Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа №1007/5210/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» червня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі:

Головуючого: судді Пошкурлат О.М.,

при секретарі - Німчук О.В.,

за участю прокурора Лавренюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, який народився 01 березня 1994 року в с. Парутіно, Очаківського району, Миколаївської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, офіційно не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше засудженого: 23.11.2010 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185, 70, 75, 76, 104 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3-и роки 3-и місяці, зі звільненням від відбування покарання і встановленням іспитового строку в 2-а роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_1 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно та поєднаний з проникненням до приміщення, за наступних обставин.

Так, 25 березня 2012 року, близько 08 год. ОСОБА_1, з метою викрадення чужого майна прибув до дачного будинку, що розташований в с. Заворичі, Броварського району, вул.. Квітнева, 16, та належить ОСОБА_2, де через хвіртку проник до вказаної території. Діючи таємно та умисно, шляхом пошкодження скла у вікні сараю, проник всередину такого, звідки викрав батарею радіаторну чавунну, вартістю 588 грн., а також двоколісну коляску, вартістю 88 грн. За допомогою останньої вивіз батарею за територію вказаного домоволодіння, проте був помічений ОСОБА_3, в звязку з чим не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, винним себе, в предявленому йому обвинуваченні, визнав повністю, в скоєному розкаявся та просить суд не позбавляти його волі.

Судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи. При цьому зясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій не має, а також розяснено, що у такому випадку вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Так, підсудний ОСОБА_1 суду показав, що зранку 25 березня 2012 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що в с. Заворичі, вирішив вчинити крадіжку металобрухту з домоволодіння, що по вул.. Квітневій, 16, с. Заворичі, Броварського району. З цією метою, цієї ж дати, близько 8 год. прибув до території вказаного домогосподарства, де через хвіртку зайшов на подвір»я, і не виявивши металобрухту на території такого, вирішив вчинити крадіжку батареї радіаторної, яку він побачив через вікно сараю. Витягнувши скло та демонтувавши останнє проник всередину такого, звідки намагався викрасти вказану батарею. Оскільки така була занадто важкою, він виліз з сараю та пішов у напрямку Заворицької сільради. Прямуючи вул.. Квітневою зустрів своїх знайомих ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, яких попросив допомоги забрати з сараю батарею, на що погодився ОСОБА_6, а інші хлопці відмовилися. З останнім повернувся до вказаного домоволодіння і проникнувши через вікно всередину витягли батарею назовні, яку поклали на коляску. В подальшому він вивіз батарею на вулицю, а коли почув позаду крик, залишив таку на вулиці, і з місця вчинення злочину зник.

З огляду на викладене, дії ОСОБА_1, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщенням та вчиненому повторно, містять склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України.

Про обставини скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_1 послідовно, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні дав покази, які узгоджуються між собою і сумніву у своїй достовірності не викликають.

За наведених обставин суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно та поєднаний з проникненням до приміщення.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують й обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно ОСОБА_1 як на досудовому слідств, так і в суді не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, що за місцем проживання він характеризується негативно (а.с. 149), те що він раніше засуджений та вчинив злочин, перебуваючи на іспитовому терміні (а.с. 154-158, 159), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 151), а тому призначити такому покарання у виді позбавлення, оскільки, таким чином, буде досягнута мета, передбачена ст. 50 КК України.

Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази, що проходять по справі: батарея чавунна радіаторна і коляска двоколісні, що знаходяться на зберіганні ОСОБА_2, - залишити в її законному володінні, користуванні та розпорядженні; СД-диск із записом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_7, що знаходиться в матеріалах кримінальної справи залишити при такій.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2010 року, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, рахуючи термін відбування покарання з часу його затримання.

Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на утримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДД ВП України в Чернігівській області.

Речові докази, що проходять по справі: батарея чавунна радіаторна і коляска двоколісні, що знаходяться на зберіганні ОСОБА_2, - залишити в її законному володінні, користуванні та розпорядженні; СД-диск із записом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_1, що знаходиться в матеріалах кримінальної справи залишити при такій.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у звязку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду, в іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, засудженому в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий: суддя О.Пошкурлат