Справа № 4-152/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2011 року м. Кіровоград

Суддя Кіровського райсуду м.
Кіровограда Могильний О.П. при
секретарі Комар А.І., за участю
прокурора Лебедєвої Р.С.. розглянувши
скаргу на постанову ДІМ Кіровського ВМ
КМВ УМВС України в Кіровоградській
області про відмову в порушенні
кримінальної справи, -

В С Т А Н О В
И В:

29.04.2011 року до суду із скаргою на
постанову ДІМ Кіровського ВМ КМВ УМВС
України в Кіровоградській області від
18.04.2011 року про відмову в порушенні
кримінальної справи звернулась
ОСОБА_1 Зазначає, що вона звернулась до
правоохоронних органів із заявою про
порушення кримінальної справи
відносно колишнього чоловіка за ст. 164
КК України, оскільки він не сплачує
аліменти та не приймає участі у
вихованні дитини. Вважає, що щомісячна
сплата аліментів по 200 грн. пов'язана
тільки із її зверненням до
правоохоронних органів, а не на
виконання рішення суду. Тобто
дільничим інспектором не проведено
належної перевірки, не з'ясовані всі
обставини, а тому постанова підлягає
скасуванню.

В суді представник скаржниці повністю
підтримав заявлені вимоги, посилаючись
на обставини, викладені в скарзі.

Прокурор не погоджуючись із даною
скаргою зазначив, що перевірка
проведена належно і підстав для
скасування постанови не має.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові матеріали
проведеної перевірки і оцінивши їх в
сукупності, вважаю, що скарга
задоволенню не підлягає, виходячи із
наступних підстав:

Згідно ст. 236 - 1 КПК України скарга на
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора про відмову в порушенні
кримінальної справи подається особою,
інтересів якої вона стосується, або її
представником до районного суду за
місцерозташуванням органу або роботи
посадової особи, яка винесла постанову,
протягом семи днів з дня отримання
копії постанови чи повідомлення
прокурора про відмову в скасуванні
постанови. В суді з достовірністю
встановлено, що дана справа дійсно
безпосередньо стосується інтересів
скаржниці та строки подання скарги не
пропущені, оскільки дійсно копія
відповіді в.о. начальника Кіровського
ВМ з приводу постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи
направлена сторонам тільки 22.04.2011 року,
що вбачаться із штемпеля на конверті.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України
справа може бути порушена тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які
вказують на наявність ознак злочину.
Обов'язок порушення кримінальної
справи правоохоронними органами
Законом(ст.98 КПК) покладений тільки при
наявності приводів та підстав,
зазначених у ст. 94 КПК. При відсутності
підстав до порушення кримінальної
справи( ч.1 ст.99 КПК України)прокурор,
слідчий…відмовляє в порушенні
кримінальної справи.

Згідно наявних матеріалів перевірки
вбачається, що дільничним інспектором
належно проведена перевірка та
встановлені фактичні обставини. Так, в
ході перевірки були відібрані
пояснення у сторін, витребувані
документи з державної виконавчої
служби, з яких вбачаться, що ОСОБА_2
дійсно протягом 2010 -2011 років офіційно
направляв перекази на утримання
доньки, а до цього надавав допомогу
продуктами харчування, купував одежу.
Скаржниця в свою чергу 24.03.2010 року
відмовилась від подальшого виконання
рішення суду, зазначивши при цьому, що
претензій щодо заборгованості на цю
дату до колишнього чоловіка у неї не
має. На підставі даної заяви 08.04.2010 року
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу. Постанова не
оскаржувалась та набрала законної
сили. Тому посилання скаржниці на
наявність заборгованості до 24.03.2010 року
є безпідставною. Будь-яких доказів про
повторне пред'явлення на виконання
виконавчого листа на час розгляду
даної скарги до суду ні скаржниця ні її
представник не надали. Тому, посилання
на видану довідку про заборгованість в
сумі 22078,1 грн. також суд визнає
безпідставною. Нею також і не
спростовані твердження ОСОБА_2 про
добровільне надання матеріальної
допомоги на утримання дитини.

Згідно диспозиції ст. 164 КК України,
відповідальність настає тільки за
злісне ухилення від сплати
встановлених судом коштів на утримання
дітей, або злісне ухилення батьків від
утримання неповнолітніх дітей. Злісне
ухилення - це тривале, систематичне і
наполегливе ухилення від виконання
цього обов'язку . Тому, суд вважає, що
перевірка проведена належно, а отже
постанова є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст. 236-2 КПК України,
розглянувши скаргу суддя, залежно від
того чи були при відмові у порушенні
справи виконані вимоги ст.99 цього
Кодексу, приймає одне із таких рішень:

-скасовує постанову і повертає
матеріали для проведення додаткової
перевірки;

- залишає скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 236-1, 236-2, 273 КПК України, -

П О С Т А Н О
В И В:

Скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом семи діб із дня її
винесення.

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. П. Могильний