Справа № 1-47 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2007 року смт.Рожнятів

Рожнятівський
районний суд Івано-Франківської
області

в складі: головуючого - судді Пулика
М. В.

з участю секретаря Семків
Л.И.

прокурора Венгжина
О.Я.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рожнятів кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, освіта середня, не одруженого,не працюючого, судимого вироком
Калуського міськрайоного суду від 15.11.2005
року за ст.263 ч.І КК України,яким призначено покарання у виді двох років
виправних робіт, громадянина України, за ст. 389 ч.2 КК України, суд, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 ухилився від відбування виправних робіт, будучи засудженим до цього
покарання.

Злочин вчинено за таких обставин.

Вироком
Калуського міськрайонного суду від 15.11.2005
року підсудного ОСОБА_1 визнано винуватим за ст.263 ч.І КК України та
призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України два роки виправних
робіт по місцю праці з відрахуванням в користь держави 20% заробітку
щомісячно (а.с.6).

05.12.2005 року зазначений вирок поступив на виконання Рожнятівській
кримінально виконавчій інспекції .15.12.2005
року ОСОБА_1 ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних
робіт за місцем роботи,яким на той час було спільне підприємство ТзОВ
ЛК"Осмолода"(а.с.7).У березні 2006
року трудова угода між ОСОБА_1 та ТзОВ ЛК "Осмолода"розірвана у
зв"язку з чим підсудний уклав трудовий договір з ВАТ ЕВ
"Автоматика" і був призначений на посаду верстатника деревообробних
верстатів де пропрацював до 03.05.2006
року,а з 04.05.2006 року
підсудний прийнятий на таку ж посаду до ТзОВ"Деревообробна компанія
"Прикарпаття" ,яка прийняла вирок Калуського міськрайонного суду від 15.11.2005 року до
виконання 04.05.2006 року(а.с.9
).

08.11.2006 року підсудний усвідомлюючи,що він зобов"язаний
відбувати покарання у виді виправних робіт за місцем роІ5оти,маючи прямий
умисел та мету ухилитися від відбування даного покарання, виїхав на сезонні
роботи в м. Севастополь АР. Про виїзд на роботу в іншу місцевість підсудний

2

адміністрацію
підприємства та Рожнятівську КВІ не повідомляв,а після

повернення з
сезонних робіт підсудний ОСОБА_1 умисно продовжував

ухилятися від
відбування покарання у виді виправних робіт, не виходячи на

роботу і не
повідомляючи адміністрацію ТОВ «Деревообробна компанія

«Прикарпаття» та
інспектора Рожнятівської КВІ про причини неявки на

роботу.01.02.2007 року трудовий
договір між підсудним та

ТзОВ"Деревообробна
компанія" Прикарпаття"розірвано на підставі ч.І п.4 ст.40 КЗпП
України,оскільки підсудний з 06.11.2006
року на роботу не виходив.

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
злочину визнав повністю, суду дав показання, що злочин вчинив саме при
викладених вище обставинах та крім того дав суду показання про те,що він
вимушений виїхати на заробітки,оскільки взяв кредит в банку,а зарплата на
підприємстві не двала йому можливості сплатити кредит.

В даний час він
зрозумів свою помилку, і обіцяє,що виправиться ,піде на роботу і буде
працювати. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не
карати..

З усіма
кваліфікуючими ознаками даного злочину згідний. Після роз'яснення йому суті
обвинувачення та змісту ст.299 КПК України згідний на скорочене судове слідство,
вважає недоцільним досліджувати докази відносно фактичних обставин вчиненого
ним діяння.

Крім повного
визнання підсудним своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину
передбаченого ст. 389 ч.2 КК
України повністю доказана зібраними по кримінальній справі доказами, які не
оспорює підсудний і які підтверджують фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1
діяння.

Зокрема винуватість підсудного доказана:

-даними, що
містяться в показаннях, які дала суду інспектор Рожнятівської КВІ ОСОБА_2 про
те, що 05.12.2005 року з
Калуського міськрайонного суду поступив на виконання вирок щодо підсудного
ОСОБА_1, який
згідно цього вироку повинен відбути два роки виправних робіт по місцю праці з
відрахуванням на користь держави 20%
заробітку щомісячно. Підсудний зобов»язаний був один раз в місяць
з»являтися у кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації, що він і робив до
листопада 2006 року.
Востаннє він реєструвався 04.12.2006
року і повідомив, що після лікарняного уже вийшов на роботу і продовжує
працювати. Оскільки кошти не надходили з підприємства про утримання 20% коштів з
заробітку ОСОБА_1, вона
зателефонувала до головного бухгалтера підприємства,який повідомив їй, що
відрахування не проводяться у зв»язку з тим, що ОСОБА_1 з 27.10.2006 року на роботу
не виходить і не представив у бухгалтерію жодних підтверджуючих документів про
те, що він знаходився на лікарняному. Після цього керівництвом підприємства про
вищевказане було направлено повідомлення у КВІ. Також до повідомлення були
долучені розрахункові дані за жовтень -грудень 2006 року, де було
вказано, що з 27.10.2006
року відрахування з заробітної плати не проводилися у зв»язку з невиходом
ОСОБА_1 на роботу без поважних причин. Після того вона направила письмове
повідомлення ОСОБА_1 про
необхідність з»явитися у
кримінально-

з

виконавчу інспекцію , але він не
з»являвся і по місцю проживання був відсутній. І тільки з»явившись 29 січня 2007 року на чергову
реєстрацію у КВІ, коли вона запитала у нього чому він не працює на роботі і де
він був на протязі листопада -
грудня 2006 року і
січня 2007 року, то
ОСОБА_1 зізнався, що в дійсності з 27
жовтня 2006 року по 06 листопада 2006 року знаходився
на лікарняному, так як зламав ногу і на роботу не виходив. Вона запитала чи є у
нього листок непрацездатності, на що він їй відповів, що листок
непрацездатності представить у відділ кадрів свого підприємства^ також
повідомив,що з 08.11.2006
року до кінця грудня 2006
року перебував у М.Севастополі на сезонних роботах. Про те, що він виїзжає
на сезонні роботи, керівництво підприємства не повідомив. Оскільки після
приїзду з сезонних робіт ОСОБА_1 продовжував не виходити на роботу,хоча
попередньо був попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання
вироку суду , то 01.02.2007 року ОСОБА_1
згідно наказу № 18-к був
звільнений з роботи за прогул без поважних причин.

-даними, що містяться в поданні інспектора Рожнятівської КВІ

ОСОБА_2. (а.с. 5);

-вироком
Калуського міськрайонного суду від 15.11.2005
року,з якого видно,що ОСОБА_1заусджений до покарання у виді виправних робіт(а.с.б);

-даними,що
містяться в підписці про ознайомлення з порядком відбування покарання у виді
виправних робіт(а.с.7);

-даними,що
містяться в повідомленні від 01.05.2006
року(а.с.8) та підтвердженні (а.с.9);

-даними, що
містяться в протоколах допитів в якості свідка ОСОБА_3 (а.с. 26);

-даними,що
містяться в повідомленнях ТзОВ"Деревообробна
компанія"Прикарпаття"(а.с. 12-15,18);

-даними, що
містяться в акті перевірки виконання покарання у виді виправних робіт
засудженого ОСОБА_1 від 31.01.2007
року. (а.с. 16);

-даними, що містяться в обліковій картці № 17/2005р. (а.с. 17). Згідно довідок
а.с.52-53 ОСОБА_1 на диспансерному
обліку в психоневрологічному та
наркологічному кабінетах
Рожнятівської ЦРЛ не перебуває.

Оцінивши зібрані
та в судовому засіданні детально досліджені докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1у вчиненні злочину повністю доведена, а його неправомірні
дії слід кваліфікувати за ст.389 ч.2 КК України,оскільки він ухилився від
відбування виправних робіт будучи засудженим до цього покарання.

Призначаючи
покарання підсудному суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та
обтяжують покарання.

Обтяжуючою
покарання підсудному обставиною є рецидив злочинів.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному суд відносить те, що ОСОБА_1, повністю визнав
свою вину, щиро розкаявся у вчиненому,що він за місцем проживання
характеризується позитивно.

За таких
обставин, суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання у виді
обмеження волі в межах санкції ст. 389
ч.2 КК України та приєднати покарання
згідно вироку Калуського міськрайонного суду від

4

15.11.2005
p., яким ОСОБА_1 було призначено покарання у виді виправних
робіт, та призначити йому покарання за правилами ст.ст.71 та 72 КК України з
розрахунку, що один день обмеження волі відповідає трьом дням виправних робіт.
Підсудний відбув виправні роботи в кількості 8 (вісім) місяців 28
(двадцять вісім) днів, а не відбув зазначеного виду покарання в кількості 1 (один) рік 3 (три) місяці 3 (три) дні, тобто
322 дні : 3= 107 днів обмеження
волі.

Враховуючи вищевикладені пом"якшуючі обставини, а також те,що

злочин вчинений підсудним відноситься до категорії невеликої тяжкості, суд

вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 ст.75 КК України, тобто

звільнити його від відбування
покарання з випробуванням, оскільки на

думку суду застосування цього
інституту буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК
України,суд-

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винуватим за ст. 389 ч.2 КК
України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком два роки.

На підставі
ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_1 покарання частково приєднати не відбуте
покарання призначене йому вироком Калуського міськрайонного суду від 15.11.2005 року і остаточно
призначити йому покарання -
два роки і три місяці обмеження волі.

У відповідності
до ст. 75 КК
України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням, з іспитовим терміном
один рік.

Згідно ст. 76 ч.І п.п. 2, 3, 4 КК України
покласти на ОСОБА_1 обов»язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції Рожнятівського району
та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, періодично з»являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний-перебування на
підписці про невиїзд.

На вирок може
бути подано апеляцію в апеляційний суд Івано-Франківської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення через Рожнятівський районний суд.

Суддя:
(підпис).

З
оригіналом вірно.

Суддя
Рожнятівського районного суду М.В. Пулик