АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/1387/2015 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, повернуто заявнику.

Не погоджуючись із постановленим слідчим суддею рішенням, 15.05.2015 року до Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_8 поштою направлено апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити подану ним скаргу, яка полягає у бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна та повернути майно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо пропуску ним строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки вважає, що строк на оскарження бездіяльності слідчого ним не пропущений, оскільки, дізнавшись 17.04.2015 року в ході телефонного дзвінка від слідчого про те, що за фактом вилучених автомобілів існує кримінальне провадження, 20.04.2015 року, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, ним була подана скарга на бездіяльність слідчого, тобто у визначений законом строк.
Також ОСОБА_8 вказує, що вилучені в ніч з 18 на 19 грудня 2014 року працівниками міліції автомобілі, належать йому, а тому підлягають негайному поверненню, оскільки відповідно до ст. 171 КПК України слідчі органи не вирішували питання про накладення на них арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вказував, що усі вилучені на автомайданчику автомобілі визнані у кримінальному проваджені речовими доказами, оскільки частина транспортних засобів мала державні номери, які за повідомленням органів ДАІ, видані на інші автомобілі, частина перебуває у розшуку, а інші мають підроблені номери агрегатів; доводи представника особи, яка подала скаргу, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судової справи та надані сторонами судового провадження документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням положень ч. 1 ст. 304 КПК України, зазначив, що дії щодо вилучення транспортних засобів були вчинені слідчим, як зазначав ОСОБА_8 , в ніч з 18 на 19 грудня 2014 року, а скаргу на бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме вилучених транспортних засобів, подано до суду лише 21 квітня 2015 року, тобто після закінчення встановленого законом строку.
Крім того, як зазначено в ухвалі слідчого судді, звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_8 взагалі не зазначив дату, коли йому стало відомо про бездіяльність слідчого та у поданій скарзі ОСОБА_8 не порушував питання про поновлення цього строку.
З огляду на ці обставини, слідчий суддя на підставі п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України прийшов до висновку про повернення скарги ОСОБА_8 особі, яка її подала.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора або слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

За ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно із 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у тому числі і за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

За ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як убачається із досліджених матеріалів судової справи, наданого кримінального провадження та матеріалів апеляційної скарги, в ніч з 18 на 19 грудня 2014 року під час огляду співробітниками міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві місця події автомайданчику, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , були серед інших вилучені і транспортні засоби, які були зазначені у скарзі ОСОБА_8 , окрім автомобіля Фольксваген, який у протоколі огляду, як вилучений не значиться.
При цьому за поясненнями представника скаржника у суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 дізнався про вилучення транспортних засобів, які він вважає належним йому майном, дізнався 19 грудня 2014 року. Також представник ОСОБА_7 вказував, що з цього часу скаржник намагався з`ясувати питання повернення його майна, і лише 17 квітня 2015 року у ході телефонної розмови зі слідчим був оповіщений про існування кримінальної справи.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_8 дізнався про вилучення належних йому, за його твердженнями, автомобілів 19 грудня 2014 року, що його представником не було надано суду апеляційної інстанції будь-яких даних на підтвердження, що саме з 17 квітня 2015 року було порушено право скаржника, колегія суддів, відповідно до положень ст. ст. 169,171 КПК України, приходить до висновку, що у випадку неподання клопотання про накладення арешту на вказане майно, останнє повинно було бути повернуте особі не пізніше 21.12.2014 року, а тому саме з 21.12.2014 року могло мати місце порушення прав ОСОБА_8 , який у передбачений ст. 304 КПК України 10-денний строк мав можливість звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою.

За таких обставин, перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого відповідно до кримінального процесуального закону закінчився 31.12.2014 року, і саме до цього часу ОСОБА_8 мав право звернутись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчих органів, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, не порушуючи при цьому питання про поновлення пропущених строків.

З огляду на наведене, оскільки із відповідною скаргою особа звернулась до слідчого судді лише 17 квітня 2015 року, без заявлення клопотання про поновлення строку на таке звернення, слідчий суддя обґрунтовано повернув вказану скаргу особі, яка її подала.

Доводи представника апелянта про те, що строк на оскарження дій чи бездіяльності слідчих органів у ОСОБА_8 слід рахувати з 17.04.2015 року, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Більш того, відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом, а тому скаржник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність правоохоронних органів, при цьому із клопотанням про поновлення строків на таке звернення із зазначенням відомостей про поважність причин пропуску цього строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року, якою скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, повернуто заявнику залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4