АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1232/15 Справа № 205/3210/15-к Головуючий у 1 й інстанції:суддя - ОСОБА_1 Доповідач:суддя апеляційного суду - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Колядівка Навоайдарського району Луганської області, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , -

у провадженні за поданням кримінально-виконавчої інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Матеріали провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_8

представника КВІ ОСОБА_9

засудженого ОСОБА_6

В с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2012 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2015 року задоволено подання кримінально-виконавчої інспекції в Ленінському районі м. Дніпропетровська про скасування ОСОБА_6 іспитового строку та направлено його для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2012 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку систематично порушує порядок реєстрації в кримінально виконавчій інспекції та без відома інспекції змінював місце проживання, тобто не виконував обов`язки, покладені на нього судом, не став на шлях виправлення та не виправдав довіру суду.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і постановити свою ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції.

Посилається на поважність причин неявки на реєстрацію до КВІ, оскільки знаходився з дитиною своєї цивільної дружини ОСОБА_10 , 2007 року народження, яка хворіла. Зазначає, що дана дитина знаходиться на його утриманні, він працює на разових роботах, має позитивні характеристики. Вказує, що неявки до інспекції допустив не навмисно. На його думку, висновки суду про його небажання стати на шлях виправлення є необґрунтованими та не підтверджуються доказами у провадженні.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник КВІ вважає доводи засудженого необгрунтованими та просить залишити апеляцію без задоволення, а ухвалу суду без зміни.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, вважав ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та невмотивованою і просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання кримінально-виконавчої інспекції.

В судовому засіданні прокурор та представник кримінально-виконавчої інспекції заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважали ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
В силу ч. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Із матеріалів провадження вбачається, що вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2012 року, при звільненні ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 76 КК України, на нього покладено обов`язки, зокрема, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно постанови інспектора кримінально-виконавчої інспекції, затвердженого начальником інспекції від 08.11.2012 року, засудженому ОСОБА_6 встановлені дні реєстрації 2-й та 4-й четвер з 09.00 годин до 18.00 годин кожного місяця.
В матеріалах особової справи № 234/12 щодо ОСОБА_6 міститься підписка засудженого про роз`яснення порядку відбування призначеного покарання, роз`яснені обов`язки, які на нього покладено та він неодноразово попереджений про наслідки у разі їх невиконання (а. 12, 77, 78, 83, 84, 104-106 особової справи).
Разом з тим, будучи повідомленим про порядок виконання ст.ст. 75, 76 КК України та попередженим про наслідки їх невиконання, ОСОБА_6 27.11.2014 р., 12.02.2015 р., 12.03.2015 р., 26.03.2015 р., 09.04.2015 р., 16.04.2015 р. засуджений на виклики інспектора до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився, за що до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження.
Відповідно до пояснень засудженого ОСОБА_6 він не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин.
Також, засуджений ОСОБА_6 був зобов`язаний попереджати кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Проте, у зв`язку з неявкою засудженого на реєстрацію, були застосовані заходи до розшуку засудженого, в ході проведення яких було встановлено, що за адресою, яку він зазначив, як місце свого проживання, а саме АДРЕСА_3 , засуджений тривалий час не проживає (а. 89, 90, 99, 100, 101). Згідно довідки, яка міститься в матеріалах особової справи, засуджений повідомив, що проживає зі своєю цивільною дружиною за адресою АДРЕСА_1 , а згідно його письмових пояснень він також проживає у свого знайомого за адресою АДРЕСА_4 .
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , будучи неодноразово повідомлений про свої обов`язки, які накладені на нього судом відповідно до ст. 76 КК України та попереджений про наслідки їх невиконання, без поважних причин не з`являвся у встановлені дні для реєстрації і не повідомив про зміну місця свого проживання.
Твердження засудженого щодо його позитивних характеристик спростовується матеріалами особової справи, згідно яких засуджений ніде не працює, від запропонованої допомоги по працевлаштуванню відмовлявся і має посередні характеристики.
Доводи апеляційної скарги засудженого щодо поважних причин неявки на реєстрацію, а саме у зв`язку з хворобою дитини його цивільної дружини, колегія суддів розцінює як безпідставні, оскільки останній не з`являвся до інспекції 4 рази поспіль, протягом більше одного місяця, жодних медичних документів на підтвердження своїх доводів до суду першої та апеляційної інстанції не надав.
Також, твердження засудженого, що дитина його цивільної дружини - ОСОБА_10 , 2007 року народження, перебуває на його утриманні, колегія суддів розцінює як необґрунтовані, оскільки згідно свідоцтва про народження, батьком даної дитини є ОСОБА_11 . Жодних належних та достовірних доказів щодо усиновлення вказаної дитини засуджений не надав. Крім того, згідно пояснень засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, він проживає у свого знайомого за адресою АДРЕСА_4 .

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає подання кримінально-виконавчої інспекції обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню а ухвалу суду є законною. За таких обставин апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції в холі апеляційного перегляду не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4