АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001747, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судима, - за апеляційною скаргою прокурора, який здійснював процесуальне керівництво, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року, -
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 ,
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнено від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0001747, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 48 КК України в зв`язку із втратою особою суспільної небезпечності. Кримінальне провадження за обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 закрито.

Згідно до ухвали суду, органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувалася в тому, що вона 23 березня 2014 року приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вирішила таємно викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у приміщенні однієї з кімнат вказаної квартири, скориставшись відсутністю мешканців квартири та власників майна, а також тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон „Samsung з картою пам`яті, загальною вартістю 1141 грн. 92 коп., та мобільний телефон „Samsung Galaxy S 3 з картою пам`яті загальною вартістю 2426 грн. 06 коп.
Після цього, пройшовши по коридору вказаної квартири, ОСОБА_5 таємно викрала з верхньої шухляди тумби золотий перстень з цирконієм, вартістю 3000 грн., що належав ОСОБА_9 .
Заволодівши чужим майном на загальну суму 6 567 грн. 97 коп., ОСОБА_5 залишила квартиру, а майном розпорядилась на власний розсуд.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України за клопотанням захисника обвинуваченої на стадії закінчення з`ясування обставин провадження та перевірки їх доказами, суд першої інстанції визнав за необхідне звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що вона перестала бути суспільно небезпечною, зазначивши, що обвинувачена раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є неповнолітньою, навчається, зробила для себе висновки, виключно позитивно характеризується, а завдана злочином шкода відшкодована.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор, який здійснював процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття провадження скасувати, в зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а матеріали кримінального провадження направити до Печерського районного суду м. Києва для призначення нового судового розгляду.

На обґрунтування своїх вимог, апелянт посилається на те, що судом всупереч вимогам ст. 48 КК України не було встановлено та не наведено в ухвалі об`єктивних даних, які б свідчили про зміну зовнішніх умов, в яких перебувала винна особа та які значною мірою позначилися на її суспільній небезпечності.
Судом першої інстанції не досліджувалися та не встановлювалися дані про те, яка обстановка існувала на час вчинення злочину, та в чому полягала її зміна на час розгляду справи в суді, а відтак і не були наведені в судовому рішенні дані, які б свідчили про таку зміну та втрату суспільної небезпечності винною особою.
Крім того, апелянт зазначає, що суд своє рішення належно не вмотивував, не навів показань обвинуваченої, наданих нею в судовому засіданні, а обмежився лише наведенням даних, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи обвинуваченої, її законного представника та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як убачається з судового провадження, клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності було заявлено її захисником адвокатом ОСОБА_10 на стадії закінчення з`ясування обставин відповідно до положень ст. 363 КПК України після того, як судом першої інстанції були допитані обидва обвинувачених, потерпіла, були досліджені докази щодо викрадених речей та їх вартості.

Судом були дотримані вимоги ч.4 ст. 286 КПК України і суд невідкладно перейшов до розгляду вказаного клопотання.

Суд заслухав думку прокурора, який заперечував проти клопотання, думку законного представника обвинуваченої, яка підтримала клопотання, думку іншого обвинуваченого ОСОБА_11 , який проти задоволення клопотання не заперечував, та отримав письмову згоду обвинуваченої на звільнення її від кримінальної відповідальності.
30 жовтня 2014 року потерпіла ОСОБА_9 звернулася до суду першої інстанції із заявою, в якій повідомляла про відшкодовану їй шкоду, просила обвинувачену ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності і проводити подальше судове засідання без її участі.
Таким чином, судом першої інстанції було отримано думку потерпілої щодо можливості звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, а тому відсутні підстави уважати, що судом були порушені вимоги ч.2 ст. 288 КПК України.

Відповідно до положень ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнала, у вчиненому щиро покаялася, завдані злочином збитки добровільно відшкодовані потерпілій, за місцем проживання та навчання ОСОБА_5 характеризується позитивно, є неповнолітньою.

В засіданні апеляційної інстанції неповнолітня ОСОБА_5 не заперечувала обставин скоєння кримінального правопорушення, щиро покаялася у вчиненому, висловила жаль з приводу вчиненого та повідомила, що змінила навчальний заклад, навчається у вечірній школі, готується до участі у зовнішньому незалежному тестуванні з метою вступу до навчального закладу для отримання вищої освіти.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_12 підтвердила в судовому засіданні апеляційної інстанції, що її донька припинила спілкування з особами, що на неї негативно впливали, навчається, готується до вступу у вищий навчальний заклад, а вона, ОСОБА_12 , з метою контролю за поведінкою дочки звільнилася з роботи і весь свій час приділяє обвинуваченій. Зазначає, що зміни обстановки, які відбулися, унеможливлять вчинення її дочкою будь-яких кримінальних правопорушень.

Зазначені обвинуваченою та її законним представником обставини підтверджуються наданими суду апеляційної інстанції довідкою №07 від09.02.2015 року директора вечірньої ( змінної) школи ІІІ ступеня № 18 Деснянського району м. Києва, згідно до якої ОСОБА_5 дійсно навчається на екстернат ній формі навчання; копією заяви ОСОБА_5 від 09.02.2015 року, з якої убачається, що обвинувачена звернулася до Директора Київського регіонального центру оцінювання якості освіти з проханням про реєстрацію для участі в зовнішньому незалежному оцінюванні та моніторингу якості освіти у 2015 році; копією наказу № 05-к від 05 лютого 2015 року керівника ТОВ „Автодом+ про звільнення ОСОБА_7 провідного бухгалтера за власним бажанням на підставі її заяви від 22.01.2015 року.

Наведені обставини свідчать про зміну зовнішніх стосовно обвинуваченої умов, а з урахуванням даних, що її характеризують, дають підстави вважати, що ступінь можливості вчинення обвинуваченою нового кримінального правопорушення істотно зменшився і вона перестала бути суспільно небезпечною особою.

З огляду на викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадження, та скасування ухвали суду першої інстанції в зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, як про це просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001747, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 квітня 2014 року, залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття щодо неї кримінального провадження залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І:

________________ _______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11кп/796/52/2015, Категорія КК: ч.1 ст.185
Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_13
Доповідач ОСОБА_1