У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Кривенди О.В., Кузьменко О.Т.

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 1 березня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.

Зміївським районним
судом Харківської області від 30 листопада 2004 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимого 19 червня 2003 року за ч. 3 ст. 185

КК України на чотири роки позбавлення волі,

на підставі ст. 75 КК України звільненого

від відбування покарання з випробуванням з

іспитовим строком тривалістю два роки,

засуджено:

- за ч. 4 ст. 185 КК України на шість років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 194 КК України на два роки позбавлення волі;

- за ст. 304 КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК
України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначено ОСОБА_1 покарання -шість років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК
України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 19 червня 2003 року і
остаточно визначено ОСОБА_1 покарання - сім років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 22 лютого 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без
зміни.

Цим вироком також
засуджено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вирок щодо яких у касаційному
порядку не оскаржений і касаційного подання щодо них не внесено.

За вироком суду ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні за обставин, викладених у вироку, крадіжки кабелю
зв'язку, умисного пошкодження майна та неодноразового таємного викрадення
дросельтрансформаторів, що належали Основ”янскій дистанції сигналізації та зв'язку
територіально-галузевого об'єднання “Південна залізниця”, у зв'язку з чим цьому
підприємству була заподіяна шкода на суму 26 786, 30 гривень.

Крім того, ОСОБА_1 засуджений за те, що втягнув у
злочинну діяльність ОСОБА_3 і ОСОБА_5

У касаційній скарзі та доповнені до неї
засуджений ОСОБА_1 зазначає, що суд невірно кваліфікував його дії за ч. 4
ст. 185 КК України та неправильно встановив вартість викраденого майна. Крім
того, засуджений стверджує, що судом неправильно вирішено питання щодо
розв'язання цивільного позову. Просить перекваліфікувати його дії з ч.4 ст. 185
КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та пом'якшити призначене покарання.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про
доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій є
обґрунтованим, оскільки відповідає
фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та дослідженими
в судовому засіданні доказами, зокрема, з'явленням ОСОБА_1 із зізнанням, даними
протоколів відтворення обстановки і обставин події за його участю, протоколів
огляду місця події, довідками про вартість викраденого майна, показаннями
ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Доводи ОСОБА_1 про неправильну кваліфікацію його дій
за ч. 4 ст. 185 КК України є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи видно,
що засуджений протягом незначного періоду вчинив ряд тотожних злочинних дій, що
охоплювалися загальною метою, єдиним наміром винного і складали в своїй сукупності один злочин.
Так, всі крадіжки дросельтрансформаторів були вчиненні засудженим одним і тим
же способом, з одного об'єкту - Основ”янської дистанції сигналізації та
зв'язку, вилучені з цих приладів токові і сигнальні мідні обмотки збувались
одній і тій же особі - ОСОБА_6

Таким чином, дії ОСОБА_1 в цій частині правильно кваліфіковані
судом за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена у великих розмірах, за
попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікація дій засудженого
в частині умисного пошкодження ним чужого майна за ч.1 ст. 194 КК України та
втягнення ОСОБА_1 неповнолітніх у злочинну діяльність за
ст. 304 КК України також є правильною і ним не оспорюється.

Покарання
засудженому призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням
ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують
покарання.

Цивільний позов у справі
вирішено відповідно до положень цивільного законодавства та
кримінально-процесуального закону.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок, при перевірці справи в касаційному порядку не виявлено.

Суд апеляційної інстанції,
розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 дотримався вимог ст. 377 КПК України, належним
чином проаналізував і співставив з наявними в справі матеріалами всі доводи
поданої на вирок місцевого суду апеляції, на кожний з цих доводів дав вичерпну відповідь
і обґрунтовано залишив вирок без зміни.

Оскільки передбачені ч.1
ст. 398 КПК України підстави для зміни чи скасування судових рішень щодо
засудженого відсутні, колегія суддів не вбачає підстав для призначення справи
до розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК
України.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого
ОСОБА_1 відмовити.

судді:

Пивовар В.Ф. Кузьменко О.Т. Кривенда О.В.