Справа № 589/702/15-к
Провадження № 1-кп/589/98/15
УХВАЛА
05 червня 2015 р. м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений звернувся до суду із клопотаннями щодо витребування у оператора стаціонарного міського зв`язку інформації про кількість дзвінків з абонентського номера НОМЕР_1 , що на його думку підтвердить, скільки разів він телефонував. Також обвинувачений просить надати відеозапис в залі під час розмови ОСОБА_7 з ним ще до подій зі сторони торгового залу, а також відеозапис з моменту приходу обвинуваченого в аптеку та до моменту заходу до кабінету ОСОБА_7 для підтвердження нормального відношення до суспільства в громадському місці.

Будь-якого іншого обгрунтування та деталізації вищевказані клопотання обвинуваченого не містять.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання свого підзахисного

Прокурор та представник потерпілого проти задоволення клопотань заперечили за безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні вищевказаних клопотань обвинуваченого необхідно відмовити враховуючи таке.

За своєю суттю дані клопотання містять прохання про забезпечення тимчасового доступу до речей та документів. Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Частиною 2 ст. 160 КПК України, яка міститься у вищевказаному розділі ІІ КПК України передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, що є одним із способів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Всі вищевказані вимоги Закону у поданих клопотаннях не дотримано.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Обвинувачений пояснив, що з відповідними клопотаннями під час досудового розслідування він не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, на суд, що здійснює правосуддя, не покладено функцію самостійного збирання доказів вини або невинуватості особи, а так само складати та корегувати клопотання замість відповідної сторони кримінального провадження, оскільки в даному випадку дії суду порушать принцип диспозитивності, а також основи правового порядку, визначені ст. 19 Конституції України.

Керуючись ст. 333, 350 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотань обвинуваченого щодо витребування інформації у оператора стаціонарного міського зв`язку та відеозаписів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1