Справа № 0306/5327/2012
Провадження № 1/0306/306/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 19.10.2012

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. під головуванням судді Логвинюк І.М.,

за участю: секретаря Щесюк Н.Й.,

прокурора Клімука В.С.,

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, який народився 1980 року, листопада місяця 27 числа у с. Мельниці Ковельського р - ну Волинської обл., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 р - ну Волинської обл., вул. Велицька, 58, працюючого директором ДП Техелектросервіс, з освітою середньою спеціальною, громадянина України, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16.04.12 р. о 01 год. підсудний ОСОБА_3, знаходячись у будинку по місцю свого проживання, розташованому по вул. Велицькій, 58, у с. Мельниці Ковельського р - ну Волинської обл., на грунті особистих неприязних відносин, в ході сварки з потерпілим ОСОБА_1, умисно кулаком правої руки наніс останньому удар в ліву частину обличчя в область нижньої щелепи, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці 4, 3 зуба та лівого суглобового паростка, гематоми нижньої щелепи зліва і підборіддя, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя.

Будучи допитаним в судовому засіданні, підсудний своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, суду показав, що, дійсно, біля 01 год. 16.04.12 р. він зі свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 повертався додому. Біля воріт свого будинку побачив потерпілого, який був у стані алкогольного спяніння. Останній вирвав з його рук пляшку вина. Свідки, потерпілий, неповнолітній ОСОБА_7 та він зайшли у будинок, де потерпілий виражався нецензурною лайкою. На його пропозицію вийти з будинку, потерпілий не реагував. Коли він намагався вивести потерпілого, отримав від нього удар, від чого у нього випали вставні зуби. Потерпілого він вивів на кухню, а потім у коридор, де виникла загроза його життю та здоровю з боку потерпілого. Він відхилився від удару потерпілого і відштовхнув його від себе, штовхнувши у груди. Потерпілий вдарився у двері, що розташовані збоку, та впав на фанерну перегородку, можливо, перечепившись через плиту на грутовій підлозі. На перегородку потерпілий впав верхньою частиною голови боком, розламавши її. Вважає, що щелепу потерпілий міг зламати від падіння, так як у тому місці на підлозі у піску лежала цегла. Коли потерпілий встав, то почав вимагати 40 000 грн.. Зазначає, що коли вони зчепилисьміж собою, бійки між ними не було, ударів потерпілому він не наносив. Потерпілий виражався нецензурною лайкою, стоячи на вулиці, спілкувався зі свідком ОСОБА_4, погрожував розбити автомобіль, що стояв у дворі, а згодом - пішов у напрямку центра села. На подвірї потерпілого він побачив свідка ОСОБА_8, яка сказала, що потерпілий - напився. Під час досудового слідства таких показань, що містяться у справі, де зазначено, що він бив потерпілого, він не давав. Свої показання він не перечитував, так як вважав, що слідча вірно викладає у протоколі його показання про те, що він потерпілого не бив. Зазначає, що слідча свідків або не допитувала у повному обсязі, або посилалась на відсутність паперу; його показання фіксувала не у повному обсязі, не записувала свідків, про яких він повідомляв, знищувала протоколи його допиту із його зауваженнями, допускала втручання у слідство сторонніх осіб, повідомляла про наявність довідки про перебування його на обліку у нарколога, що, в дійсності, відсутня у матеріалах справи; не брала до уваги показань свідків очевидців події. Заявлених цивільний позовів не визнає. Просить справу щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу злочину.

Хоча підсудний своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, не визнає, його винуватість повністю доводиться показаннями потерпілого, свідків, експерта, письмовими доказами у справі.

Так, потерпілий в судовому засіданні показав, що дійсно, о 01 год. 16.04.12 р. він, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, так як було свято Пасхи, підійшов до подвіря підсудного, який є його сусідом. Побачив, що останній зі свідком ОСОБА_4 та двома дівчатам повертається додому. Зазначає, що і підсудний був у стані алкогольного спяніння. Він привітався з підсудним, поспілкувався з братом підсудного - свідком ОСОБА_4, якого добре знав, та разом з іншими присутніми на запрошення зайшов у будинок підсудного. Спочатку всі жартувати, але оскільки він у будинку під час спілкування образив підсудного, останній, запропонував вийти та, шарпаючи, вивів його з будинку і вдарив кулаком в обличчя. Він не впирався та відразу на пропозицію підсудного вийти з будинку, вийшов з підсудним на подвіря. Ударів підсудному не наносив. До та після удару підсудного не падав. Пішов додому, так як з рота стала текти кров. На запитання своєї дружини свідка ОСОБА_8 розповів, що його вдарив підсудний. Свідок ОСОБА_9 завіз його на швидку допомогу, звідки його направили у Луцьку обласну лікарню. Проходив курс лікування, на що витратив кошти, які просить стягнути з підсудного. Зазначає, що, дійсно, він, вириваючись від підсудного, який намагався вивести його з кімнати, ненавмисно наніс останньому удар, від чого у підсудного, дійсно, випали два вставні зуба. Підсудний наніс умисно йому кулаком правої руки в ліву частину обличчя в область нижньої щелепи удар, від якого його вставна щелепавипала. Піднявши вставну щелепу, він пішов додому, повідомив дружині, що його побив підсудний. Тієї ж ночі звернувся за меддопомогою у ОСОБА_10 У подальшому для лікування був направлений у Луцьку обллікарню. На проведене лікування витратив певну суму коштів. Просить його цивільний позов задовольнити, так як збитки підсудним не відшкодовано. Не настоює на обранні підсудному суворого покарання.

Свідок ОСОБА_8 дружина потерпілого - ствердила в судовому засіданні, що о 01 год. 16.04.12 р. потерпілий пішов до сусіда підсудного у справі, як вона вважає - по тій причині, що перед святом підсудний мився у них вдома, а потерпілому - води на миття не вистачило. Повернувшись додому через короткий проміжок часу, потерпілий повідомив їй, що підсудний його вдарив. Потерпілий тримався за щелепу, розмовляти йому було утруднено, на обличчі була кров. Він відразу звернувся за меддопомогою. Коли потерпілого свідок ОСОБА_11 повіз у медустанову, а вона стояла на вулиці біля свого будинку, до неї підходив підсудний та повідомив, що так вийшло, що потерпілий його принизив при гостях. Зазначає, що її показання слідча під час досудового слідства зафіксувала вірно.

Свідок ОСОБА_9 ствердив суду, що вночі 16.04.12 р. на прохання свідка ОСОБА_8 він відвіз потерпілого у лікарню в смт. Голоби Ковельського району. Коли він забирав потерпілого біля його будинку, останній повідомив йому, що його побив підсудний.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що 16.04.12 . вона гостювала у підсудного разом зі свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Вони всі разом після 24 год. повертались з дискотеки до будинку підсудного. На подвірї будинку підсудного побачили потерпілого, який був у стані алкогольного спяніння, виражався нецензурною лайкою та вирвав пляшку вина з рук підсудного. Коли потерпілий зайшов в будинок без запрошення, то почав кричати до підсудного, розмахувати руками, виражався нецензурною лайкою, ображав присутніх дівчат. Підсудний намагався вивести потерпілого, який впирався, перечепився через поріг. Підсудний, стоячи спиною до неї, штовхнув потерпілого у плече, рукою в груди. Останній впав, однак, куди саме, вона не бачила. Чи був удар їй не відомо. Потерпілого в обличчя підсудний не бив. Її показання слідча під час досудового слідства зафіксувала вірно.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що 16.04.12 р. вона разом зі свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5 гостювала у підсудного. Коли вона зі свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та підсудним підходили до будинку останнього, побачила потерпілого. Коли всі зайшли у будинок підсудного, потерпілий також зайшов у хату, де почав виражатись нецензурною лайкою. Підсудний робив потерпілому зауваження. Потерпілий не бажав виходити з будинку. Підсудний намагався вивести потерпілого з будинку.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 16.04.12 р. він гостював у підсудного разом зі свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Коли він зі свідками ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та підсудним підходили до будинку підсудного, у дворі побачили потерпілого який був у стані алкогольного спяніння, виражався нецензурною лайкою, поводив себе агресивно. Коли всі зайшли у будинок підсудного, потерпілий, продовжуючи виражатись нецензурною лайкою, без дозволу сів за стіл. Підсудний, зайшовши у будинок, попросив потерпілого заспокоїтись, намагався вивести потерпілого з будинку. Потерпілий вдарив підсудного по обличчю. Коли підсудний повторно мав намір вивести потерпілого, останній намагався вдарити підсудного, однак, той ухилився та виштовхнув потерпілого. Потерпілий, перечепившись через плиту, що нерівно лежала на підлозі, впав через поріг на картонну стіну, після чого пішов з будинку. Підсудний несильно штовхнув потерпілого у грудну клітку ліктьовою частиною руки, а удару не наносив. Свої показання, дані під час досудового слідства, де він зазначав про нанесення підсудним потерпілому удару, не перечитував через погане самопочуття та поспішність, а згодом дав уточнюючі показання. які просить вважати остаточними.

Неповнолітній свідок ОСОБА_7 суду показав, що 16.04.12 р. він гостював у підсудного. Бачив потерпілого, який стояв у дворі підсудного, був у стані алкогольного спяніння, він себе некоректно, вирвав з рук підсудного пляшку. Коли всі зайшли у будинок підсудного, потерпілий став виражатись нецензурно. Підсудний намагався вивести потерпілого з будинку та, взявши його за руку, мав намір підняти із за столу. Однак, потерпілий, вириваючись, вдарив підсудного в обличчя, внаслідок чого у підсудного випали зуби. Потім підсудний вивів потерпілого у коридор, де підсудний штовхнув потерпілого долонею лівої руки у груди, від чого останній зсунувся по дверях і впав на перегородку з фанери у коморі, зламавши її, а вставши пішов. Бачив, як потерпілий замахувався рукою на підсудного, а підсудний ухилився. Тоді підсудний почав виштовхувати потерпілого з будинку та під час штовханини потерпілий впав. Зазначає, що на його прохання попередньо підсудний погодився не вказувати його як такого, що був присутнім при подіях у його будинку.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що очевидцем будь - яких подій, що мають відношення до справи, вона не була.

Будучи допитаним в судовому засіданні, експерт ОСОБА_13 суду показав, що, з врахуванням характеру, локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, вони не могли бути отримані ним ні під час падіння з висоти власного зросту, ні при обставинах, вказаних підсудним під час проведення відтворення обстановки та обставин події. Інших тілесних ушкоджень, крім зазначених вище, що свідчили б про його падіння на підлогу у коридорі, як це показував підсудний, на тілі потерпілого виявлено не було. Обставини, зазначені потерпілим як такі, при яких він отримав тілесні ушкодження, відповідають їх характеру, локалізації, прояву.

Крім того, винуватість підсудного доводиться також матеріалами справи:

- висновком експерта № 341 від 27.06.12 р., згідно з яким у потерпілого ОСОБА_1 відмічені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи в ділянці 4, 3 зуба та лівого суглобового паросту, гематоми нижньої щелепи зліва і підборіддя, які утворились від дії тупих твердих предметів, можливо, в час, вказаний у постанові слідчого, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя. Вищевказані тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту на ґрунтове покриття (а. с. 23 25).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.06.12 р. з фототаблицями за участю потерпілою, відповідно до якого він детально розповів та показав, де, яким чином підсудним йому було нанесено удар в обличчя (а. с. 46 - 49);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 26.06.12 р. з фототаблицями за участю підсудного, відповідно до якого він детально розповів та показав, як саме він виводив потерпілого з будинку, та де і яким чином наніс йому удар кулаком правої руки у грудну клітку; куди саме та як упав потерпілий, який, піднявшись, почав знову розмахувати руками та був заспокоєний свідком ОСОБА_14 (а. с. 50 55).

Суд критично оцінює показання підсудного та вважає, що вони дані ним з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин. Так, показання підсудного є непослідовними (а. с. 61, 77).

Його посилання на недоліки досудового слідства у справі, є надуманими та такими, що не знайшли свого ствердження в судовому засіданні.

Підсудним зазначено, що слідча не брала до уваги або відхиляла показання очевидців події. Однак, в судовому засіданні такі свідки як ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, показали, що слідчою вірно зафіксовано їх показання, враховано додаткові показання, зауваження.

Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, в тій їх частині, що підсудний удару потерпілому не наносив, а лише штовхнув його, так як ці свідки непослідовно та суперечливо показували то про те, що удар був нанесений підсудним потерпілому правою (а. с. 39, зворот, 41, зворот, 42, зворот), то лівою рукою, то ліктьовою частиною (а. с. 40, зворот), то долонею. Так, свідок ОСОБА_4 зазначав, що показання, які суперечать показанням підсудного, він давав у хворобливості стані (а. с. 39, 40), не читав їх, однак, згодом уточнив свої показання.

Враховуючи те, що всі ці свідки у ніч події були гостями підсудного, суд вважає, що їх показання дані з тією метою, щоб допомогти підсудному уникнути покарання за вчинений злочин.

Показання потерпілого, навпаки, є послідовними з самого початку їх фіксування (а. с. 28, 29) та в судовому засіданні. Так, вони стверджуються і показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які першими побачили потерпілого після отримання тілесного ушкодження та безпосередньо від нього дізнались про те, що його побив підсудний. Сам підсудний у розмові з дружиною потерпілого не заперечував про нанесення ним удару потерпілому. А також - показаннями експерта: останній ствердив, що при обставинах події, на які вказував під час відтворення обстановки та обставин події підсудний, потерпілий не міг отримати виявлених тілесних ушкоджень.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що дії підсудного вірно кваліфіковано органами досудового слідства за ч.1 ст. 122 КК України.

З наведених вище мотивів суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, чи виправдання підсудного, надіслання справи на дослідування. В судовому засіданні не здобуто і доказів того, що поведінка потерпілого була такою, що спровокувала злочинні дії підсудного. Так, потерпілий вийшов з підсудним у коридор будинку, і вже там отримав удар. Підстав застосовувати до потерпілого силу з метою виведення його з будинку, не було. І, як показав сам підсудний, потерпілим йому було нанесено удар, від якого випали його зуби, ненавмисне, а під час того, коли він намагався підняти потерпілого зі стільця.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину та особу винного у їх сукупності.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що підсудний місцю проживання позитивно характеризується, думку потерпілого, який не настоює на суворій мірі покарання, те, що підсудний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має двох утриманок, працює.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, та так як підсудний працює - у виді виправних робіт в межах санкції ч. 1 ст. 122 ККК України, що суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення.

Заявлена Ковельським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Волинської обласної клінічної лікарні вимога про стягнення з підсудного 1 639 грн. 40 коп. збитків, завданих злочином, підлягає до повного задоволення.

Заявлений потерпілим та цивільним позивачем цивільний позов є підставним та підлягає до часткового задоволення (а. с. 33, 34). Так, розмір спричиненої підсудним потерпілому злочином майнової шкоди знайшов своє часткове ствердження в судовому засіданні, та потерпілим подано документальне підтвердження понесених витрат лише на суму 324 грн. 55 коп. (а. с. 34).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324. 28 КПК України, ст. 22, 1 206 ЦК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді виправних робіт на строк 2 (два) роки за місцем роботи з відрахуванням 20 % заробітку.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Заяву Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Волинської обласної клінічної лікарні задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на доход держави в особі Волинської обласної клінічної лікарні 1 639 (одну тисячу шістсот тридцять девять) грн. 40 коп. збитків, завданих злочином.

Позовну заяву потерпілого та цивільного позивача задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_1 324 (триста двадцять чотири) грн. 55 коп. майнової шкоди.

В решті позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. на протязі 15 діб з наступного дня після його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_15