№ 1-60 2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року Шишацький
районний суд Полтавської області в складі: головуючої-судді Кудрі З.В. при
секретарі Кирда Н.М. з участю прокурора
Ілляшевич Р.В. адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт. Шишаки справу про обвинувачення:

ОСОБА_2 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.України,
уродженця і жителя с. Куйбишево Шишацького району Полтавської області, освіта середня, не одруженого, працююого різноробочим ПП "
Агроекологія", раніше судимого:
Шишацьким райсудом за ст. 289
ч.1 КК України 29.08.2006
року до 3 років
позбавлення волі, в силу ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробу­ванням з іспитовим
терміном в 2 роки, в скоєнні
злочинів, передбачених ст.
ст. 296 ч.1, 162
ч.1 КК України,

встановив:

15 лютого 2007 року близько 19 годин ОСОБА_2
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння шляхом вибивання вхідних дверей в
присутності господарки, незаконно проник
до житлового будинку громадянки ОСОБА_3 в с. Куйбишево Шишацького району
Полтавської області.

Як
указано в звинуваченні ОСОБА_2 діяв з прямим умислом, направленим на незаконне проникнення до житла
громадян та на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства і діяв з особливою зухвалістю безпричинно і з хуліганських
спонукань.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєнні злочинів визнав частково і
пояснив, що 15 лютого 2007 року прийшов до
господарства ОСОБА_3 для того, щоб
купити самогон, стукав у двері, наміру порушувати громадський порядок не мав.

Допитана
потерпілою ОСОБА_3, пояснила, що 15
лютого 2007 року
була вдома, дивилась телевізор. Двері в
будинок були зачинені на замок і засув. Після 18 годин вона почула стук в двері. Стукали ногами. Вона запитала
хто там і при світлі на вулиці побачила жителя с. Куйбишево ОСОБА_2
і запитала що йому потрібно, на що
ОСОБА_2 наполягав, щоб вона відчинила
двері, а коли вона не відчиняла, розбив стеклину вікна коло вхідних дверей.
Вона стала кричати, зайшла в кімнату і
закрила двері. ОСОБА_2 вибив вхідні двері і став стукати у двері кімнати де
вона була. Потім оббіг будинок, обірвав
плівку на вікні кімнати, де вона була.
Вона кричала, крик почув ОСОБА_4, прийшов до її будинку ,
а ОСОБА_2 втік.

Допитаний
свідком ОСОБА_4 пояснив, що 15 лютого 2007 року вечером повертався з
роботи і почув крик в господарстві ОСОБА_3 пішов до неї і побачив, що у вікні веранди розбиті пару стекол, на дверях були сліди, що ногами гупали у двері. Крім баби у дворі
нікого не було, а вона говорила, що на неї напали, побили вікна. Хто це зробив, не говорила.

Допитана
свідком ОСОБА_5 показала, що 15 лютого 2007 року її зять
ОСОБА_4 прийшов з роботи і розповів, що
почув крик. ОСОБА_3 зайшов до неї,
нікого не бачив і вона просила,
щоб до неї прийшла свідок. ОСОБА_3 стояла на вулиці, перелякана,
пояснила, що до неї прийшов
ОСОБА_2 п'яний, забрав ключі, стукав у двері і тепер вона боїться ночувати.
Потерпіла пояснила, що ОСОБА_2 ломився в двері,
зайшов у веранду, а в будинку не
був. Коли ОСОБА_2 зайшов в веранду, баба
повз нього вискочила на вулицю. На другий день до ОСОБА_3 приходив
ОСОБА_2, просив вибачення і приніс скло.

Також
вина підсуднього ОСОБА_2 в скоєнні злочину підтвенрджується іншими матеріалами
справи, а саме заявою ОСОБА_3 ( а.с. 7), протоколом огляду місця події ( а.с. 8-16)
та іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

В
судовому засіданні не найшло свого підтвердження особлива зухвалість в діях
підсуднього, не було нахабного поводження, тривалого порушення спокою громадян, було лише незначне пошкодження майна, що не потягло збитків.

В справі
є адміністративні матеріали, згідно яких
ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння дрібного
хуліганства. В поясненнях потерпілої ОСОБА_3,
які знаходяться в матеріалах адміністративної справи указано, що ОСОБА_2 висловлювався на її адресу
нецензурною лайкою, сильно ударив в
двері, вибивши замок та вибив шибки в
вікнах веранди.По адміністративній справі ОСОБА_2 притягнуто до
відповідальності і на нього накладено адміністративне стягнення.

Таким
чином в вину підсудньому вміняється ті ж
самі події, за які він уже поніс
адміністративну відповідальність.

Так як
постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не
вмінена, а особа за одні і ті ж дії не
може нести відповідальність двічі, суд
приходить до висновку, що ст.
296 ч.1 КК України з звинувачення підсуднього повинна бути виключена.
так як підсудній ОСОБА_2 неправомірно проник в веранду будинку ОСОБА_3 суд
визнає, що його дії в цій частині вірно
кваліфіковано за ст. 162 ч.1 КК України.

При
виборі міри покарання суд враховує особу підсуднього, добровільне відшкодування шкоди, що підтверджує його каяття в скоєному і
важає, що до нього може бути примінена
міра покарання, не пов'язана з
позбавленням волі.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК
України, суд

Присудив:

Визнати
ОСОБА_2 винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 162
ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в сумі 850 ( вісімсот
п'ятдесят) гривень.

Запобіжний захід
до вступу вироку
в законну силу залишити без зміни- підписку про
невиїзд.

Вирок може
бути оскаржений до
апеляційного суду Полтавської
області на протязі 15 діб з
дня його проголошення.