Справа № 11-716 2007р. Головуючий у 1-й інстанції - Подопригора Л.І.
- ст. 296 ч.2 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня 30 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Безверхого О.М. ,

суддів -
Лантушенка Ю.Ф., Гончарова М. В.,

з участю

прокурора - Шульга Л.О., адвокатів
- ОСОБА_12. , ОСОБА_13. , засуджених
- ОСОБА_2. , ОСОБА_2.,
ОСОБА_4.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу

за
апеляціями засуджених ОСОБА_2.
, ОСОБА_2., адвокатів ОСОБА_12. , ОСОБА_13 на вирок Лебединського районного
суду Сумської області від

8 серпня
2007р.,

яким, - ОСОБА_1,

1986 року
народження, уродженець м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області, не
судимий, житель м. Лебедин, Сумської області, -

засуджений
за ст.
185 ч.1 КК України на один рік позбавлення волі, а на підставі
ст. 3 п."а" ЗУ
"Про амністію" від 19 квітня 2007р. звільнений від
покарання;

ОСОБА_2,

1987 року
народження, не судимий, уродженець і житель м. Лебедин,
Сумської області, -

засуджений:
за ст. 296 ч.2 КК України на два роки
позбавлення волі;

за ст. 122 ч.1 КК України на один рік шість
місяців позбавлення волі;

на підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено для відбування два роки
позбавлення волі;

ОСОБА_3,

1988 року
народження, не судимий, уродженець і житель м. Лебедин,
Сумської області, -

засуджений:
за ст. 296 ч.2 КК України на два роки
позбавлення волі;

за ст.
122 ч.1 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі;

на
підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено для відбування два роки
позбавлення волі;

ОСОБА_4,

1988 року
народження, не судимий, уродженець і житель м. Лебедин,
Сумської області, -

засуджений:
за ст. 296 ч.2 КК України на два роки
позбавлення волі;

за ст.
122 ч.1 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі;

на
підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено для відбування два роки
позбавлення волі;

ОСОБА_5,

З вересня 1990
року народження, раніше не судимий, уродженець і житель м. Лебедин Сумської області, -

засуджений:
за ст. 296 ч.2 КК України на два роки
позбавлення волі;

за ст.
122 ч.1 КК України на один рік шість місяців позбавлення волі;

на
підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, остаточно визначено для відбування два роки
позбавлення волі, а на підставі ст. 1
п."а" ЗУ "Про
амністію" від 19 квітня 2007р. він від покарання звільнений.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2.
, ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
солідарно:

на користь
ОСОБА_8. 564, 62 грн. матеріальної шкоди,
а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5. майна, достатнього для відшкодування шкоди, то стягнути з кожного з його батьків, - ОСОБА_6.,
та ОСОБА_7. по 70, 58 грн.;

на
користь ОСОБА_8. 100 грн. витрат по
наданню юридичної допомоги, а при відсутності з
неповнолітнього ОСОБА_5. майна,
достатнього для відшкодування цих витрат, то стягнути з кожного з його батьків, - ОСОБА_6. та ОСОБА_7.
по 12, 50 грн.;

на
користь ОСОБА_8. 12000 грн. моральної шкоди,
а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5. майна, достатнього для відшкодування шкоди, то стягнути з кожного з його батьків, - ОСОБА_6. та ОСОБА_7. по 1500 грн.

на
користь ОСОБА_9. 568, 18 грн. матеріальної шкоди, а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5.
майна, достатнього для відшкодування
шкоди, то стягнути з кожного з його
батьків, - ОСОБА_6. та ОСОБА_7. по 71 грн.;

на
користь Лебединської РДА 1013, 91 грн. витрат за стаціонарне лікування
потерпілих, а при відсутності у
неповнолітнього ОСОБА_5. майна,
достатнього для відшкодування шкоди,
то стягнути з кожного з його батьків ОСОБА_6. та ОСОБА_7. по 126, 74 грн.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. , ОСОБА_2. ,
ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_5. солідарно:

на
користь ОСОБА_9. 100 грн. витрат по наданню йому юридичної допомоги, а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5.
майна, достатнього для відшкодування
шкоди, то стягнути з кожного з його
батьків, - ОСОБА_6. та ОСОБА_7.
по 10 грн.;

на
користь ОСОБА_9. 12000 грн. моральної шкоди,
а при відсутності у неповнолітнього ОСОБА_5. майна, достатнього для відшкодування шкоди, то стягнути з кожного з його батьків, - ОСОБА_6. та ОСОБА_7. по 1500 грн.,
а з засудженого ОСОБА_1. 615 грн.

Цим
вироком вищезазначені особи засуджені за вчинення таких злочинів.

26
листопада 2006р., близько 2 години 30
хвилин, на площі Інтернаціональній
м. Лебедин, ОСОБА_1.
скориставшись безпорадним станом ОСОБА_9., у відсутність сторонніх осіб, таємно заволодів його мобільним телефоном
"Нокія-7610" вартістю 1150 грн.

26 листопада
2006р., близько 2 години 45 хвилин, на площі Інтернаціональній м. Лебедин,
ОСОБА_2. , ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5., грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до суспільства та
встановлених в суспільстві норм поведінки,
умисно нанесли з хуліганських спонукань,
діючи з особливою зухвалістю,
удари

ногами та руками по обличчю
та інших частинах тіла ОСОБА_8.
та ОСОБА_9., спричинивши кожному з них середньої
тяжкості тілесні ушкодження.

Злочини скоєно
при слідуючих обставинах.

25 листопада
2006р., близько 22 години, раніше знайомі ОСОБА_1. , ОСОБА_2.
, ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5зустрілися в центрі м.
Лебедин, та пішли відпочивати в
кафе "Клуб-Кіно" на площі Інтернаціональній, де перебували до його закриття, тобто до 2 години 26 листопада 2006р. Далі
вирішили піти в кафе "Гриль" на вул. К.Маркса, але по дорозі зустріли дівчат, і з ними пішли відпочивати в сквер на площі
Інтернаціональній, а по дорозі один з
підсудних в магазині "Аміна" придбав пляшку горілки. Коли перебували
в сквері, ОСОБА_1. та ОСОБА_5.,
пішли до магазину "Люкс",
розташованому в цьому ж сквері на автобусній зупинці, щоб придбати пляшку води. На лавочці біля
магазину сиділи потерпілі ОСОБА_7.
та ОСОБА_8., які сплали. Коли
ОСОБА_5придбав пляшку води,
ОСОБА_1. таємно, використовуючи безпорадний стан потерпілого
ОСОБА_9., викрав з кишені його брюк
мобільний телефон "Нокія-7610" вартістю 1150 грн. Забравши
телефон, він запропонував ОСОБА_5.
пройтися в напрямку автовокзалу і по дорозі розповів, що викрав у одного з чоловіків, що спали,
мобільний телефон, після чого
ОСОБА_5повернувся до решти хлопців та дівчат,
а ОСОБА_1. залишався біля
магазину "Весна" на площі Інтернаціональній. Примітивши, що ОСОБА_1.
та ОСОБА_5не повертаються до гурту,
ОСОБА_3. і ОСОБА_4. пішли за ними до магазину "Люкс", де їх не виявили, а на лавці біля магазину спали потерпілі.
Продавець магазину попросила їх відвести цих двох чоловіків від магазину.
ОСОБА_4. з ОСОБА_3. підняли і відвели ОСОБА_8. за магазин, з яким залишився ОСОБА_4., а ОСОБА_3. пішов до магазину, щоб забрати ОСОБА_9., який відмовився іти з ним, і побіг в напрямку магазину
"Книголюб". В цей час,
скориставшись відсутністю сторонніх та безпорадним станом ОСОБА_9., ОСОБА_4. викрав у нього мобільний телефон "Самсунг
С-100" вартістю 200 грн. Повернувшись до гурту, через деякий час вони побачили, що в їх напрямку йдуть потерпілі, які вимагали повернути мобільний
телефон, але ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5з хуліганських
спонукань стали наносити удари потерпілим руками та ногами по різних частинах
тіла, грубо порушуючи громадський
порядок, виявляючи явну неповагу до
суспільства та встановлених в суспільстві норм поведінки, діючи з особливою зухвалістю, спочатку в парку, а далі перемістилися на площу Ітернаціональну
в районі магазину "Лакомка"
і приміщення "Приватбанку",
а коли ОСОБА_9. став тікати від підсудних в напрямку вулиці Карпова, то ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. побігли за ним, наздогнали його в районі будинків №№ 8, 10 по
вулиці Карпова, ОСОБА_4. збив його на землю, і далі,
з іншими підсудними, стали
наносити потерпілому удари ногами в різні частини тіла, включаючи

голову. Внаслідок цих хуліганських дій потерпілим
ОСОБА_8. та ОСОБА_9. були
спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження.

10
грудня 2006р., близько 2 години 45
хвилин, на площі Інтернаціональній м. Лебедин,
ОСОБА_5 безпричинно, з
хуліганських спонукань, грубо порушуючи
громадський порядок, виявляючи явну
неповагу до суспільства та встановлених в суспільстві норм поведінки, діючи з особливою зухвалістю, наніс удари руками по різних частинах тіла
ОСОБА_10, спричинивши йому легкі тілесні
ушкодження, після чого ОСОБА_5 та
ОСОБА_4. продовжуючи хуліганські дії,
безпричинно, грубо порушуючи
громадський порядок, виявляючи явну
неповагу до суспільства та встановлених в суспільстві норм поведінки, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, нанесли удари по різних частинах тіла
ОСОБА_11., крім того, при цьому ОСОБА_4. каменем, підібраним на площі в ході хуліганських
дій, наніс удар по голові
ОСОБА_11., який в той час підійшов до
них, намагаючись з"ясувати причини
виниклої бійки, чим спричинили йому
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я.

В поданих
апеляціях:

засуджений
ОСОБА_2. вважає вирок занадто суворим;
зазначив, що він за ст.
ст. 296 ч.2, 122 ч.1 КК України визнав свою вину
повністю, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, навчається у вузі, його участь у вчиненні злочинів є більш
випадковістю, ніж закономірністю, призначене йому покарання внаслідок своєї суворості
не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Прохає вирок змінити, і пом"якшити йому покарання з
застосуванням ст. 75 КК України;

адвокат
ОСОБА_12вказав, що в судовому засіданні
засуджений ОСОБА_2. свою вину визнав
повністю, щиро розкаявся, однак суд,
при наявності обставин, що
пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з урахуванням особи
винного, призначив ОСОБА_2. занадто
суворе покарання, і це покарання, внаслідок суворості не відповідає тяжкості
злочину та особі засудженого. Прохає змінити вирок, і пом"якшити ОСОБА_2. покарання з застосуванням ст. 75 КК України;

засуджений
ОСОБА_3. зазначив, що він визнав свою
вину, не оспорював фактичні обставини
справи, однак, суд при призначенні йому покарання цього не
врахував та не врахував, що він фактично
сприяв розкриттю злочину і відмовився від злочинної діяльності, а вчинений ним злочин був випадковістю. Також
суд не врахував, що у нього є постійне
місце проживання з хворою матір"ю,
яка потребує його догляду. Прохає змінити вирок і пом"якшити йому
покарання, та зменшити суми стягнення
моральної шкоди на користь ОСОБА_8. та ОСОБА_9.;

адвокат ОСОБА_13. вказує, що
засуджений ОСОБА_3. повністю визнав свою вину,
щиро покаявся, і суд не врахував, що ОСОБА_3. активно сприяв розкриттю злочину
і встановленню істини в справі, що після
вчинення злочину він злочинів не вчиняв,
а злочини вчинив у молодому віці вперше,
позитивно характеризується, має
постійне місце проживання з матір"ю,
яка потребує його допомоги, а
злочин вчинив випадково. Доводить, що
стягнута на користь потерпілих ОСОБА_8. та ОСОБА_9. моральна шкода є занадто
великими сумами, оскільки від дій
ОСОБА_2. тяжких наслідків не наступило. Прохає вирок змінити, і пом"якшити ОСОБА_3 покарання з
застосуванням ст. 75 КК України, та зменшити суми стягнутої на користь
потерпілих ОСОБА_8. та ОСОБА_9. моральної шкоди.

Щодо
засуджених ОСОБА_1. , ОСОБА_4., ОСОБА_5. апеляцій не подано.

Вислухавши
доповідь судді, виступи засуджених ОСОБА_2. ,
ОСОБА_2., які
підтримали свої апеляції, виступ
засудженого ОСОБА_4., який вважав, що вирок щодо нього є законним і
обгрунтованим, виступи адвокатів
ОСОБА_12. , ОСОБА_13. , які підтримали свої апеляції, думку прокурора Шульга Л.О. про залишення
вироку без змін, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляцій,
колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Так, при призначенні засудженим ОСОБА_2. і ОСОБА_3покарання, суд першої інстанції, згідно вимог
ст. 65 КК України, врахував
ступені тяжкості вчинених злочинів,
особи винних та обставини, що
пом"якшують і обтяжують покарання,
включаючи ряд тих пом"якшуючих обставин, на які посилаються апелянти.

Тому
колегія суддів вважає, що засудженим
ОСОБА_2. і ОСОБА_3призначені такі
покарання, які є необхідними й
достатніми, для виправлення цих
засуджених та попередження нових злочинів,
у зв"язку з чим немає підстав для зміни вироку і пом"якшення
цим засудженим покарань за поданими апеляціями.

На
переконання колегії суддів, у вироку
обгрунтовано і умотивовано вирішені цивільні позови про стягнення на користь
ОСОБА_8. та ОСОБА_9. моральної шкоди з засуджених, зокрема з ОСОБА_2., оскільки це рішення відповідає вимогам ст.
ст. 1167, 1179,
1190 ЦК України.

Тому немає підстав
вважати, що на користь ОСОБА_8. та
ОСОБА_9. стягнуті завищені суми моральної шкоди з засуджених, у зв"язку з чим апеляції адвоката
ОСОБА_13. та засудженого ОСОБА_2. про
зменшення сум стягнення моральної шкоди на користь цих потерпілих задоволенню не
підлягає.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 362, 366,
377 КПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Вирок
Лебединського районного суду Сумської області від 8 серпня 2007р. щодо
ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без змін, а їх та адвокатів ОСОБА_12. , ОСОБА_13.
апеляції, - без задоволення.