АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2
- ОСОБА_3
при секретарі судового засідання - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006482 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року,
за участю сторін судового провадження
прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006766 від 22 серпня 2013 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернуто прокурору прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.
Згідно ухвали суду, обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст.190 КК України не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні цього злочину, яке їй інкримінується.

Посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0006766 від 22 серпня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. до Печерського районного суду м. Києва для проведення нового судового розгляду в іншому складі суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що чинним КПК України не визначено поняття «формулювання обвинувачення», однак із норм кримінального процесуального законодавства вбачається, що формулювання обвинувачення - це, фактично, юридичне «розшифрування» та конкретизація формули кваліфікації. Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить посилання на те, що фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення мають бути зазначені в обвинувальному акті відокремлено.
Крім того, апелянт висловлю думку, що суд в порушення вимог ч. 1 ст. 319, 320 КПК України, після заміни складу суду, розпочав розгляд вказаного кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання, хоча підготовче засідання щодо призначення до розгляду зазначеного обвинувального акту вже відбувалось раніше, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року акт призначався до судового розгляду та по вказаному провадженню навіть вже відбувався судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що протягом 2 років відбувався судовий розгляд у справі, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження 7 жовтня 2013 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 надійшов до Печерського районного суду м. Києва (ас. 9 т.1).

В цей же день, згідно з ухвалою суду, призначено підготовче судове засідання на 11 жовтня 2013 року на 09.30 год. (ас. 10 т.1).

11 жовтня 2013 року під головуванням судді ОСОБА_9 проведене підготовче судове засідання і судовий розгляд у провадженні призначений на 18 жовтня 2013 року на 08.30 год. (ас. 135-136 т.1).

Протягом 2013-2015 років під головуванням судді ОСОБА_9 проводиться судовий розгляд кримінального провадження: допитана обвинувачена, потерпіла, призначена та проведена судово-психіатрична експертиза, проведені інші процесуальні дії.

20 травня 2015 року у зв`язку з перебуванням головуючого ОСОБА_9 на лікарняному проведений повторний автоматичний перерозподіл кримінального провадження (ас. 58 т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Таким чином, після заміни судді кримінальним процесуальним законом передбачено проведення саме судового розгляду в порядку глави 28 КПК України.

При цьому, згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст. 319 КПК України суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог:
1) сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді;
2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.

У випадку, передбаченому цією частиною, докази, що були дослідженні під час судового розгляду до заміни судді, зберігають доказове значення та можуть бути використані для обґрунтування судових рішень.

Однак, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, призначивши та провівши підготовче судове провадження відповідно до глави 27 КПК України, що потягло за собою порушення вимог ст.. 28, 319 КПК України, і ці порушення є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду в силу п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не містить посилання про відокремлене викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, а тому обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006766 від 22 серпня 2013 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернутий прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

____________________________ _____________________________ ___________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3