Автозаводський районний суд м.Кременчука
27 квітня 2010 року Автозаводський райсудом м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Каліновської Е.І.
при секретарі Мясоутової Д.М.
з участю прокурора Столяр Д.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу по обвинуваченню:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, проживає: м. Кременчук, пров Нечая, 17, раніше судимого:
10.08.2006 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки,
09.06.2008 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 164 КК України до двох років двадцяти пяти діб позбавлення волі з іспитовим строком на два роки,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України,
Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2-2850 від 04.11.2004 року підсудний ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 починаючи з 13.09.2004 року і до повноліття доньки.
Але підсудний ОСОБА_1 будучи раніше засудженим вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.06.2008 року за ч.1 ст. 164 КК України до двох років двадцяти пяти днів позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, продовжив злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання доньки, будучи працездатним, офіційно не працевлаштувався, до Кременчуцького центру зайнятості на облік не звернувся. Крім цього маючи тимчасовий заробіток ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надавав і допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.05.2009 року по 01.09.2009 року в сумі 1814 грн.
Підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину встановленого судом визнав частково та пояснив, що в звязку з відсутністю постійного заробітку не мав змоги сплачувати аліменти постійно. Але інколи суми потерпілій виплачували батьки, тому вважає, не ухилявся від сплати аліментів. На обліку в центрі зайнятості не перебуває.
Суд давши належну оцінку показам підсудного ОСОБА_1., співставивши їх з обставинами вчинення злочину встановленими судом, доказами зібраними по справі, вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 повністю підтверджується всебічно, повно, та обєктивно дослідженими та співставленими судом наступними доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що 27.04.1996 року вона офіційно зареєструвала шлюб з підсудним ОСОБА_1. Від даного шлюбу 22.08.1996 року у них народилась донька ОСОБА_2. Починаючи з весни 2003 року в їх сімї почалися сварки і на протязі шести місяців підсудний кожен місяць надавав матеріальну допомогу на утриманні доньки в сумі 100 грн щомісячно, а потім перестав надавати допомогу. 04.11.2004 року згідно рішення Автозаводського районного суду підсудний ОСОБА_1 був зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки на її користь. Внаслідок того, що підсудний матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав вона звернулася з заявою про порушення кримінальної справи за ч 1 ст 164 КК України В 2008 році підсудний ОСОБА_1 згідно вироку суду був засуджений до двох років двадцяти пяти днів позбавлення волі з іспитовим строком на два роки. На даний час підсудний ОСОБА_1 заборгованість по аліментам погасив частково.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що з листопада 2008 року займалась справою за виконавчим листом № 2-2850 від 05.11.2004 року про стягнення аліментів з підсудного ОСОБА_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_2 повноліття на користь ОСОБА_3 Підсудний ОСОБА_1 будучи раніше засудженим вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.06.2008 року за ч.1 ст. 164 КК України, продовжив злісно ухилятися від сплати аліментів на утримання доньки, будучи працездатним, офіційно не працевлаштувався, до Кременчуцького центру зайнятості на облік не звернувся. Також маючи тимчасовий заробіток ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав і допустив заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.05.2009 року по 01.09.2009 року в сумі 1814 грн.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що підсудний ОСОБА_1 являється його сином, з яким вони проживають окремо. Від співмешканки підсудного ОСОБА_1 він дізнався, що відносно останнього порушена кримінальна справа про невиплату аліментів на утримання доньки. Протягом січня 2010 року він виплатив потерпілій ОСОБА_3 2812 грн.
Заявою ОСОБА_3 ( а.с. 35);
Поданням державного виконавця ( а.с. 37);
Копією офіційного попередження про притягнення до кримінальної справи ( а.с. 40);
Копією свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с. 43);
Копією свідоцтва про народження доньки ( а.с. 44);
Копією виконавчого листа ( а.с. 45);
Довідкою Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості № 3249 від 22.05.2009 року ( а.с. 86);
Розрахунком боргу по аліментам ( а.с. 103, 128-129);
Та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Підсудний ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, будучи раніше засудженим за ч.1 ст. 164 КК України, тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст. 164 КК України.
При призначенні виду та міри покарання підсудному ОСОБА_1Г суд в повній мірі враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, дані про особу підсудного, раніше судимого, не працюючого, по місцю проживання характеризується позитивно, його сімейний стан, на утриманні має неповнолітню дитину, вік та стан здоровя, та обставину, що він неофіційно працюючи не надавав матеріальної допомоги неповнолітній дитині.
Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність підсудного суд не вбачає.
З урахуванням вище викладено суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1Г можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, передбачаючої відповідальність за скоєне.
Оскільки підсудний ОСОБА_1Г скоїв злочин в період іспитового строку, тому суд до призначеного покарання за новим вироком частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами ст. 71 КК України.
Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч 2 ст. 164 КК України призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.06.2008 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з 05.01.2010 року.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з дня проголошення, а засудженому у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя :