Справа № 366/1137/15-к
Провадження № 1-кп/366/86/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000157 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, не працює, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1275 гривень, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :
16 березня 2015 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 знаходячись неподалік автобусної зупинки в с. Рагівка, яка розташована на узбіччі автодороги «Київ-Овруч», вступили між собою у сварку, яка супроводжувалась взаємними образами та нецензурними висловлюваннями. Під час конфлікту, ОСОБА_4 скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи у нетверезому стані, впав на землю, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому два удари ногами по тулубу, і, як наслідок, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, закритої травми грудної клітки: переломи 4, 5, 6, 7, 10 ребер зліва, лівобічного посттравматичного гемо пневмотораксу, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, розкаявся, та повністю підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий, ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати у його відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні злочину повністю доведена доказами, зібраними на досудовому слідстві, які в судовому засіданні не досліджувались у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, підтвердження ним обставин вчинення злочину, яке йому інкримінується, суд визнає на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року) недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України (2012 року), проти яких, він не заперечує.

Підходячи до кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначені обвинуваченому міри покарання, суд приймає до уваги не тільки ступінь тяжкості вчиненого злочину, але і особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання - щире каяття та відсутність обставини, які у відповідності до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання.

Суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді позбавлення волі та на підставі положень ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Така міра покарання буде достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно з вироком Іванківського районного суду від 19 травня 2015 року, ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 267-1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1275 гривень. На час розгляду даної справи, станом на 22.06.2015 року, штраф не сплачений.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов Іванківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління фінансів Київської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину на суму 3110 гривень 18 коп., підлягає задоволенню у повному обсязі як обґрунтований доказами, зокрема листом «Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» № 898 від 22.04.2015 року.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 - 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід не обирався.

Покарання у вигляді штрафу у розмірі 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень за вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року виконувати окремо.
Цивільний позов Іванківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління фінансів Київської обласної державної адміністрації про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від злочину на суму 3110 гривень 18 коп., підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_3 ), на користь Головного управління фінансів Київської обласної державної адміністрації кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 у сумі 3110 (три тисячі сто десять) гривень 18 копійок: р/р 32089 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, КОД 01993701.
Речові докази відсутні

Судові витрати відсутні.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його нене скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя