Ухвала

іменем україни

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,

суддів: ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_9.,

за участю прокурора ОСОБА_1.,

захисника ОСОБА_2,

засудженого ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження за № 0000012 касаційну скаргу захисника вирок Апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2013 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Білої Церкви Київської області, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та з покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Апеляційний суд скасував вирок місцевого суду і постановив свій, яким призначив ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією Ѕ майна, яке є його власністю. В решті вирок залишено без зміни.

ОСОБА_3 визнано винуватим у придбанні, виготовленні, зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу з метою збуту, а також у незаконному його збуті повторно за таких обставин.

На початку вересня 2012 року ОСОБА_3 в лісопосадці на вул. Колгоспній в с. Фурсах Білоцерківського району Київської області зірвав листя та верхівки з дикорослої коноплі, які містили особливо наркотичний засіб - канабіс (тим самим незаконно придбавши його), приніс до місця свого проживання у будинку АДРЕСА_1, де на подвір'ї висушив та подрібнив коноплю, чим незаконно виготовив канабіс, який помістив до поліетиленнових пакетів та паперового згортку для подальшого незаконного збуту і незаконно з цією метою зберігав.

23 вересня 2012 року близько 16.20 год. ОСОБА_3 на подвір'ї свого будинку незаконно продав ОСОБА_4 за 100 грн канабіс вагою 2,14 г (у перерахунку на суху речовину).

На початку жовтня 2012 року він у тій же у лісопосадці незаконно тим самим способом придбав і у тому ж місці виготовив канабіс, який помістив до поліетиленнових пакетів для подальшого незаконного збуту і незаконно з цією метою зберігав.

03 листопада 2012 року близько 13.45 год. ОСОБА_3 на подвір'ї свого будинку продав ОСОБА_4 за 100 грн канабіс вагою 2,15 г (у перерахунку на суху речовину).

У цей же день за місцем проживання ОСОБА_3 працівниками міліції було виявлено та вилученно: мірну ложка, скляну банку, поліетиленові пакети та паперовий згорток, в яких містився канабіс загальною вагою 165,54 г (у перерахунку на суху речовину).

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, просить змінити вирок апеляційного суду шляхом пом'якшення призначеного ОСОБА_3 покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК, посилаючись при цьому на позитивні дані про особу ОСОБА_3, його матеріальне та сімейне становище, які, на думку скаржника, пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2 та засудженого на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, але просив в порядку ст. 433 КПК змінити вирок апеляційного суду і виключити з його мотивувальної частини посилання на кваліфікуючу ознаку «незаконне перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу», обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Доводи захисника про суворість призначеного апеляційним судом покарання та про можливість звільнення ОСОБА_3 від його відбування з випробуванням на підставі статей 69, 75 КК, на думку колегії суддів, є безпідставними, тому що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК, вчиненому й особі засудженого.

Апеляційний суд врахував усі пом'якшуючі покарання обставини та дані про особу засудженого, що позитивно його характеризують і підтверджуються матеріалами справи, з якими захисник пов'язує свої касаційні вимоги, адже призначив покарання у мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 307 КК.

Поряд із цим цей суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину (тяжкий), кількість злочинних епізодів, кожен з яких утворює тяжкий злочин, і дійшов обґрунтованого висновку про підвищену суспільну небезпечність як злочну, так і особи засудженого.

Крім того, апеляційний суд виконав вимоги частин 2, 3 ст. 439 КПК шляхом дотримання вказівки касаційного суду, який вже переглядав дане кримінальне провадження 17 жовтня 2013 року, про те, що призначення ОСОБА_3 покарання із застосування статей 69, 75 КК слід вважати явно несправедливим внаслідок м'якості.

Тому за таких обставин слід визнати, що призначене апеляційним судом ОСОБА_3 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів, а підстави для пом'якшення покарання чи звільнення від його відбування відсутні.

Що стосується доводів захисника, про те, що друга оперативна закупка була спровокована працівниками міліції, то вони є необґрунтованими, адже з кримінального провадження не убачається, щоб засудженого провокували придбавати дикорослі рослини коноплі, яких виготовляти особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, розфасовувати його по пакетах та зберігати для збуту.

Разом з тим, перевіряючи справу у повному обсязі в порядку ч. 2 ст. 433 КПК, колегія суддів вважає, що вирок апеляційного суду підлягає зміні з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження органом досудового слідства та судом першої інстанції ОСОБА_3 визнано винуватим у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу та у його збуті повтороно.

Проте, суд апеляційної інстанції кваліфікував зазначені дії засудженого за ч. 2 ст. 307 КК ще й як незаконне перевезення цього засобу з метою збуту, у чому ОСОБА_3 не обвинувачувався.

Таким чином вказаний суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення кримінального процесуального закону (вихід за межі судового розгляду).

Тому вирок суду апеляційної інстанції на підставі ст. 438 КПК підлягає зміні шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на вищевказану кваліфікуючу ознаку злочину.

Така зміна вироку, на думку колегії судів, не впливає на правильність, вид та розмір призначеного ОСОБА_3 покарання.

З огляду на наведене, касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2013 року щодо ОСОБА_3 в порядку ст. 433 КПК змінити та виключити з його мотивувальної частини посилання на кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 307 КК «незаконне перевезення особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту».

У решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8