ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1386/12
провадження № 1/753/45/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

Сизової ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

при секретарі ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працююочого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21.07.2008 року Печерським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 1 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України .
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бережани Тернопільської обл., українця , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, студент ДЕПТ при МАУП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України ,-
В с т а н о в и в:

Органом досудового слідства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються в скоєнні злочину , передбаченого ст.115 ч.2 п.12 КК України при наступних обставинах.

ОСОБА_12 , 14.09.2011 року приблизно о 23 годині, 50 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_14 вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_13 , після чого діючи спільно та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_14 , передбачаючи та бажаючи настання смерті потерпілого, ОСОБА_12 став наносити численні удари руками в область голови та тулубу потерпілого, після чого взявши ніж господарсько-побутового призначення став наносити численні удари ножем в область живота та передню поверхню лівого стегна. В свою чергу ОСОБА_13 переслідуючи загальний умисел направлений на вбивство ОСОБА_14 також став наносити потерпілому численні удари руками та ногами в область голови та тулуба потерпілого, та з використанням ножа господарсько-побутового призначення, спричинив ним численні удари в область передньої поверхні лівого стегна. Реалізуючи свій спільний умисел направлений на вбивство, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спричинили потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження від яких останній помер на місці скоєння злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 110/2291/2 від 31.10.2011 року, на підставі даних судово-медичного дослідження трупу, даних лабораторних досліджень у відповідності до поставлених запитань прихожу до наступних підсумків:

1-9. при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_14 . 1962 р.н. виявлені наступні ушкодження:

А) три колото-різаних поранень живота три колото-різані рани з рівними не зсадженими краями, правими П-подібним та лівими загостреним кінцями, глибина ран перевищує їх довжину) на передній поверхні живота одразу над пупком, з раньовими каналами, що проходять у напрямку спереду-назад, горизонтально та проникають в порожнину очеревини, за за ходом яких пошкоджені шари м`яких тканин передньої черевної стінки.

Наявні проникаючі колото-різані поранення живота мають ознаки прижиттєвих, виникли від трьох травмуючи дій пласким односторонньо-гострим предметом типа клинка ножа. Що має П-подібного перетину з добре вираженими ребрами та лезо (три удари ножем), напрямок яких співпадає з напрямками раньових каналів у тілі потерпілого.

Б) дві колото-різаних рани (рани з рівними не зсадненими краями, правими П-подібним та лівими загостреним кінцями, глибина ран перевищує їх довжину) на передній поверхні лівого стегна, з раньовими каналами, що проходять у напрямку спереду назад, дещо справа на ліво та горизонтально в товщі м`язів стегна де і закінчуються без ушкоджень судин.

П`ять розташованих на невеликій ділянці колото-різаних ран (рани з рівними не зсадненими краями, правими П-подібним та лівим загостреними кінцями, глибина ран перевищує їх довжину) на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна, з раньовими каналами, що проходять у напрямку спереду- назад, дещо справа на ліво та дещо зверху вниз, в товщі м`язів стегна за ходом яких ушкоджена стегнова артерія.

Наявні колото-різані поранення лівого стегна мають ознаки прижиттєвого, виникли від числених (семи) травмуючи дій пласким односторонньо-гострим предметом типа клинка ножа, що має П-подібного перетину з добре вираженими ребрами та лезо (удари ножем) напрямок яких співпадає з напрямками раньових каналів у тілі потерпілого.

За даними судово-медичного дослідження наявних у потерпілого колото-різаних ран виявлено стереотипність їх в локалізації та орієнтації, схожість в їх формі, характері, морфології країв, кінців та їх розмірів, що дозволяє вважати, що всі вони утворились від дії одного і того самого травмую чого предмета.

В) дві забійні рани в ділянці лівої брови, по одному синцю на верхній та нижній губі з забійними ранами на їх фоні. Вказані ушкодження утворилися за життя, від дії тупого предмету. Вони мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

По одному садну на верхній губі та в ділянці носа, на передній поверхні правого колінного суглоба, задній поверхні лівого ліктя, на тильній поверхні правої кисті в ділянці 5-го п`ясно - фалангового суглоба, смугасте садно в поперековій ділянці зліва. Вказані ушкодження утворились за життя, від дії тупого предмету. Вони мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Г) локальні переломи 9-го та 10 ребер справа, 10-го ребра зліва, «віддалений» перелом 11-го ребра справа. Вказані тілесні ушкодження утворились за життя, від дії не менш як трьох травмуючих дій тупим предметом з обмеженою поверхнею контакту (удари руками, ногами). Ці ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Смерть ОСОБА_14 , 1962 року народження, настала від множинних колото-різаних поранень лівого стегна з ушкодженням стегнової артерії та крововтратою. Така причина смерті підтверджується наявністю ушкоджень, що викладені в описовій частині Акта, малокрів`ям внутрішніх органів, смугастими крововиливами під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова)

Між наявним колото-різаним пораненням лівого стегна та настанням смерті мається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок. Вони мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя.

Наявні у потерпілого проникаючі колото-різані поранення живота мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Ступінь вираженості трупних явищ на момент огляду трупа на місці події 15.09.2011 року (Трупне заклякання відсутнє, на відкритих частинах тіла труп холодний на дотик, а в паху і під піхвами виражено теплий. Трупні плями знайдені на спині, при натисканні на них 00.50 хв. та відновлюються через 5-10 сек.) з урахуванням причини смерті (множинні колото-різані поранення стегна з ушкодженням стегнової артерії та крововтратою), може відповідати давності настання смерті близько 1-2 годин.

Виходячи із характеру колото-різаних поранень лівого стегна та живота, відсутності видимої клітинної реакції в зоні ушкоджень (за даними гістологічного дослідження), вважаю, що після спричинення поранень і до настання смерті пройшов короткий проміжок часу - в межах 10-20 хвилин.

Після отримання колото-різаних поранень лівого стегна та живота, потерпілий ОСОБА_14 на протязі короткого проміжку часу (декілька хвилин) міг здійснювати деякі активні самостійні дії (наприклад пересуватись на незначну відстань, наносити удари), обсяг яких різко зменшувався з наростанням крововтрати до втрати свідомості.

Наявність на тілі потерпілого саден на правому коліні та лівому лікті, садна в поперековій ділянці може свідчити, про утворення їх від дії тупого предмета при падінні потерпілого із вертикального положення з контактом цими ділянками о жорстку поверхню місця падіння.

Характер та розташування забійних ран в ділянці лівої брови свідчить про утворення їх від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, (ймовірніше предмет з ребром), яким міг бути край сміттєвого бачка.

Садно на тильній поверхні правої кисті в ділянці 5-го п`ясно-фалангового суглоба може розцінюватись як таке, що утворилося при активному захисті потерпілим від наносимих йому ударів тупим предметом. Синці з забійними ранами на губах та садна на обличчі утворились від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею контакту удари рукою (ногою) в обличчя.

Розташування слідів крові на взутті потерпілого (бризки крові на лівому кросівку) свідчить про знаходження його під час спричинення колото-різаних поранень лівого стегна у вертикальному положенні, котрий знаходився у цьому положенні деякий час після його спричинення.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа ОСОБА_14 знайдений етиловий спирт в концентрації: в крові 2,38 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові за життя звичайно відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_13 , адвокат ОСОБА_9 заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування з мотивів , що під час досудового слідства не проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення об`єктивної істини по справі. Досудове слідство по справі проводилось з грубим порушенням принципів повноти, всебічності і об`єктивності, що призвело до одностороннього розслідування кримінальної справи з порушенням права на захист обвинувачених . Крім того просив змінити міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 з утримання під вартою на підписку про невиїзд .

Допущені порушення на стадії досудового слідства не дають можливості встановити об`єктивну істину і винести законне рішення у справі.

А саме: обвинувачення, висунуте ОСОБА_13 ґрунтується на показах свідків, зокрема ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та оперативного працівника ОСОБА_17 .

Однак, встановлення фактичних обставин справи, що підлягає доказуванню в кримінальній справі, не може ґрунтуватись на переконаннях особи, що проводить дізнання та досудове слідства, не підтверджених матеріалами справи, а докази, що містять лише при-пущення, які не перевірені та не підтверджені будь якими іншими матеріалами справи на підставі статей 65, 69 КПК України, не можуть вважатися придатними для встановлення фактичних обставин подій, наявності чи відсутності в діях особи складу злочину.

В судовому засіданні під час допиту свідка ОСОБА_18 ,слідчої, яка проводила досудове розслідування у даній справі, не дивлячись на те, що покази свідка ОСОБА_15 , суперечать показам інших свідків у справі, зокрема і працівників ДСО, які за викликом прибули на місце пригоди, оперативно слідчим шляхом не перевірялись.

Свідок ОСОБА_16 допитувалась слідчим за правилами захисту свідка,так як до неї було застосовано заходи безпеки. Однак, матеріали справи не містять доказів, що свідок зверталась з відповідним клопотанням та було прийнято відповідне процесуальне рішення щодо застосування до свідка правил захисту.

Крім того, протокол допиту вказаного свідка, який наявний в матеріалах справи не містить підпису свідка, що ставить під сумнів його проведення і є істотним порушенням кримінально процесуального закону. (т.2 а.с.65)

17.06.2013 року, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_19 , який показав, що він працює оперуповноваженим Дарницького РУГУ МВС України в м.Києві та приймав участь в оперативному опрацюванні матеріалів даної справи з метою встановлення дійсних обставин. Оперативним шляхом йому стало відомо, що ОСОБА_13 хизувався тим, що саме він вбив потерпілого ОСОБА_14 ножем, який в нього був та викинув цей ніж в озеро неподалік від місця подій. При цьому, свідок не зміг повідомити, чи порушувалась оперативно- розшукова справа, чи було в нього доручення слідчого на проведення оперативно- розшукових заходів та чи перевірялась оперативна інформація оперативно слідчим шляхом. Крім того, свідок категорично відмовився назвати безпосереднє джерело (особу) яка повідомила йому викладену ним інформацію.

Свідок ОСОБА_18 показала, що доручень на проведення негласних слідчих дій оперативному працівнику ОСОБА_19 вона не давала, отриману оперативну інформацію, як того вимагає Закон вона не легалізувала, відомості щодо фактичних обставин справи, які надав ОСОБА_19 , зокрема, місце схову знаряддя вбивства, вона не перевіряла та жодних слідчих дій по перевірці отриманої інформації вона не проводила.

Крім того, в ході судового розгляду справи з`ясувалося про істотне порушення слідчим вимог процесуального закону, зокрема, в протоколах допиту підозрюваних, виїмки речових доказів, проведенні очних ставок вказано, що на них були присутні законні представники неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_12 на вказаних процесуальних документах містяться підписи законних представників. Однак, як встановлено документально и це підтвердила слідча, вказані в протоколі особи не були присутні під час проведення слідчих дій, бо слідча не вважала це за потрібним, а підписи зроблені законними представниками , це власна ініціатива слідчої.

Окрім цього, як вбачається з пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення, він звинувачується в тому, що 14.09.2011 року о 23.50 годині на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_14 , вступив в попередню змову з ОСОБА_12 з метою умисного заподіяння смерті ОСОБА_20 .

Між тим, всі без виключення, як учасники даної події так і свідки, вказують на те, що приводом до конфлікту з ОСОБА_14 були саме його протиправні дії. Зокрема, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який за висновками експертів відноситься до середньої тяжкості, знаходячись в громадському місці, використовуючи ніж, наніс тілесні ушкодження (колото різані рани) ОСОБА_21 . Натомість досудовим слідством даний факт належним чином не перевірений, належна правова оцінка діям ОСОБА_14 , в тому числі і в контексті кримінально караного діяння, не надана.

Досудовим слідством не встановлено, з яких мотивів ОСОБА_13 умисно заподіяв смерть ОСОБА_14 . Висновок досудового слідства про те, що ОСОБА_13 спричинив смерть потерпілому нібито в зв`язку з «раптовою неприязню» (якби навіть такий мотив, невідомий до цього часу в теорії суб`єктивної сторони складу злочину і міг існувати) ґрунтується, всупереч ст. 327 КПК, не на переконливих доказах, а на припущеннях.
Наявний на місці події ніж не перевірений на наявність на ньому відбитків пальців ОСОБА_13 . Разом з цим, згідно висновків експертів всі ножові поранення наявні на тілі потерпілого зроблені одним ножем і смерть настала в результаті стікання крові . За таких обставин, залишилось не з`ясованим, які тілесні ушкодження виникли у потерпілого від ударів ножем ОСОБА_13 , а які від удару ножем ОСОБА_12 . Коли і яким чином підсудні обмінювались ножем і як це було можливо, коли конфлікт існував декілька хвилин. Від чиїх конкретно ударів ОСОБА_13 чи ОСОБА_12 з`явилося пошкодження артерії?

Одночасно, в обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_14 вступив в попередню змову з ОСОБА_12 . Досудове слідство не встановило конкретний час коли ОСОБА_13 і ОСОБА_12 вступили в попередню змову, і як це було можливо, коли конфлікт між ними та потерпіли виник раптово і на місце події обвинувачені прибули окремо.

Заслухавши думку учасників процесу , прокурора , яка заперечувала проти заявленого клопотання , адвоката ОСОБА_10 , який підтримав клопотання , підсудні ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , їх законні представники клопотання захисника підтримали та просили задовольнити,дослідивши матеріали справи, суд вважає , що клопотання підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти , або неправильності досудового слідства може мати лише тоді , коли ця неповнота , або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02. 2005 Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Відповідно до ст.64 КПК України при провадженні досудового слідства , дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню подія злочину, (час , місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України (надалі ППВСУкраїни) від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» в ч.2 п.19 наголошується, що «згідно зі ст. 62 Конституції обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання і закріплення здійснено, або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами».

Однак органом досудового слідства зазначених вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні досудового розслідування дотримано не було.

При допитах ОСОБА_12 - як підозрюваного , обвинуваченого 15.09.2011р. , при відтворенні обстановки і обставин події за участю ОСОБА_12 в процесуальних документах - протоколах допитів зазначено , що допити проводились за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_12 , його батька ОСОБА_22 . Разом з тим в наданій відповіді з ГУ МВС України в м. Києві «Спеціального приймальника для утримання осіб підданих адміністративному арешту» від 13.05.2013р. № 38/134 (т.4 а.с.169) зазначено про те. що ОСОБА_22 з 08.09.2011р. по 16.09.2011р. в даному закладі відбував адміністративний арешт згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва і на проведені вищевказаних процесуальних діях в якості законного представника неповнолітнього ОСОБА_12 не міг бути присутнім;

Згідно наданої відповіді з Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15.05.2013р. 47/62-Аз (т.4 а.с.117) запис в книзі обліку відвідувачів - ОСОБА_22 з 00-01 хв. 15.09.2011 р по 23-50хв.16.09.2011р. не значиться.

Сама постанова про визнання законним представником неповнолітнього ОСОБА_22 була винесена 16.09.11р. (т-2, а.с.127), а всі процесуальні дії за участю законного представника неповнолітнього ОСОБА_22 та підписи в процесуальних документах від 15.09.2011р.

Протокол очної ставки між обвинуваченим ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_23 - складеним 04.01.2012р. в СІЗО №13 ДДУ ПВП в м. Києві та Київської області (т.2 а.с. 176-179);

б) Протокол очної ставки між обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 -

складеним 04.01.2012р. в СІЗО №13 ДДУ ПВП в м. Києві га Київської області (т.2 а.с. 180-182);

в)Протокол очної ставки між обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_24

- складеним 04.01.2012р. в СІЗО №13 ДДУ ГІВГІ в м. Києві та Київської області (т.2 а.с. 183-184);

г) Протокол пред`явлення обвинуваченому і його захиснику матеріалів справи

- складений 10.01.2012р. в приміщенні СІЗО № 13 ДДУ ІІВГ1 в м. Києві та Київській області ( г. З а.с. 57),

Данні процесуальні дії проведені з порушенням ст.44 ч.4 та ст. 85 КПК України (в редакції 1960 року), так як згідно наданої відповіді з Київського слідчого ізолятора управління ДДУ з ПВП у м. Києві та Київської області від 21.05.2013р. № 10152 (т.4 а.с!99) - 04.01.2012р. на територію даного закладу законний представник неповнолітнього ОСОБА_22 не заходив та не міг бути присутнім на процесуальних діях, а також 10.01.2012 р. захисник ОСОБА_25 та законний представник ОСОБА_22 на територію даного закладу не заходили.

2) а)Протокол додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_12 - складений 16.11.2011р. (т. 2 а.с. 173-174);

3) Протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_12 - складений 05.01.2012р.(т.2 а.с. 191-193)

Данні процесуальні дії проведені з порушенням ст.44 ч,4. п.1 ч.І ст.45 та ст. 85 КПК України (в редакції 1960 року), так як законний представник ОСОБА_22 був відсутній на даних допитах, згідно наданої відповіді з Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 17.09.2013р. №47/125( т.4 а.с.200) запис в книзі обліку відвідувачів - гр. ОСОБА_22 16.11.2011р та 05.01.2012р. не значиться, а також не значиться в книзі відвідувачів захисник гр. ОСОБА_25 05.01.2012р.

У п.2 ППВС України від 16.04.2004 р. №5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» при розслідуванні і розгляді справ про злочини неповнолітніх останнім має бути реально забезпечено їхнє право на захист , оскільки істотне порушення такого права відповідно до п.3 ч.2 ст.370 КПК України тягне скасування вироку . Згідно п.6 ч. 2 «У разі, коли право на захист було порушено при вчиненні окремих процесуальних дій, тобто за відсутності підстав для повернення справи на додаткове розслідування, суд не вправі використовувати відповідні протоколи як джерела доказів на обгрунтування висновків про винність неповнолітнього у вчиненні злочину».

Відповідно до ч.2 ст.327 КПК України (в редакції 1960 року): обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена .

Враховуючи наявність зазначених істотних порушень кримінально-процесуального закону , права на захист неповнолітніх обвинувачених , що без встановлення суттєвих обставин , які впливають на кваліфікацію дій підсудного судом неможливо прийняти законне і обґрунтоване рішення , справу слід повернути на додаткове розслідування.

Під час проведення додаткового розслідування необхідно:

З метою перевірки фактичних даних отриманих в результаті дупиту свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_19 дати доручення органу досудового розслідування провести:

- з участю свідка ОСОБА_15 , відтворення подій, що відбувались 14.09.2011 року, в час максимально наближений до вказаного в обвинувальному висновку (23.50 год.) та перевірити з місця вказаного свідком ОСОБА_15 (вікно власної спальні на 6-му поверсі) можливість, через закрите вікно, чути розмови та бачити події, в тому числі, розрізняти осіб, предмети в руках та рухи учасників;

- перевірити покази свідка ОСОБА_16 слідчим шляхом.

- передопитати свідка ОСОБА_19 та встановити особу інформатора, який йому безпосередньо повідомив відомості щодо обставин начебто вбивства ОСОБА_13 потерпілого ОСОБА_14 , та допитати з цього приводу безпосередньо джерело;

-встановити мотив, яким керувався ОСОБА_13 вчиняючи протиправні дії відносно ОСОБА_14 ;
-встановити конкретний спосіб заподіяння смерті ОСОБА_14 і конкретні докази які це підтверджують;
-встановити час, місце та спосіб попередньої змови ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та з`ясувати в чому вона полягає.
- допитати неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відповідно до вимог чинного законодавства.
Клопотання про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 задоволенню не підлягає , оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний правильно , даних , що ОСОБА_13 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора суду не надано, а тому підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

З огляду на викладене , керуючись ст.ст. 22,281,64,370 КПК України ,-

У х в а л и в:
Клопотання адвоката ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 обвинуваченого за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування задовольнити.
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України , направити прокурору Дарницького району м. Києва для організації проведення додаткового розслідування в зв`язку з неправильністю та неповнотою досудового слідства.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 залишити без змін - тримання під вартою в слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 діб з моменту проголошення .

Головуючий:

Судді