Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6.,
суддів:ОСОБА_7., ОСОБА_8,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 02 червня 2015 року касаційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року щодо ОСОБА_4

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2014 року

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

в силу ст. 89 КК такого, що не

має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

За вироком суду, ОСОБА_4 09 серпня 2014 року приблизно о 16.30 год. біля магазину МПП «Світанок», розташованого по вул. Першотравневій, 28-б, в смт Лужани Кіцманського району Чернівецької області, під час розпивання алкогольних напоїв в ході виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_5 конфлікту, який переріс у бійку, завдав горловиною від скляної пляшки удари по обличчю та лівій руці потерпілого, спричинивши таким чином ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, від яких він помер в кареті швидкої допомоги.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року зазначений вирок щодо ОСОБА_4 в частині призначеного йому покарання змінено. Постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує на безпідставне застосування судом апеляційної інстанції до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК, що потягнуло призначення йому покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м'якість.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 121 КК прокурором не заперечуються та не оскаржуються.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло призначення ОСОБА_4 покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м'якість, є безпідставними.

Так, при призначенні ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років суд першої інстанції згідно з вимогами ст. 65 КК врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_4, який в силу ст. 89 КК не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також відсутність обставин, що пом'якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання, якою визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд, змінюючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_4 покарання, зваживши на всі враховані районним судом обставини, вказав на те, що суд безпідставно не взяв до уваги обставини, не зазначені в ч. 1 ст. 66 КК, які мав би визнати такими, що пом'якшують покарання, зокрема, характер стосунків між ОСОБА_4 та потерпілим, обставини вчиненого, позитивну характеристику ОСОБА_4 та те, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше.

Таким чином, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що помʼякшують та обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_4, який позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває у законному шлюбі та має двох неповнолітніх дітей, займається суспільно-корисною працею, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, фактично визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, а також взявши до уваги неправомірну поведінку потерпілого, який в стані алкогольного сп'яніння ображав нецензурно дружину ОСОБА_4, що і стало причиною виникнення конфлікту, під час якого розмахував принесеною ним сокирою, та зваживши на обставини вчиненого, апеляційний суд обґрунтовано прийшов до висновку, що зазначені обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, та призначив ОСОБА_4 за розміром більш м'яке покарання у виді позбавлення волі, ніж передбачено законом.

Вказівка прокурора на те, що ОСОБА_4 не є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, як зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції, є правильною з огляду на те, що на момент вчинення даного кримінального правопорушення судимість ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК була погашена. Однак, покарання, призначене ОСОБА_4, навіть з урахуванням вказаної обставини з огляду на сукупність інших наведених обставин не можна вважати занадто м'яким.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про зміну вироку суду першої інстанції, у відповідності до ст. 419 КПК України належним чином його мотивував. Підстав вважати його незаконним чи необґрунтованим, як на цьому наполягає прокурор, колегія суддів не вбачає.

Покарання, призначене ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК, відповідає загальним засадам призначення покарання, є достатнім і справедливим, а тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, наведених у касаційній скарзі прокурора, відсутні.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити заступнику прокурора Чернівецької області у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року щодо ОСОБА_4.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8