Код суду 233 Справа № 233/4422/14-к
Вирок
Іменем України
10 лютого 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, освіта вища, працюючого директором міжшкільного навчально-виробничого комбінату, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 2 Кримінального кодексу України,
Згідно наказу №117/б від 08.10.1997 року ОСОБА_5 , призначено на посаду директора Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Костянтинівка з 10.10.1997 року розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно посадової інструкції затвердженої наказом начальника міського управління освіти №321 від 30.12.2013 року в одне із зобов`язань ОСОБА_5 згідно п. 2.1 та п. 2.5 входить: організація освітньої (навчально-виховної) роботи школи, реалізація державної освітньої політики; здійснює загальне керівництво всіма напрямами діяльності школи у відповідності з її статутом і законодавством України.
Встановлено, що приблизно в 20 числах грудня 2013 року, ОСОБА_6 , з метою отримання інформації щодо навчання в автошколі приїхав у навчально-виробничий комбінат (НВК), розташований по вул. Шмідта, 8 м. Костянтинівка. Дізнавшись у директора ОСОБА_5 , які необхідно зібрати документи для навчання, а також суму за навчання, ОСОБА_6 , надав документи для навчання своєї дружини ОСОБА_7 .. Так обвинувачений ОСОБА_5 , будучи службовою особою повідомив, що за проходження навчання без відвідування занять та без складання іспитів, та можливість отримати «Свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв», яке обов`язкове для подальшого отримання водійського посвідчення категорії «В», йому необхідно особисто надати грошові кошти в сумі 2500 гривень, лише після отримання ним вказаних грошових коштів ОСОБА_7 , зможе скласти іспит та отримає вказане свідоцтво. 13-14 лютого 2014 ОСОБА_6 , повинен прийти до ОСОБА_5 , для вирішення питання про складання іспиту для отримання «Свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв», а також повного визначення питання з приводу передачі йому грошових коштів у сумі 2500 гривень.
Поставлений в умови, за яких відмова від передачі обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідної суми хабара могла спричинити настання негативних для потерпілого ОСОБА_6 , наслідків, останній, вимушено погодився на передачу хабара, усвідомлюючи порушення його конституційних прав та незаконність вимог про передачу хабара він, 15.02.2014 року звернувся із звою про злочин до Костянтинівського МВ
03.03.2014 року обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_2 отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 , у сумі 1200 гривень за навчання ОСОБА_7 , без її особистої присутності на заняттях та іспитах. У цей же день було проведено обшук у приміщенні службового кабінету обвинуваченого ОСОБА_5 , де було зафіксовано передачу неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, у сумі 1200 гривень та вилучено вищевказані грошові кошти.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся. Обвинувачений пояснив, що працює на посаді директора Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Костянтинівка близько 20 років. Приблизно з листопада 2013 року до нього неодноразово звертався громадянин ОСОБА_6 з приводу навчання своєї дружини ОСОБА_7 на водійських курсах. ОСОБА_6 просив проводити з його дружиною дистанційне навчання і пропонував грошові кошти. Він визнає, що не цікавився, чи відвідує ОСОБА_8 навчання взагалі. На початку березня 2014 року до нього в кабінет знов прийшов ОСОБА_6 і передав кошти в сумі 1500 грн., але він віддав йому 300 грн. решти. Кошти він взяв тому, що у цей день необхідно було здійснити платіж на Київ, а у зв`язку із ситуацією, що склалася у місті на той час, державне казначейство не працювало і, відповідно рахунки не обслуговувало. Після того, як ОСОБА_9 передав йому кошти і пішов до кабінету зайшли працівники міліції, яки провели огляд кабінету та вилучили гроші. У скоєному він щиро розкаюється.
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 368 КК України, тому що він, будучи службовою особою, умисно отримав неправомірну вигоду для себе в інтересах третьої особи з використанням свого службового становища..
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, постійно працює, характеризується повністю позитивно, є людиною похилого віку.
Визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненому діянні, щире каяття, виключно позитивна характеристика, що раніше він не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності, є людиною похилого віку, є обставинами, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено
Тому з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону №221-VII від 18.04.2013року) з врахуванням вимог ч.2 ст.4 КК України.
Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, наявність багатьох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, з огляду на обставини справи, що одержання ОСОБА_5 неправомірної вигоди відбувалось під наглядом та контролем працівників міліції, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності та виключно позитивно характеризується, є людиною похилого віку (65років), стан її здоров`я, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без відбування покарання реально в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України, та згідно ст.ст.96-1, 96-2 КК України із спеціальною конфіскацією майна.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України,
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 23.02.2014 № 767-VII), призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади директора на строк один рік, та відповідно до вимог ст.77 КК України без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази:
- журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці; книга наказів з основної діяльності; договори у кількості 14 штук; список групи В-36; індивідуальна книжка у кількості 16 штук; список групи В-36; календар у кількості 3 штуки; дорожні листи у кількості 101 штука; документи; блокнот та квитанції, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, - повернути Костянтинівському міжшкільному навчально-виробничому комбінату за належністю;
- свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, протокол № 174 від 21.02.2014 року, картку водія на ім`я ОСОБА_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, - знищіти;
- три DVD-R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- мобільний телефон «Samsung», переданий під розписку ОСОБА_5 , - закріпити за ним за належністю.
- грошові кошти в сумі 1200 (одна тисяча двісті гривень), які були предметом злочину повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати на проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) гривня 92 копійки.
Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя