У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Селівона О.Ф., Лавренюка М.Ю. редьки
А.І.Р

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 22 березня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою
останнього на судові рішення у даній
справі.

Вироком
Петровського районного суду м Донецька від 19 травня 2006 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,

судимий:21
листопада 2000 року

за ч.ч.1,2
ст.81 та ч.1 ст.89 КК України

на 3 роки
позбавлення волі; 31 жовтня

2003 року за
ч.3 ст.185 КК України

на 3 роки
позбавлення волі, звільнений

2 лютого 2005
року умовно-достроково

на 10 місяців
23 дні,

засуджений
за ч.2 ст.307 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, а на підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково
приєднано невідбуте покарання за
попереднім вироком від 31 жовтня 2003 року і остаточно визначено покарання за
сукупністю вироків 7 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього
майна.

За
вироком суду ОСОБА_1
визнано винуватим у скоєнні злочину у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.

Як визнав встановленим суд, в липні 2005
року ОСОБА_1, діючи
з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу для його збуту, придбав в
аптеках м. Донецька необхідні для цього медичні препарати та перебуваючи у вільному обігу інші складові компоненти, які
приніс до себе додому в АДРЕСА_1, де
незаконно виготовив особливо небезпечний
психотропний засіб - кустарно виготовлений препарат з ефедрину, псевдоефедрину чи препаратів, що їх містять.

Виготовлений особливо небезпечний
психотропний засіб з метою збуту зберігав за місцем свого проживання.

О 16 год. 35 хв. 26 липня 2005 року
ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно збув ОСОБА_2 за 45 грн. частину
виготовленої ним психотропної речовини в медичному шприці ємкістю 5 мл.

О 16 год. 55 хв. ОСОБА_2 був затриманий біля будинку
АДРЕСА_1 працівниками міліції. При цьому у
нього було вилучено медичний шприц з
рідиною вагою 2,935 г., яка визнана особливо небезпечною психотропною речовиною - кустарно виготовленим препаратом з
ефедрину, чи псевдоефедрину, чи препаратів,
що їх містять із сухим залишком 0,517г.

О 15-00
год. 29 липня 2005 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання повторно незаконно збув ОСОБА_2 за 45 грн. медичний
шприц з особливо небезпечною психотропною
речовиною, яка о 15 год. 20 хв.
того ж дня біля помешкання засудженого була вилучена у ОСОБА_2
працівниками міліції. Вилучена речовина вагою
3,030 г. визнана особливо небезпечною психотропною речовино - кустарно
виготовленим препаратом з ефедрину, чи псевдоефедрину чи препаратів, що їх містять із сухим залишком 0,58г.

О 17-00 год. 29 липня 2005 року
працівниками міліції за вказаним місцем проживання засудженого виявлено та вилучено рідину
вагою З,111 г., яка визнана особливо небезпечною психотропною речовиною, кустарно
виготовленим препаратом з
ефедрину, чи препаратів, що їх містять з сухим залишком 0,59 г.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 22 серпня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
вказує на те, що справа щодо нього
розглянута необ`єктивно, упереджено, з обвинувальним ухилом. Посилається на
істотні порушення кримінально-процесуального законодавства в стадії досудового
та судового слідства, що призвело до
безпідставного засудження його за
збут наркотичних засобів. Стверджує, що
у матеріалах справи відсутні докази його винуватості, а висновки суду грунтуються на припущеннях та
показаннях зацікавлених осіб, а також на його показаннях в стадії досудового
слідства, якими він обмовив себе, внаслідок застосування до нього недозволених
методів ведення слідства. Зазначає про неправильне застосування місцевим судом кримінального закону, і не розглянуто його зауваження на протокол
судового засідання, а апеляційний суд,
перевіряючи справу в апеляційному порядку, порушив його право на захист,
оскільки, як йдеться у скарзі, не викликав його в зал судового засідання. З
урахуванням наведеного, просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд в місцевий суд.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи
та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід залишити без
задоволення.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, висновки про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів та
кваліфікацію його дій за ч.2 ст.307 КК України, суд зробив на підставі
досліджених в судовому засіданні та детально наведених у вироку доказах, давши
їм оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку. А зокрема, вони підтверджуються показаннями
самого засудженого в стадії досудового слідства, вказаних у вироку свідків, у
котрих, як свідчать матеріали справи, не було підстав для обмови ОСОБА_1,
даними протоколів слідчих дій, висновками судово-хімічних експертиз та речовими
доказами.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанцій ретельно перевіряли доводи ОСОБА_1,
аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі, про недоведеність його
винності в інкримінованому злочині. Викладені в судових рішеннях мотиви про
визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів знаходить обгрунтованими,
такими, що відповідають матеріалам справи.

Відповідно
до вимог ч.2 ст.358 КПК України, засуджений, що утримується під вартою,
підлягає обов'язковому виклику в апеляційний суд у випадку, коли про це надійшло його
клопотання. А як вбачається з матеріалів кримінальної справи, від ОСОБА_1 таке
клопотання не надходило до суду апеляційної інстанції, не вказував він про це й
в апеляції. А отже, доводи засудженого з цього приводу у касаційній скарзі є
безпідставними.

Позбавлені
підстав також доводи засудженого з приводу того, що місцевий суд допустив грубе порушення
процесуального закону, не розглянувши його зауваження на протокол судового
засідання, оскільки він такі подав з
пропуском строку, передбаченого ч.2 ст.88 КК України, а тому суд обгрунтовано
залишив їх без розгляду.

Що
стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, в тому числі й за сукупністю
вироків, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України. Суд
врахував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, так і дані про його особу,
який характеризується посередньо, раніше притягувався до кримінальної
відповідальності та інші обставини. А
отже, підстав для пом¢якшення ОСОБА_1 покарання касаційний суд не вбачає.

Таким чином, не знаходячи,
передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення даної справи до
розгляду касаційним судом, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у
х в а л и л а :

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1
відмовити.

Судді:

Пивовар
В.Ф. Селівон
О.Ф. Лавренюк М.Ю.