Справа № 570/1750/14-к
провадження № 1-кп/570/3/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження №0000058 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше судимий 31 грудня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.313 КК України,

в с т а н о в и в :
В провадженні Рівненського районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 313 КК України. Вказана особа обвинувачувалась в тому, що він, маючи вже судимість за вчинення аналогічних злочинів, у жовтні 2012 року повторно незаконно придбав та повторно незаконно зберігав без мети збуту канабіс. Крім цього він же у жовтні 2012 року повторно незаконно виготовив та зберігав обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин. Також ОСОБА_7 обвинувачується у повторних незаконних зберіганні та перевезенні з метою збуту канабісу та метамфетаміну (первітину), а також у їх незаконному збуті у липні 2013 року. Пізніше обвинувачення було уточнене (частково змінене) в сторону зменшення його обсягу і видалені обвинувачення у придбанні канабісу без мети збуту та обвинувачення у зберігання та перевезенні метамфетаміну і канабісу з метою збуту.

Захисник звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 заходів медичного характеру. Прокурор висловив думку про можливість задоволення клопотання.

Стороною захисту не заперечується факт вчинення трьох суспільно-небезпечних діянь у формі кримінальних правопорушень. За поясненнями ОСОБА_4 дійсно він вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.313 КК України. Захисник не оспорив вказаних обставин та погодився, що ці обставини мали місце.

Як в ході досудового, так і в ході судового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення, страждав психічним захворюванням, яке позбавляло його можливості повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується актом судово-психіатричного експерта № 167/12 від 28 квітня 2012 року, згідно якого на даний час ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії в стадії неповної ремісії і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також в період інкримінованих йому дій перебував в хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги. Даний висновок експерта підтверджується і актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 158/12 від 30 квітня 2012 року, проведеній у даній кримінальній справі.

Слід зауважити, що при винесенні вироку 31 грудня 2012 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317, ч.3 ст.28 ч.2 ст.306 КК України було досліджено акт амбулаторної судово-психатричної експертизи № 247/08 від 03 червня 2008 року, згідно висновку якого ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням та через наявний психічний розлад він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак ОСОБА_4 даним вироком було визнано винним та засуджено до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

Суд критично оцінює висновок акту амбулаторної судової-психіатричної експертизи № 6/14 від 21 січня 2014 року, оскільки він повністю суперечить висновкам трьох попередніх актів судово-медичних експертиз. В ньому вказано, що ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованого йому діяння будь яким психічним захворюванням, яке б позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждав, тимчасові розлади психічної діяльності у Стьопіна не проявлялись. Він міг усвідомлювати свої дії під час вичнення інкримінованого йому злочину та керувати ними в повній та частковій мірі. Встановлено, що ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання параноїдну шизофренію, але дане захворювання останні роки перебуває в стані ремісії, тобто не має суттєвих клінічних проявів і не позбавляє підекспертного здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1, а.с. 289-292).

Під час судового розслідування було встановлено що обвинувачуваний є неосудним внаслідок психічного захворювання .

Заслухавши прокурора, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд застосовує до обвинуваченого примусові заходи медичного характеру виходячи з наступного.

Так, за вимогами ст.ст.19, 94 КК України, до особи визнаної судом неосудною, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їй може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

За наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.313 КК України в стані неосудності, та до висновку, що ОСОБА_4 потребує амбулаторного лікування та застосовання до останнього примусових заходів медичного характеру.

Оскільки в період інкримінованих дій ОСОБА_4 перебував у хворобливому стані, був неосудним і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України та на підставі ст.ст. 395, 503-516 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Кримінальне провадження №0000058 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.313 КК України закрити.

На ухвалу суду про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1