Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/176/15-к
У Х В А Л А

"23" лютого 2015 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участюк сторін:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання за хворобою , -

В С Т А Н О В И В:

До Літинського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання. В клопотанні зазначає, що за результатами проведених 22.09.2014 року, 29.09.2014 року і 14.10.2014 року Вінницьким обласним центром профілактики та боротьби зі СНІДом, медичних аналізів у нього виявлено захворювання на ВІЛ-СНІД. Тому вважає, що відповідно до ст. 84 ч.2 КПК України виявлена у нього хвороба перешкоджає подальшому відбуванню покарання тому просить звільнити його від ув`язнення через тяжку хворобу і надати можливість лікуватися у спеціальному закладі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що в нього виявлені захворювання ВІЛ-СНІД, тому просить його звільнити від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення медичного обстеження засудженого ОСОБА_4 з метою встановлення наявності хвороб, які надають йому підстави для звільнення від відбуваня подальшого покарання, оскільки для цього необхідні спеціальні медичні знання.

Адвокат ОСОБА_5 клопотання засудженого ОСОБА_4 підтримала.

Дослідивши матеріали провадження, вислухавши думку учасників судового процесу, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовільнити.

Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що прешкоджає відбуванню покарання, може бути звільненна від подальшого відбування покарання. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Мінстерства охорони здоров`я України №3/6 від 18.01.2000 року, затверджено перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання.

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від дальшого відбуття покарання, яка є Додатком № 2 до наказу МВС України № 256 від 13 травня 1992 р., медичному обстеженню підлягають засуджені, які захворіли в місцях позбавлення волі, а також особи, що захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для представлення в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбуття покарання.

Відповідно до п.2. даної Інструкції, медичне обстеження таких засуджених здійснюють спеціальні лікарські комісії (Далі комісія). УВД Республіки Крим, УВС областей у складі начальника медичного відділу (служби) голова та чотирьох лікарів члени комісії. Склад комісій затверджують начальники управлінь внутрішніх справ Республіки Крим та областей. При необхідності до роботи в комісіях залучаються відповідні лікарі-фахівці.

Відповідно до п. 4.Інструкції про порядок медичного обстеження засуджених, які страждають тяжкими хворобами, та представлення на них матеріалів в суди про звільнення від дальшого відбуття покарання з урахуванням результатів проведеного лікування та заключного діагнозу комісія після медичного огляду засудженого робить висновок про наявність або відсутність у оглянутого захворювання, зазначеного в Переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про обов`язковий висновок комісії про наявність або відсутність у оглянутого захворювання, зазначеного в Переліку.

Відповідно до практики Європейського суду зазначено, що суд посилається на основоположні принципи, які він встановив у своїй практиці стосовно нагляду за особою, яку позбавлено свободи, та її медичного лікування (див. рішення у справах Кудла проти Польщі, Муісель проти Франції Науменко проти України. Згідно з практикою Суду, порушення статті 3 Конвенції не може мати місце лише в зв`язку з погіршенням стану здоров`я заінтересованої особи, проте таке порушення може бути в зв`язку з неналежним наданням медичної допомоги (див. рішення Мельник проти України. Хоча статтю 3 Конвенції не можна тлумачити так, ніби вона покладає загальний обов`язок звільнити затриманого за станом здоров`я, вона все ж зобов`язує державу захищати фізичну цілісність осіб, позбавлених свободи, зокрема, надаючи їм необхідну медичну допомогу (див. рішення Рівьєр проти Франції.

Враховуючи наведене, а також те, що надані суду документи позбавляють можливості прийняти законне рішення, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області провести медичне обстеження засудженого ОСОБА_4 спеціальною лікарською комісією із наданням висновку, який відповідатиме вимогам Наказу Мінстерства охорони здоров`я України і Міністерства юстиції №1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Керуючись ст. 537,539 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Зобов`язати Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області провести медичне обстеження засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Літинській ВК 123, спеціальною лікарською комісією з наданням висновку, який відповідатиме вимогам Наказу Мінстерства охорони здоров`я України і Міністерства юстиції №1348/5/572 від 15.08.2014 року .

Суддя: ОСОБА_1