Справа № 462/9184/13-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст. 190 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003504 від 10.11.2013р. про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, громадянина України, без реєстрації, раніш судимого 21.06.2010 року Тернопільським районним судом за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, останнє місце мешкання АДРЕСА_1 (школа-інтернат),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 9.11.2013 року з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, реалізовуючи свій корисливий умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ввійшов в довіру до ОСОБА_6 , з яким разом розпивав спиртні напої по АДРЕСА_2 , шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки «Fly IQ 445», вартість якого становить 787,50 грн., сім карткою операторі мобільного зв`язку «Лайф» , вартістю 5грн., на рахунок якої були кошти в сумі 20 грн. та карткою пам`яті типу MicroSD торгової марки «Kingston» ємкістю «4Gb», вартістю 40грн., всього на загальну суму 962,50грн.

В судовому засіданні досліджені докази, представлені обвинуваченням, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась та не піддавалась сумніву.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події від 9.11.2013 року, висновком товарознавчої експертизи за №9/453 від 19.11.2013р.

Згідно до довідки, виданої КЗ ЛОКПЛ від 27.05.2015 р., ОСОБА_5 з 22.12.2014 р. перебуває на стаціонарному лікуванні в 6-му відділенні КЗ ЛОКПЛ з діагнозом: розлади особистості та поведінки спричинені ураженням головного мозку і його дисфункцією. Органічний розлад особистості.

Згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи №116 від 24.06.2015 року, ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у виді органічного шизофреноподібного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

З огляду на вище приведені докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_5 своїми умисними діями заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 шляхом обману (шахрайство) повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч. 2 ст.190 КК України.

Разом з тим, оскільки він страждає хронічним психічним захворюванням суд приходить до висновку, що скоєння правопорушень було вчинено ОСОБА_5 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України.

Відповідно до роз`яснень п.п.3, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» дані експертні висновки є одним із доказів у справі, не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, та мають оцінюватись в комплексі всіх доказів, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно - небезпечного діяння. Тому з урахуванням цих вимог суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_5 вчинив суспільно - небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання його у психіатричному закладі та лікуванні в умовах посиленого нагляду, то згідно до ч.3 ст.94 КК України його слід помістити до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 373-379,513 КПК України суд
УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру, помістивши його на примусове лікування до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна.

Суддя: ОСОБА_1