07.08.2015
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/489/356/15 р.

07.08.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Темрюк, Краснодарського краю, Російської федерації, громадянина України, росіянина, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:
-18.12.1996 р. Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 141 КК України (редакція 1960 року) до 2 років позбавлення волі;
-29.08.1997р. Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 140 КК України (редакція 1960 року), до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
-12.06.2000 р. Очаківським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 141, ч.3 ст. 81, ст. 42 КК України (редакція 1960 року), до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-06.07.2004р. Очаківським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч. 4 ст.185, ст.ст. 70,71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
- 12.07.2010р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.296 КК України, до 3 років позбавлення волі;
-11.10.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст.185 КК України, до 5 років позбавлення волі;
-15.03.2012р.Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. І ст.309 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 18.04.2014р. умовно достроково звільнений, не відбутий термін 1 рік 5 місяців 17 днів зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.08.2014 приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні відділення «Ощадбанк», розташованого по вул. Енгельса, 56 в м. Миколаєві, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_4 , діючи повторно за раптово виниклим умислом та маючи намір вчинити крадіжку чужого майна, взяв гаманець належний потерпілій, який знаходився на стійці біля віконця робітника банку та вийшов з приміщення на вулицю. Однак потерпіла майже одразу помітила відсутність свого гаманця та вибігла на вулицю, після чого вигукнула ОСОБА_5 , який відходив від відділення «Ощадбанку»:«Хлопець!», після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії були помічені потерпілою та носять відкритий характер, продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, відкрито заволодів вищевказаним майном, внаслідок чого заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1000 гривень.
Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Суд визнає винним обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно.

Обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав і дав покази з яких вбачається, що він в цей день та час був у «Ощадбанку» для здійснення платежів і побачив на підвіконні лежав гаманець. Поряд стояла жінка робила платежі. Він скористався ї не уважністю і вкрав гаманець. З гаманцем швидко вийшов з приміщення банку і пішов геть. Дійшовши до кінця будинку почув оклик, коли повернувся на нього то побачив жінку у якої він вкрав гаманець і зрозумів, що його викрили. Гаманець заховав в парку щоб потім забрати, коли все вщухне. В гаманцю на його думку було понад 300 грн. та картки. Через декілька днів до нього прийшли працівники міліції і він показав де сховав гаманець. Збитки відшкодував у розмірі 1000,0 грн. У вчиненому кається.
Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що в цей день та час вона була в «Ощадбанку» по вул.. Енгельса і біля віконця оператора поклала гаманець. Вона на мить від воліклась і помітили відсутність гаманця. Коли вона вибігла на вулицю то побачила хлопця який тільки, що стояв біля неї і почала кричати йому, але він втік. Потерпіла прямо вказала на ОСОБА_8 як на особу яка її пограбувала. В гаманці було 1000,0 грн. ОСОБА_9 їй повернули. Збитки їй відшкодовані.

Покази потерпілої узгоджуються з письмовими доказами з яких вбачається, що подія злочину відбулась 13.08.2014 р. о 13:00 як зазначено в виписки з ЄРДР, заявою потерпілої від 14.08.2014 р.

Так з протоколу огляду місця події від 14.08.2014 року вбачається, що об`єктом огляду є місцевість в парку. Обвинувачений показав де він заховав гаманець, який при огляді вилучили. В гаманці були гроші та платіжні карти.

Гаманець по справі визнаний речовим доказом, що вбачається з постанови слідчого від 28.08.2015 р., який повернутий потерпілій.

Відповідно до протоколу огляду файлів камер відео спостережень від 20.08.2015 р. вбачається що на них зафіксовані дій обвинуваченого у вчинені пограбування потерпілої і які визнані по справі речовими доказами що відображено в протоколі цього ж дня.

Таким чином беручи до уваги наведене суд вважає, що прокурором доведено вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна(грабіж), вчиненому повторно.
Обставини пом`якшуючі покарання судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків. Обставин обтяжуючих покарання судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що ним скоєно тяжкий злочин, в період умовно - дострокового звільнення тобто до відбуття покарання за попередній злочин, він не працює, на думку суду він характеризується суперечливо і до його позитивних характеристик суд поставився критично, і вважає що характеризується він задовільнено. Він стоїть на обліку у лікаря нарколога у лікаря психіатра на обліку не стоїть, раніше судимий.

Потерпіла вважала, що покарання йому необхідно обрати у вигляді позбавлення волі.

При таких обставинах, суд вважає що виправлення обвинуваченого можливе лише з застосуванням до нього покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Враховуючи його стан здоров`я, пом`якшуючі покарання обставини вважає, що покарання йому необхідно обрати в мінімальних межах санкції.

На думку суду саме така міра покарання для нього буде достатньою для його виправлення та перевиховування.

Враховуючи особу обвинуваченого суд вважає за неможливе застосування до покарання яке передбачене ч. 2 ст. 186 КК України ст.. 69 КК України.

При призначенні покарання за цим вироком з застосуванням ст.. 71 КК України врахувати не відбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.03.2012 р.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарань за цим вироком приєднати не відбуту частину покарання за вироком Центрального р-нго суду м. Миколаєва від 15.03.2012 р. і остаточно призначити покарання у вигляді 4(чотирьох) років і 2(двох) місяців.

Строк відбуття покарання обчислювати з дня виконання вироку (затримання).

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою з 07.05.2015 р. по 08.05.2015 р.

До вступу вироку в законну сили міру запобіжного заходу лишити у вигляді застави.

При вступі вироку в законну силу залогові кошти внесені ОСОБА_10 в рахунок застави в розмірі 30000,0(тридцяти)грн. які зберігається на р/р. №0573 ТУ ДСА в Миколаївській області, повернути заставодавцю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.
Головуючий: ОСОБА_1

Згідно ст. 376 ч. 3 КПК України обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання, апеляційної інстанції.