Справа № 404/1109/15-к
Номер провадження 1-кп/404/123/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, українця, освіта вища, не працюючого, одруженого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю учасників провадження

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд,

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

16.12.2014 близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , рухаючись навпроти будинку № 87, по вул. Ж. Революції в м. Кіровоград, в напрямку вул. Габдрахманова, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) та 12.1 Правил дорожнього руху (ПДР) України, керував автомобілем в темну пору доби зі швидкістю близько 50 км/год., не врахував дорожніх та погодних умов, що виражались у погіршені стану дорожнього покриття, через наявну вологу, що у свою чергу значно впливало на гальмівний шлях автомобіля, тим самим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та своєчасно реагувати на її зміну.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху і в порушення вимоги п. 18.1 ПДР України, відповідно до якого "водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека," не впевнився у відсутності пішохода на нерегульованому пішохідному переході та з метою безпечного проїзду зони пішохідного переходу, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 ПДР, відповідно до якого: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок ігнорування елементарних вимог забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 допустив наїзд правою передньою частиною керованого транспортного засобу на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїжджу частину, у зоні нерегульованого пішохідного переходу, зліва направо, щодо напрямку руху автомобіля.

У наслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини правого стегна, закритого перелому правої гомілки в середині третині; перелому шийки правого плеча; черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани тім`яної ділянки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 185 від 13.02.2015 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, розкаявся в скоєному та пояснив, що дійсно 16.12.2014 року він рухався по вул. Ж. Революції в м. Кіровограді. У зв`язку з поганими умовами видимості, будучи осліпленим зустрічним автомобілем, не міг своєчасно помітити потерпілу та вжити відповідні заходи до гальмування. Зупинивши автомобіль, вийшов з нього, побачив потерпілу та викликав швидку допомогу. Зазначає, що добровільно виплачено потерпілій 10000 грн. в якості компенсації за завдану шкоду.

Цивільні позови не визнав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що 16.12.2014 року йшла за онуком. Дорогу переходила через пішохідний перехід, однак, за 2 м. до краю проїжджої частини її збив автомобіль. Сам момент зіткнення не пам`ятає. Цивільний позов підтримала в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовує реальними затратами на лікування, які вона понесла, в тому числі витрати у вигляді "гуманітарної допомоги". Моральну шкоду обґрунтовує душевними стражданнями у зв`язку з ушкодженням здоров`я, больовими відчуттями, необхідністю проходження лікування та у зв`язку з неможливістю надавати допомогу своїм дітям.

Допитаний в судовому засіданні представник цивільного відповідача акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" з позовними вимогами погодився частково вказуючи, що до страхової компанії потерпіла звернулася лише під час розгляду справи в суді. Враховуючи надані до страхової компанії документи та факт відшкодування шкоди обвинуваченим 10000 грн. до відшкодування потерпілій може бути нараховане страхове відшкодування в сумі 45022 грн. 85 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 2751 грн. 14 коп. на відшкодування моральної шкоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як показав обвинувачений у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, цивільного відповідача та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються заявлених позовних вимог, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності позиції обвинуваченого, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України правильно, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості .

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, осудний, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття в скоєному та часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_3 за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

При цьому, враховуючи обставини скоєного правопорушення та особу винного, суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Прокурором в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної лікарні заявлено цивільний позов про відшкодування за рахунок обвинуваченого вартості лікування потерпілої від кримінального правопорушення в сумі 15656 грн. 26 коп.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Наявність вини обвинуваченого та розмір витрат на лікування в судовому засіданні доведено. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до АТ "Страхова група "ТАС" про стягнення на її користь 61922 грн. 61 коп. матеріальної шкоди та 3096 грн. на відшкодування моральної шкоди та до ОСОБА_3 про стягнення 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає, що потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я, больовими відчуттями, необхідністю проходження лікування, однак керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне стягнути на користь потерпілої з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 15000 гривень.

Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі із, витрат на правову допомогу, а в силу ст. 374 КПК України, суд зазначає у вироку рішення щодо процесуальних витрат. Враховуючи наявність вини обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення та доведеність розміру витрат на правову допомогу, з обвинуваченого на користь потерпілої має бути стягнуто 3000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання в частині позовних вимог до страхової компанії, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В даному випадку, зобов`язання страхової компанії виникли в наслідок укладення страхового договору з обвинуваченим, а не в силу закону. Крім того, в рамках кримінального судочинства не можливо з`ясувати обставини, що виконання сторонами умов договору, тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 до АТ "Страхова група "ТАС" не підлягають розгляду в рамках кримінального судочинства і в задоволенні цих вимог слід відмовити.

Судові витрати за проведення експертиз покласти на винного.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в сумі 5950 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1671 грн. 96 коп. судових витрат за проведені судові експертизи.

Позовну заяву прокурора задовольнити повністю.

Стягнути ОСОБА_3 на користь Кіровоградської обласної лікарні управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації - 15656 грн. 26 коп. вартості витрат на лікування.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази : автомобіль ВАЗ 2104 реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_3 залишити останньому, як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1