Справа № 461/2652/15-к
Провадження № 1-кс/461/1584/15
УХВАЛА
іменем України
12.05.2015 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі суду у м. Львові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма-МС», на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, -

в с т а н о в и в :
Скаржник звернувся до суду із скаргою від 05.03.2015 р., про зобов`язання слідчого чи посадових осіб управління МВС України у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаржник покликається на те, що ним 20.02.2015 року керівнику управління МВС України у Львівській області була направлена відповідна заява про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 206, 357, 364, 365, 366, 367 КК України. В тексті заяви були викладено прохання про притягнення до відповідальності осіб, в діях яких наявні ознаки порушення статті 384 КК України за завідомо неправдиве показання, статті 206 КК України за протидію законній господарській діяльності, статті 364 КК України за зловживання владою та службовим становищем, статтею 365 КК України за перевищення влади та службових повноважень, статті 366 КК України за службове підроблення, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, статті 357 КК України за самоправство, статті 367 КК України за службову недбалість. Підставою для подачі вказаної скарги стало те, що в провадженні Львівського апеляційного адміністративного суду знаходиться справа № 876/11714/14 по якій допущено ТОВ «Юридична фірма-МС» до участі у справі. В матеріалах адміністративної справи № 876/11714/14 Львівського апеляційного адміністративного суду скаржником виявлена 03.02.2015 року довіреність № 208 від 15.03.2014 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 . Вказана довіреність підписана довірителем за паспортом НОМЕР_1 виданим 16.01.1998 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області. Прізвище вказаної особи довірителя в офіційних документах значилося через букву «є» а в довіреності № 208 від 15.03.2014 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 прізвище вказано через букву «е», що може свідчити про те, що 03.02.2015 року в судовому засіданні Львівського апеляційного адміністративного суду представником позивача та представником відповідача надано суду завідомо неправдиві покази. В скарзі покликається на те, що ОСОБА_5 не змінював прізвища. Рішенням Ужгородської міської ради від 14.04.2006 року за № 2 «Про звільнення ОСОБА_5 » припинено повноваження ОСОБА_5 . В офіційних документах Ужгородської міської ради прізвище міського голови вказано ОСОБА_6 , лікарніний листок виданий на прізвище ОСОБА_6 , офіційних даних про зміну прізвища ОСОБА_6 на прізвище ОСОБА_6 в біографії немає, син та жінка ОСОБА_6 мають прізвище ОСОБА_6 , а постанова Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/3199/14-а, довіреність та інші документи на підставі яких суд виніс рішення з прізвищем ОСОБА_6 . Стверджує, що в суді першої інстанції це могла бути опечатка, яка підлягала огляду та дослідженню, суд мав у постанові Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2014 року по справі № 308/3199/14-а мотивувати чому довіреність та лікарняний з різними прізвищами суд вважає належними доказами, а в такому виді як в даний час знаходиться справа то наявні докази завідомо неправдивих показань, службового підроблення, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, службової недбалості.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладено, але не пізніше 24 годин після подання заяви зобов`язаний внести відомості в ЄРДР та розпочати розслідування. Стверджує, що на день подачі скарги відомості в ЄРДР не внесені. Відповіді на час розгяду скарги скаржником не отримано. Просить зобов`язати слідчого чи посадових осіб управління МВС України у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні. в режимі відео конференції, представник скаржника вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення. Просить скаргу задоволити в повному обсязі.

Прокурор та представник УМВС України у Львівській області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки, а тому відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності прокурора та представника ГУМВСУ у Львівській області, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Судом встановлено, що 20.02.2015 року скаржником керівнику управління МВС України у Львівській області була направлена відповідна заява про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 206, 357, 364, 365, 366, 367 КК України. Підставою для подачі вказаної заяви стало те, що в провадженні Львівського апеляційного адміністративного суду знаходиться справа № 876/11714/14 по якій допущено ТОВ «Юридична фірма-МС» до участі у справі. В матеріалах адміністративної справи № 876/11714/14 Львівського апеляційного адміністративного суду скаржником виявлена 03.02.2015 року довіреність № 208 від 15.03.2014 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 . Вказана довіреність підписана довірителем за паспортом НОМЕР_1 виданим 16.01.1998 року Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області. Прізвище вказаної особи довірителя в офіційних документах значилося через букву «є» а в довіреності № 208 від 15.03.2014 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_4 прізвище вказано через букву «е», що, на думку скаржника, може свідчити про те, що 03.02.2015 року в судовому засіданні Львівського апеляційного адміністративного суду представником позивача та представником відповідача надано суду завідомо неправдиві покази. Однак, жодних приводів та підстав того, що при цьому мало місце порушення статті 384 КК України за завідомо неправдиве показання, статті 206 КК України за протидію законній господарській діяльності, статті 364 КК України за зловживання владою та службовим становищем, статтею 365 КК України за перевищення влади та службових повноважень, статті 366 КК України за службове підроблення, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, статті 357 КК України за самоуправство, статті 367 КК України за службову недбалість, скаржником не наведено.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407 (далі - Інструкція № 1050), де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами - наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Згідно з пунктом 5.3.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України № 940 від 22 жовтня 2012 р., заявник також попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про то підписом зазначається у протоколі.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згаданою Інструкцією № 1050 врегульовано, зокрема, також порядок вирішення заяв і повідомлень, що надійшли до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Так, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку про відомості у них доповідається начальник органу ВС для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або КупАП (п. 3.5 Інструкції № 1050) і такі заяви й повідомлення не вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма-МС» скарги на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви та зобов`язання слідчого чи посадових осіб управління МВС України у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки факти викладені у його скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду у суді.

Керуючись ст.ст. 22, 214, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
у задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма-МС» на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, та зобов`язання слідчого чи посадових осіб управління МВС України у Львівській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1