду для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення прокурора
в підтримання апеляції, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, судова колегія вважає, що
апеляція прокурора задоволенню не
підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 281 КПК
України суд вправі повернути справу на
додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства у випадках , коли
ця неповнота або неправильність не
може бути усунута в судовому засіданні.

Згідно до роз'яснень, викладених у п.8
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 11.02.2005 № 2 "Про практику
застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування", досудове слідство
визнається неповним, якщо під час його
провадження всупереч вимогам ст.ст. 22, 64
КПК України не були досліджені або були
поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 22 КПК України обов'язок
вживати всі передбачені законом заходи
для всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи покладено
на прокурора, слідчого та особу, яка
проводить дізнання.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 64 КПК
України органу досудового слідства
необхідно всебічно, повно і об'єктивно
встановити дані щодо особи
обвинуваченого.

Приймаючи рішення про направлення
справи на додаткове розслідування суд
першої інстанції діяв відповідно до
вимог вказаного закону і, на думку
колегії, прийняв обгрунтоване рішення.

Вбачається, що матеріали кримінальної
справи надійшли до суду з
обвинувальним висновком 03.08.2001
року(а.с.186). Постановою від 13.08.2001 року
Рахівського районного суду справа була
призначено до розгляду на 20.08.2001
року(а.с.189). В судові засідання 20.08.2001
року та 03.09.2001 року підсудний ОСОБА_3 не
з'являвся(а.с.190, 192), в зв'язку з чим
постановою Рахівського районного суду
від 03.09.2001 року провадження в справі
було зупинено, оголошено розшук
підсудного та змінено йому запобіжний
захід на більш суворий - тримання під
вартою(а.с.193). Копію даної постанови
було 05.09.2001 року скеровано начальнику
Рахівського РВ УМВС для
виконання(а.с.195). 05.10.2001 року, в зв'язку з
відсутністю повідомлення про хід
виконання, начальнику Рахівського РВ
УМВС судом було направлено нагадування
(а.с.196), однак тільки після надіслання
повторного нагадування 05.11.2001
року(а.с.197) судом з Рахівського РВ УМВС
12.11.2001 року (а.с.198) було отримано
відповідь про те, що ОСОБА_3 по місцю
проживання відсутній і проводяться
оперативно-розшукові заходи по
встановленню його місця знаходження.
19.11.2001 року прокуратурою Рахівського
району(а.с.200) матеріали кримінальної
справи було направлено начальнику
Рахівського РВ УМВС в зв'язку з
оголошенням розшуку ОСОБА_3

29.05.2012 року, не дивлячись на не
встановлення фактичного місця
проживання(перебування)
обвинуваченого ОСОБА_3(а.с.201)
кримінальну справу щодо останнього
прокурором Рахівського району знов
було направлено до суду першої
інстанції. В зв'язку з цим, 31.05.2012 року
судом начальнику Рахівського РВ УМВС
України та прокурору Рахівського
району було направлено листа з вимогою
надати інформацію про хід виконання
постанови суду від 03.09.2001 року про
розшук ОСОБА_3(а.с.203) та які
оперативно-розшукові заходи вживались
з цього приводу. 07.06.2012 року судом
отримано відповідь з Рахівського РВ
УМВС(а.с.204) про те, що
оперативно-розшукова справа щодо
обвинуваченого не заводилась, позаяк
постанова суду про його оголошення в
розшук до органів внутрішніх справ не
надходила. Аналогічну відповідь
отримано і з прокуратури Рахівського
району(а.с.205).

В подальшому, в судові засідання 18.06.2012
року та 25.06.2012 року підсудний ОСОБА_3 не
з'являвся(а.с.206, 207), тому постановою
Рахівського районного суду від 25.06.2012
року(а.с.208) до нього застосовано
примусовий привід в суд. З довідки
Верхньоводянської сільської ради
Рахівського району вбачається, що
ОСОБА_3, вже більше 10 років не проживає
на території сільської ради по місцю
своєї реєстрації(а.с.212).

12.09.2012 року прокурором в судовому
засіданні змінено обвинувачення,
пред'явлене ОСОБА_3 зі ст..ст.194 ч.1 та 194
ч.2 КК України(в ред..Закону 1960 року) на
ч.1 та ч.3 ст.358 КК України)(а.с.218-219), копія
зазначеної постанови приєднана до
матеріалів справи, однак
обвинуваченому не вручена(а.с.220).
Постановою суду від 12.09.2012 року ОСОБА_3
знов оголошено в розшук та змінено йому
запобіжний захід(а.с.221) і цього ж дня
постанова направлена начальнику
Рахівського РВ УМВС України в
Закарпатській області для
виконання(а.с.222). Після двох нагадувань,
направлених судом(а.с.223, 224), 04.12.2012 року
начальником Рахівського РВ УМВС було
поінформовано суд про те, що місце
знаходження ОСОБА_3 не встановлене і
проводяться оперативно-розшукові
заходи щодо встановлення його місця
перебування(а.с.225). Аналогічні
відповіді, після нагадувань, отримано
судом 29.01.2013 року, 19.03.2013 року та 14.06.2013
року(а.с.227, 229, 232).

06.09.2013 року провадження в справі було
відновлено та призначено її до
слухання на 18.09.2013 року(а.с.235). Згідно
відповіді, отриманої з
Верхньоводянської сільської ради
Рахівського району 17.09.2013 року ОСОБА_3,
згідно погосподарського обліку
Верхньоводянської сільської ради не
рахується і більше 15 років на території
с.В.Водяне не проживає(а.с.236, 237), що
підтверджено рапортом ст..ДІМ
Рахівського РВ УМВС від 17.09.2013 року
аналогічного змісту(а.с.238).

По сьогоднішній день, ні орган
досудового слідства , ні прокурор не
вжили жодних ефективних розшукових дій
з метою встановлення місця знаходження
підсудного, в матеріалах справи наявні
лише ряд листів про те, що ОСОБА_3 за
місцем проживання відсутній, і
оперативно-розшукові заходи по
встановленню його фактичного місця
перебування та затримання тривають.
Вказана обставина не давала можливості
суду своєчасно в розумні строки
розглянути кримінальну справу і
рішення про направлення такої на
додаткове розслідування для
з'ясування даних про особу підсудного,
зокрема, про місце його проживання(
фактичного перебування) та проведення
з цією метою оперативно-розшукових і
слідчих дій є обгрунтованим.

Колегія суддів вважає, що не зважаючи
на те, що дана обставина прямо не
випливає з чинного
кримінально-процесуального
законодавства, як підстава для
повернення справи на додаткове
розслідування, проте зазначена в
постанові вказівка суду не може бути
усунута в судовому засіданні, як це
стверджує прокурор в апеляції,
оскільки така дія спрямована на
встановлення нових даних, які суд
позбавлений можливості встановити.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги прокурора і
скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України у
редакції Закону 1960 року, Перехідних
Положень КПК України у редакції
Закону 2012року, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

постанову Рахівського районного суду
Закарпатської області від 18.09.2013 року,
якою кримінальну справу щодо ОСОБА_3
обвинуваченого у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 та ч.3 ст.358 КК України
направлено прокурору Рахівського
району для проведення додаткового
розслідування залишити без зміни, а
апеляцію прокурора - без задоволення.

Судді: