Справа № 1-108/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.

з участю
секретара - Прилуцької О.І.,

прокурора - Горбунова В.В.,

підсудного - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
справу про обвинувачення ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Коритня Монастирищенського району
Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не
одруженого, не працюючого, проживає АДРЕСА_1, був раніше судимим вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від
20.02.2003 року за ст. 185 ч. 1 КК України, призначено покарання - один рік
позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 16.12.2003 року
відбування покарання з іспитовим строком скасовано, направлено для відбуття
покарання у виді 1 року позбавлення волі у кримінально-виконавчу установу;
16.12.2004 року звільнений по відбуттю покарання (судимість погашена),

за ч.1 ст. 263
КК України,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 в середині
вересня 2007 року, перебуваючи біля залізничного переїзду, що в с. Жовтневе
Монастирищенського району Черкаської області, шляхом привласнення знайденого,
умисно та незаконно придбав незапобіжний електродетонатор ЕДЗК уповільненої
дії, який є засобом ініціювання підриву та відноситься до категорії вибухових
пристроїв, який переніс в свій будинок, що розташований по АДРЕСА_1, і зберігав
у своєму будинку без передбаченого на те законом дозволу, а 16.07.2008 року
даний вибуховий пристрій був виявлений та вилучений працівниками міліції під
час проведення обшуку.

ОСОБА_1 під час досудового та судового
слідства вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що всередині вересня
місяця, точної дати він не пам”ятає, приблизно о 11 год., він пішов до лісу
по гриби в с. Жовтневе Монастирищенського
району. Коли підійшов до залізничного переїзду, то побачив на відстані 0,5 м
від залізничної колії предмет циліндричної форми коричневого кольору, висотою
близько 4 см, до якого був приєднаний
провід білого кольору довжиною близько 20 см. Оглянувши даний предмет,
він вирішив, що це вибуховий пристрій, тому вирішив забрати його собі, щоб
використовувати його в домогосподарстві, що і зробив, переніс даний предмет до
себе додому та поклав його в шафу в залі свого будинку. 16.07.2008 року в його
домоволодінні був проведений обшук, де працівники міліції виявили та вилучили
даний предмет.

Крім повного визнання вини підсудним
ОСОБА_1 під час досудового та судового слідства, його вина у вчиненні
злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку, які за заявою підсудного, крім показів самого
підсудного, постанови про порушення кримінальної справи /а.с.1/, висновку
спеціаліста № 5/72 від 18.07.2008 року
/а.с.13-14/, висновком експерта № 5/76
від 24.07.2008 року /а.с.38-40/ та матеріалів справи, що характеризують особу
підсудної /45-54/, згідно ст. 299
КПК України в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи та
кваліфікація злочину ним не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази, в їх
сукупності в результаті повного, всестороннього та об”єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд
вважає, пред”явлене ОСОБА_1 обвинувачення за ч.1 ст.263 КК
України доведеним.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України як
незаконне носіння, придбання та
зберігання вибухових пристроїв
без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи підсудному покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які
пом”якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання
підсудного, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання
підсудного, судом не встановлено.

Підсудним
вчинено злочин середньої тяжкості, він
посередньо характеризується за місцем проживання, але відповідно до ст.89 КК
України він є особою, що не має судимості, від злочину не настало тяжких
наслідків, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе без ізоляції від суспільства, і
вважає за можливе призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання
з випробуванням, поклавши на нього певні обов'язки.

Підстав для застосування ст.69 КК
України судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд

з а с у
д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Призначити ОСОБА_1 за ч.1 ст.263
КК України покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Керуючись ст.75-76 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування
призначеного йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку
тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки:

1. Не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи.

2. Повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до набрання вироком чинності
залишити попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 300,48 коп. на користь НДЕКЦ
при УМВС в Черкаській області, код 25574009 на рахунок 0037, банк
одержувача УДК в Черкаській області, МФО 854018 з обов”язковою поміткою “Для НДЕКЦ за виконання висновку спеціаліста № 5/72 від 18.07.2008 року та за проведення експертизи № 5/76 від 24.07.2008
року”.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області протягом 15 діб з дня його проголошення через
Монастирищенський районний суд.

Суддя
Т.І.Діденко