Справа № 10-126/2007 рік Головуючий
скарга на постанову Дірко
порушення кримінальної Доповідач
справи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Миколаївської
області в складі

Головуючого Ржепецького О.П.

Суддів Губи О.О.,
Куценко О.В.

За
участю прокурора ОСОБА_2

Захисників ОСОБА_1

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали за апеляцією старшого
прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 на постанову судді
Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2007
року якою задоволено скарги ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 на постанову заступника прокурора Миколаївської області про порушення кримінальної справи,
стосовно

ОСОБА_3, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 365 КК України.

ОСОБА_4, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 365 КК України.

20 лютого 2007 року заступником
прокурора Миколаївської області порушено кримінальну справу стосовно ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 365 КК України,
тобто по факту порушення недоторканності житла та перевищення влади і службових
повноважень даними особами.

23 березня 2007 року ОСОБА_3
звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора про порушення стосовно
нього кримінальної справи, в якій просив постанову прокурора скасувати,
посилається на те , що на
його думку кримінальна справа порушена безпідставно. При порушенні кримінальної
справи заступником прокурора Миколаївської області допущені порушення вимог ст.
ст. 94,98 КПК України, кримінальна справа порушена без достатніх даних і
підстав які б підтверджували наявність ознак злочинів передбачених ч.2 ст. 162,
ч.2 ст. 365 КК України.

23 березня 2007 року ОСОБА_4
звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора про порушення стосовно
нього кримінальної справи, в якій просив постанову прокурора скасувати,
посилається на те , що на
його думку кримінальна справа порушена безпідставно. При порушенні кримінальної
справи заступником прокурора Миколаївської області допущені порушення вимог ст.
ст. 94,98 КПК України без достатніх даних і підстав які б підтверджували
наявність ознак злочинів передбачених ч.2 ст. 162, ч.2 ст. 365 КК України.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2007 року дані скарги
об'єднані в одне провадження.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2007 року скарги
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були задоволенні, постанова заступника прокурора
Миколаївської області від 20
лютого 2007 року про
порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ознаками злочинів
передбачених ч.2 ст. 162,
ч.2 ст. 365 КК
України скасована, в порушенні кримінальної справи відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд вказав на те, що кримінальна
справа була порушена без достатньої перевірки заяви ОСОБА_5 та пояснень ОСОБА_4
та ОСОБА_3, без оцінки пояснень ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
як в частині самих дій працівників міліції, так і в частині того, що ОСОБА_5
погрожувала працівникам міліції, посилаючись на свої зв'язки в правоохоронних
органах. В матеріалах справи відсутні дані , кому належить будинок і хто в ньому проживає. Не
враховані особливості домоволодіння яке оглядалось, в тому числі те, що до будівель
є декілька нічим не огороджених під'їздів. А також не прийнято до уваги те, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 входили до складу слідчо-оперативної групи і діяли згідно
плану, не враховано, що ОСОБА_5 є обвинуваченою по іншій кримінальній справі, в
зв'язку з чим її заява могла бути способом перешкоджання встановленню істини по
справі.

В апеляції* старший
прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 просить
постанову суду скасувати ,
справу повернути на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що на його
думку приводом для порушення кримінальної справи є заява ОСОБА_5 з якою вона
звернулась до прокуратури Веселинівського району, а також те, що в діях ОСОБА_3
та ОСОБА_4 встановлений склад злочину прокурором, який проводив перевірку, що
не протиріччить п. 1 ст. 94 КПК України.
Особа ОСОБА_5 була встановлена по прописці в паспорті. Згідно до вимог ст. 97 КПК України
прокуратурою Веселинівського району за дорученням прокуратури області була
прийнята заява від ОСОБА_5 і проведена перевірка. В ході перевірки фактів
вказаних в заяві ОСОБА_5, а також інших матеріалів було порушено кримінальну
справу.

При порушенні кримінальної справи були враховані пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Дільниця ОСОБА_5 має огородження, яке вказане в протоколі огляду її
домоволодіння.

Співробітники міліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 входили до складу
слідчо-оперативної групи. Однак, слідчі ОСОБА_9 та ОСОБА_10. 16 лютого 2007 року пояснили,
що доручення на проведення обшуку чи огляду домоволодіння ОСОБА_5 вони їм не
давали.

На час порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було
даних про те , що
ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, нема таких даних і
тепер.

Суд відмовляє в порушенні кримінальної справи в той час як по справі
зібрано достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тим самим
порушив законні права потерпілої. Крім того, суд в порушення вимог ст.ст. 99, 236-8 КПК України не
прийняв окрему постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_2, який підтримав апеляцію,
захисника ОСОБА_1, який заперечував проти апеляції, вивчивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.п.2, 4
Постанови №1 Пленуму
Верховного Суду України від 11
лютого 2005 року
"Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на
постанови органів дізнання, слідчого прокурора про порушення кримінальної
справи", та ст. 236-8
КПК України, розглядаючи на досудових стадіях процесу скарги на постанови
про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і
підстав для винесення зазначених постанов і не вправі розглядати й заздалегідь
вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальної справи
по суті.

Розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя
вправі з'ясовувати лише такі питання :
чи були наявними на час порушення справи передбачені ч.І ст. 94 КПК України
приводи; чи мала особа, яка порушила кримінальну справу, достатньо даних, що вказували на
наявність ознак злочину (
ч.2 ст. 94 КПК); чи
компетентна особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для
цього порядок ( ст. 98 КПК), а також
згідно ч.14 ст. 236-8 КПК
України законність джерел отримання даних.

Як вбачається із матеріалів справи, матеріалів , на підставі яких
було прийнято рішення про порушення кримінальної справи, в даних матеріалах
відсутня належним чином оформлена заява ОСОБА_5 про злочин. Так в порушення
вимог ч.2 ст. 95 КПК
України ОСОБА_5 не попереджена про відповідальність за неправдивий донос, і від
неї не відібрана відповідна підписка. Не відповідає вимогам ст. 95 КК України і
рапорт старшого помічника прокурора Веселинівського району Миколаївської
області ОСОБА_11 від 9 лютого 2007 року , який не
зареєстрований. Крім того , в даному рапорті старший помічник прокурора
ОСОБА_11 повідомляє, що ОСОБА_5 звернулась з заявою про злочин 9 лютого 2007
року, однак як вбачається із матеріалів справи вище вказана заява датована 12
лютого 2006 року і зареєстрована в прокуратурі Веселинівського району також 12
лютого 2006 року.

Згідно наказу начальника лінійного управління міліції на Одеській залізниці
була створена слідчо-оперативна група по розслідуванню кримінальної справи
порушеної за фактом таємного розкрадання чужого майна за ознаками злочину
передбаченого ч.4 ст. 185
КК України, в яку входили старший оперуповноважений ОСОБА_4 та
оперуповноважений ОСОБА_3 Згідно плану проведення слідчо-оперативних
міроприємств по даній кримінальній справі їм було доручено встановити адреса і
повні анкетні дані осіб, проживаючих на ст.
Колосовка, в с. Кудрявцево Миколаївської області, які займаються прийомом
металобрухту, взяти постанови про проведення обшуків за встановленими адресами,
провести обшуки, скласти протоколи, встановити інших осіб, причетних до
вчинення злочину, доставити їх в слідчий відділ для проведення слідчих дій.,
встановити місця збуту викраденого майна, а також осіб , причетних до
його придбання.

Згідно копії протоколу допиту ОСОБА_5 вона дійсно займалась прийомом
металобрухту, без відповідного дозволу, який зберігала на території
домоволодіння розташованого АДРЕСА_1.

Тому суд вірно прийшов до висновку, що при порушенні кримінальної
справи не прийнято до уваги те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 входили в склад
слідчо-оперативної групи і діяли згідно плану і перевіряли

причетність
ОСОБА_5 до злочину в розслідуванні якого вони приймали участь.

Ці обставини також підтверджуються копією Постанови судді Приморського
районного суду м. Одеси ,
від 9 лютого 2007 року, якою
дозволено проведення обшуку в домоволодінні де проживає ОСОБА_5

Таким чином, дослідивши матеріали, на підставі яких було порушено справу,
суд вірно прийшов до висновку, що кримінальна справа стосовно ОСОБА_4 і ОСОБА_3
була порушена без додержання вимог статей 94,97,98
КПК України, тобто були відсутні приводи і підстави для порушення
кримінальної справи.

Доводи викладені в апеляції про те, що суд, відмовивши в порушенні кримінальної
справи, не постановив з цього приводу іншу постанову є безпідставними, так як
згідно до вимог п.2 ч.15 ст. 236-8
КПК України за результатами розгляду справи, суддя своєю мотивованою
постановою задовольняє скаргу, скасовує постанову про порушення справи і
виносить постанову про відмову в порушенні кримінальної справи і законом не
передбачено , що
потрібно виносити окрему постанову з цього приводу.

Також безпідставні доводи прокурора про те , що в даний час по справі зібрано достатньо доказів на підтвердження
вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так як згідно до вимог ч. 14 ст. 236-8 КПК України,
розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти
наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови і не вправі
розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при
розгляді справи по суті, тому суд обґрунтовано не перевіряв , які докази були
зібрані після порушення даної справи.

Таким чином, постанова суду постановлена з додержанням
вимог ст. 236-8 КПК
України і не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИА:

Апеляцію старшого помічника прокурора відділу прокуратури
Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Центрального
районного суду м. Миколаєва від 17
травня 2007 року
стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без зміни.