У Х В А Л А
Іменем України
16 січня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Кримінальне провадження підсудне Житомирському районному суду Житомирської області. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК України. Під час проведення підготовчого засідання підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності немає.

Водночас, захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання або заставу. Своє клопотання обґрунтовує тим, що ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б давали підстави для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не існувало, оскільки вона не ухилялась від досудового слідства, а також не виїжджала за кордон України, або на анексовану територію Автономної республіки Крим, чи на територію Донецької і Луганської області, яка не підконтрольна уряду України. В свою чергу, на думку захисту, обвинувачена ОСОБА_4 не винна у вчиненні злочину, який їй інкримінується.

Окрім цього, громадянин ОСОБА_9 та колектив ТОВ «Лекгруп» звернулись до суду із заявами про застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а їх просять визнати поручителями виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків.
Прокурор та потерпілі заперечували проти вказаних клопотань та заяв, так як не зникли ризики, які виправдовують застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_4 протягом півтора року перебувала у розшуку.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 підлягає до задоволення в частині зміні обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, а в задоволенні заяви та клопотання громадянина ОСОБА_9 та колективу ТОВ «Лекгруп»необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається зі змісту ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищевказані дії. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, прокурор та потерпілі під час підготовчого судового засідання не надали суду жодного доказу, який би вказував на те, що існують будь-які ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
В свою чергу, за правилами ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 194 та ч. 3 ст. 315 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`якій запобіжний захід, так як під час розгляду клопотання захисту про зміну запобіжного заходу на підготовчому судовому засіданні прокурор не довів, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, у зв`язку з чим застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам буде недостатнім.
Водночас, суд не може обрати щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки у відповідності до ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Зокрема, громадянин ОСОБА_9 та директор колективу ТОВ «Лекгруп» ОСОБА_10 , як і сторона обвинувачення, на підтвердження своїх клопотань про передачу обвинуваченої під особисту поруку не надали жодного доказу, що ОСОБА_9 та колектив вказаного товариства є особами, які заслуговують на довіру.
Так, з пояснень директора ТОВ «Лекгруп» ОСОБА_10 вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 пропрацювала у цьому товаристві не тривалий час, а саме десять днів з 01 по 10 грудня 2014 року, а громадянин ОСОБА_9 не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він проживає з обвинуваченою ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловік та жінка в м. Києві.
У зв`язку цим, суд вважає, що вказані особи не заслуговують на довіру, а тому в їх клопотання про передачу їм обвинуваченої на поруку задоволенню не підлягає.
Отже, враховуючи особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, працевлаштована, неодружена, має молодий вік, раніше не судима, а також з урахуванням тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідків, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу підлягає задоволенню. При цьому, з урахуванням всіх перелічених вище обставин справи, суд визначає обвинуваченій розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, у вигляді ста розмірів мінімальної заробітної плати, що на даний час становить 121800 грн.

Окрім цього, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд може застосувати до обвинуваченого такий обов`язок, як носіння електронного засобу контролю на строк не більше двох місяців.

Таким чином, враховуючи нинішню політичну ситуацію в країні, зокрема, проведення урядом АТО на території Донецької області, а також те, що обвинувачена ОСОБА_4 зареєстрована на території Донецької області, у АДРЕСА_1 , суд вважає, що з метою виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків, до ОСОБА_4 доцільно застосувати обов`язок носити електронний засіб контролю.

З урахуванням пояснень захисту та обвинуваченої про те, що остання на даний час постійно проживає у АДРЕСА_2 , суд доручає виконання вказаного обов`язку, а саме закріплення вказаного електронного пристрою контролю відповідним працівникам Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, та зобов`язує обвинувачену не відлучатися із м. Києва без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 286 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10:00 год. 06 лютого 2015 року в приміщенні Житомирського районного суду Житомирської області.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на заставу у розмірі ста мінімальних заробітних плат, що дорівнює 121800 (сто двадцять одній тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Житомирського районного суду Житомирської області.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом її дії.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: не відлучатися із м. Києва без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, а також носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному ухвалою розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора м. Житомира.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, остання зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_4 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Доручити закріплення вищевказаного електронного пристрою контролю відповідним працівникам Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, та направити копію цієї ухвали для виконання керівництву згаданого підрозділу МВС.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: