КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/3161/13-к
Провадження № 1-кп/177/128/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2013 року Криворізький районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді
Строгової Г. Г.

за участі: секретаря
Курашової О. В.,

прокурора Шелудько Н.Ю.

потерпілого ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0003492 за
обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Яг-Кодж, Ість-Куломського району
Республіка Комі РФ, громадянина
України, освіта базова середня, не
одруженого, працюючого різноробочим
СФГ «Флора», раніше судимого:

- 27.01.2004 року Криворізьким районним
судом Дніпропетровської області за ст.
121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення
волі, звільнений 27.01.2009 року за
відбуттям строку покарання,

зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 122 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 16.08.2013 року близько 21.30 години,
знаходячись біля подвір'я ОСОБА_1 за
адресою: Дніпропетровська область,
АДРЕСА_2, на ґрунті раніше виниклих
неприязних відносин з ОСОБА_1, маючи
намір на спричинення тілесних
ушкоджень, навмисно наніс один удар
рукою зімкнутою в кулак в область
обличчя ОСОБА_1, в результаті чого
ОСОБА_1, згідно висновку
судово-медичної експертизи №2558 від
10.10.2013 року були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді: двобічного
перелому нижньої щелепи в області 4,5
зубів праворуч та кута ліворуч, які за
своїм характером відносяться до
тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров'я більше 21 доби.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у
вчиненні злочину визнав, пояснив, що
дійсно 16.08.2013 року на ґрунті особистих
неприязних відносин, через з'ясування
обставин повернення боргу
співмешканкою потерпілого ОСОБА_1, у
них з потерпілим по телефону виник
конфлікт. Після цього він на мопеді
направився за місцем проживання ОСОБА_1
в АДРЕСА_2, де приблизно о 21.30 год. біля
подвір'я в ході сварки він штовхнув
ОСОБА_1 та після цього поїхав додому.
Він розкаюється у вчиненому злочині,
просить строго його не карати.

Допитаний в судовому засіданні в
якості потерпілого ОСОБА_1 суду
пояснив, що 16.08.2013 року він почув, що
його цивільна дружина ОСОБА_3 розмовляє
по телефону з ОСОБА_2 з приводу спільно
придбаного ними планшету. Через деякий
час ОСОБА_2 під'їхав до їхнього будинку
за адресою: АДРЕСА_2 та зайшовши на
подвір'я домоволодіння, наніс йому
рукою зімкнутою в кулак один удар в
область обличчя, від якого він упав на
землю. Після цього ОСОБА_2 вибіг з двору,
та вже не зміг повернутися, оскільки
ОСОБА_3 відпустила собаку. Одразу ж
після цього ОСОБА_4 зателефонувала
ОСОБА_5 та просила в нього пальне для
того, щоб доїхати до лікарні. По приїзду
ОСОБА_5 він повідомив йому про те, що
сталося, а в подальшому поїхав до
райвідділку міліції та в лікарню, де
йому діагностували перелам щелепи.

Окрім визнання вини самим
обвинуваченим та свідчень потерпілого,
вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального
правопорушення підтверджується також
наступними дослідженими судом
доказами.

Свідок ОСОБА_3 підтвердила в судовому
засіданні пояснення потерпілого
ОСОБА_1, пояснюючи, що вона є його
цивільною дружиною, раніше
підтримувала стосунки з ОСОБА_2, який
неодноразово після цього телефонував
їй з приводу розподілу витрат на
придбаний ними планшет. 16.08.2013 року
знову зателефонував ОСОБА_2, який став
погрожувати їй та повідомив, що зараз
під'їде. Близько 21.00 год. ОСОБА_6 вийшов з
будинку, а вона пішла слідом за ним та
побачила як на подвір'ї ОСОБА_2 наніс
один удар рукою в область обличчя
ОСОБА_1, від якого останній впав, а
ОСОБА_2 в цей час вийшов з двору. Вона
відпустила собаку, тому ОСОБА_2 не зміг
повернутися в двір домоволодіння.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив свідчення
потерпілого в частині того, що в серпні
місяці 2013 року точної дати не пам'ятає,
йому зателефонувала цивільна дружина
ОСОБА_1. - ОСОБА_3 та попросила пальне в
зв'язку з тим, що їм потрібно було
терміново поїхати до лікарні. Коли він
приїхав до будинку ОСОБА_1 він побачив
кров на обличчі потерпілого, який
пояснив йому, що його вдарив ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що вона є цивільною дружиною
ОСОБА_2 та була очевидцем телефонної
розмови ОСОБА_2 з ОСОБА_3, в ході якої
остання разом з ОСОБА_1 грубо
розмовляли з ОСОБА_2, погрожували йому.
Після чого ОСОБА_2 поїхав до них додому.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №2558 від 10.10.2013 року, у ОСОБА_1
виявлені тілесні ушкодження у виді:
двобічного перелому нижньої щелепи в
області 4,5 зубів праворуч та кута
ліворуч, які за своїм характером
відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості за ознакою
тривалого розладу здоров'я (більше 21
доби) та виникли від дії тупого
твердого предмету з обмеженою
травмуючою поверхнею, яким могла бути
як озброєна так і неозброєна рука,
взута нога, або любий предмет з такими ж
властивостями, що могли бути при
обставинах вказаних потерпілим,
виникнення ушкоджень при падінні з
височини власного зросту малоймовірно.
(а.с. 45-46 т.2)

В ході проведення слідчого
експерименту 23.10.2013 року потерпілий
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожен окремо
розповіли та показали в присутності
спеціаліста судмедексперта про
механізм та обставини спричинення
тілесних ушкоджень потерпілому (а.с. 80-83
т.2).

Відповідного додаткового висновку
судово-медичної експертизи № 2698 (2558
(2454-13) від 25.10.2013 року, тілесне
ушкодження у потерпілого ОСОБА_1 могло
виникнути від одного удару кулаком в
область нижньої щелепи, перелом
нижньої щелепи у потерпілого не міг
виникнути від поштовху у грудну
клітину, не виключена можливість
виникнення лівобіжного перелому
нижньої щелепи у потерпілого при
падінні з височини власного зросту з
послідуючим ударом об виступаючий
тупий предмет (а.с. 88-89 т.2).

Згідно протоколів огляду місця подія
від 29.10.2013 року з доданими до них
фототаблицею, були оглянуті: територія
на подвір'ї домоволодіння в АДРЕСА_1 де
сталася подія злочину зі слів ОСОБА_1 та
територія біля подвір'ї зазначеного
домоволодіння, де сталися події
спричинення тілесних ушкоджень зі слів
ОСОБА_2, в ході огляду будь-яких
виступаючих предметів виявлено не було
(а.с. 91-92, 93, 94-95, 96 т.2).

Виходячи із аналізу досліджених судом
доказів, суд кваліфікує дії
обвинуваченого ОСОБА_2 за ст. 122 ч.1 КК
України за ознаками: умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, тобто
умисне ушкодження, яке не є небезпечним
для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених ст. 121 КК
України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення
обвинуваченому міри покарання, суд
враховує ступінь тяжкості скоєного -
кримінальне правопорушення
відноситься до категорії злочинів
середньої тяжкості, характеристику
особи обвинуваченого, згідно якої
ОСОБА_2 раніше судимий, працює, на
обліках у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, в скоєному
зізнався, розкаявся, за місцем мешкання
характеризуються посередньо, думку
потерпілого, який на суворому
покаранні не наполягав, залишивши
питання про визначення міри покарання
на розсуд суду. В якості обставин, які
пом'якшують покарання обвинуваченому
суд визнає його щире каяття в скоєному.
Тому враховуючи особу обвинуваченого,
викладені вище обставини, суд вважає за
необхідне призначити йому покарання у
виді обмеження волі, звільнивши ОСОБА_2
від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК
України, вважаючи, що його виправлення
можливе без реального відбування
покарання, та поклавши на нього
обов'язки, передбачені ст. 76 КК України,
оскільки таке покарання є необхідним
та достатнім для його виправлення.

Вирішуючи заявлений прокурором
Криворізького району
Дніпропетровської області цивільний
позов в інтересах держави в особі
Комунального закладу «Криворізька
міська лікарня №2» ДОР» про стягнення з
обвинуваченого ОСОБА_2 коштів,
затрачених на лікування потерпілого
ОСОБА_1 в сумі 837,90 грн. слід зазначити
наступне. Потерпілий ОСОБА_1 у зв'язку
із вчиненим відносно нього
кримінальним правопорушенням
перебував на лікуванні в КЗ
«Криворізька міська лікарня №2 ДОР» з
17.08.2013 року по 22.08.2013 року та на його
лікування, згідно довідки-калькуляції
№113 від 14.10.2013 року (а.с. 54 т.2), витрачено
837,90 грн., яка підлягає стягненню з
обвинуваченого ОСОБА_2

Потерпілим ОСОБА_1 також заявлений
цивільний позов про стягнення з ОСОБА_2
на його користь в рахунок матеріальної
шкоди 884, 46 грн., та в рахунок моральної
шкоди 20000 грн. В ході судового розгляду
справи ОСОБА_2 відшкодував потерпілому
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 884,46 грн.
в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, в зв'язку з чим потерпілий ОСОБА_1
відмовився від позовних вимог в цій
частині та просив відшкодувати йому
моральну шкоду в розмірі 20000 грн.
Обґрунтовуючи позов зазначив, що
зазнав значної моральної шкоди, яка
виразилася у фізичному болю, емоційних
та душевних стражданнях, хвилюваннях,
мав великі труднощі із задоволенням
своєї нагальної біологічної потреби
харчуватися, не мав змоги нормально
спілкуватися, у зв'язку з чим почувався
пригніченим та роздратованим.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов в
частині відшкодування моральної шкоди
не визнав.

Суд вважає, що позов в частині
відшкодування моральної шкоди
ґрунтується на законі. Так, згідно п.п. 1,
2 ч. 2 ст. 23 і ст. 1167 ЦК України та п. З
постанови Верховного Суду України
„Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" від 31 березня 1995 року №4 (з
послідуючими змінами), моральна шкода
полягає, зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, і у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої. В судовому засіданні
встановлено, що потерпілому ОСОБА_1
внаслідок дій обвинуваченого було
спричинено моральну шкоду, яка
виразилася в душевних стражданнях в
зв'язку з протиправною поведінкою
обвинуваченого, зміні звичного способу
життя, в фізичному болі та стражданнях
в зв'язку з пошкодженням здоров'я.
Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує характер вчиненого ОСОБА_2
злочину, ступінь його вини та характер
умислу, причини його дій, глибину
фізичних та душевних страждань
потерпілого ОСОБА_1, а також вимоги
справедливості і розумності. З
урахуванням викладеного, суд вважає, що
розмір відшкодування моральної шкоди
слід визначити у сумі 2000 грн. Тобто, в
цій частині позов підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ч.2 ст. 373, ст.ст. 374, 376, п. 1 ч. 2
ст. 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК
України та піддати покаранню у вигляді
обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2
від відбування призначеного покарання
звільнити з іспитовим строком на 1
(один) рік, зобов'язавши його в період
іспитового строку повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Початок строку відбування покарання
обвинуваченому обчислювати з моменту
проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирати

Позовні вимоги прокурора
Криворізького району
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Комунального закладу
«Криворізька міська лікарня №2» ДОР»
до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
затрачених на лікування потерпілого -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального закладу «Криворізька
міська лікарня №2» ДОР» кошти
затрачені на лікування потерпілого
ОСОБА_1 в розмірі 837, 90 грн. (вісімсот
тридцять сім грн.. 90 коп.).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди внаслідок
навмисних протиправних дій -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
2000 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).

Заходи забезпечення кримінального
провадження, застосовані ухвалою
слідчого судді Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 18.09.2013 року (а.с.43 т.2) у
вигляді тимчасового доступу до
амбулаторної картки стаціонарного
хворого на ім'я ОСОБА_1 - скасувати.

На вирок суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Криворізький районний суд
Дніпропетровської області протягом 30
днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору, інші
учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку чи
ухвали, а особам, які не були присутні в
судовому засіданні, копія вироку
надсилається не пізніше наступного дня
після його ухвалення

Суддя: