Справа №539/735/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області матеріали кримінального провадження про обвинувачення : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля Лубенського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , гр-на. України, не працюючого, одруженого, має неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
30.04.2000 року ОСОБА_6 знаходився в будинку свого тестя ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 та останній попросив ОСОБА_6 допомогти йому з`ясувати стосунки з невідомими особами, які напередодні спричинили йому тілесні ушкодження.

На дану пропозицію ОСОБА_6 погодився та разом із ОСОБА_7 па його автомобілі «Москвич 403» днз НОМЕР_1 , взявши із собою також ОСОБА_8 , поїхали до приміщення складу, що розташоване за адресою АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_9 , де на той час відпочивала молодь.

Цього ж дня близько 21 год. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпричинно із хуліганських спонукань увірвались до приміщення складу розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де відпочивала молодь, та діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, виражався вголос нецензурними словами та діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпричинно перекинули стіл, за яким сиділа молодь, а ОСОБА_6 , заздалегідь взявши із собою мисливську рушницю ІЖ-58, умисно наніс один удар прикладом рушниці в обличчя ОСОБА_10 , який отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №248 від 05.05.2000 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_6 умисно здійснив два постріли із рушниці в напрямку стіни складського приміщення, та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, направив рушницю в напрямку ОСОБА_11 та здійснив один постріл, яким поранив остатнього.

В результаті даних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 , згідно висновку судово-медичної експертизи №253 від 06.05.2000 року заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого поранення черевної порожнини (наскрізне) з пошкодженням тонкого і товстого кишечника, яке утворилось при пострілі із мисливської рушниці і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя в момент їх спричинення.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.4 ст. 296 та ч.1 ст. 121 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї та як заподіяння ОСОБА_11 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, відповідно.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв"язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що з часу вчинення ОСОБА_6 злочинів пройшло більше 15 років, на протязі яких обвинувачений нових злочинів не вчиняв.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти закриття провадження та також прохав суд звільнити його від кримінальної відповідальності, пояснив, що вину у вчиненому злочині визнає в повному обсязі, наслідки закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності , а саме , що дане звільнення є нереабілітуючим та він не звільняється від цивільно правової відповідальності , як наслідку вчинення ним злочинів, йому зрозумілі.

Прокурор та представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечували проти закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв"язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчинення злочинів пройшло більше 15 років, на протязі якого обвинувачений інших злочинів не вчиняв.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню.

Так, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з часу вчинення ОСОБА_6 , злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, а саме з 30.04.2000 року, на даний час пройшло більше 15 років.

Згідно вимоги про судимість станом на час 18.12.2014 року, коли ОСОБА_6 вже перебував під вартою, обвинувачений інших злочинів не вчиняв, з 30.04.2000 року до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувався.

Таким чином, враховуючи, що з часу вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України пройшло більше 15 років, з часу вчинення злочинів 30.04.2000 року ОСОБА_6 нових злочинів не вчиняв, дав згоду на закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв"язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та фактично прохав його звільнити від кримінальної відповідальності на даній підставі, вину визнав, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити, застосувавши ст. 49 КК України.

Керуючись ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 372 КПК України, ст. ст. 44, 49 КК України,
УХ В А Л И В:
Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 1 ст.121 КК України закрити.

ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 296, ч. 1 ст.121 КК України звільнити, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили скасувати домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1