Справа № 2033/5638/12
Провадження № 1-в/645/3/15
У Х В А Л А
Іменем України
13 січня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання адвоката засудженого про скасування арешту майна по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 364 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилася вищезазначена кримінальна справа.

Захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області № 106 від 07 травня 2012 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що оскільки арешт на вказану квартиру було накладено як на майно, що підлягає конфіскації як незаконно набуте, а Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вирок суду І інстанції та ухвала апеляційного суду скасовані щодо ОСОБА_4 у частині засудження його за ч. 1 ст. 209 КК України і справа в цій частині закрита, то арешт накладений на вказану квартиру підлягає скасуванню.

Прокурор у судовому засіданні просив суд в задоволенні клопотання відмовити в зв`язку із його необґрунтованістю.
Адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив суд скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2013 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 209 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, конфіскацією майна здобутого злочинним шляхом; з позбавленням права займати посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2013 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2014 року вирок суду І інстанції та ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_4 у частині засудження за ч. 1 ст. 209 КК України скасовані і справа в цій частині закрита, на підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 вважається остаточно засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 4 ст. 189, ч. 2 ст. 353 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Окрім того, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 липня 2013 року позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 задоволені частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 1 198 470,00 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 6 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В частині цивільних позовів вирок суду І інстанції не змінювався і набрав законної сили.

З постанови про накладення арешту на майно від 07 травня 2012 року, винесеної старшим слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області майором міліції ОСОБА_11 (т. 5 а.с. 141) вбачається що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено не лише як на майно, здобуте злочинним шляхом, а також із метою забезпечення цивільного позову.

Доказів того, що засудженим ОСОБА_4 відшкодовано спричинену потерпілому ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду, суду не надано.

Окрім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2014 в якості додаткового покарання ОСОБА_4 залишено таке покарання, як конфіскація майна, яке є його власністю.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_9 за час знаходження у шлюбі із засудженим ОСОБА_4 (т. 6 а.с. 164, т. 11 а.с. 17-18), то відповідно до положень ст. 60 СК України дана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і частина її, визначена судом за поданням державного виконавця, підлягає конфіскації в дохід держави.

Таким чином, клопотання адвоката засудженого, як заявлене передчасно, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання адвоката засудженого про скасування арешту майна по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 364 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 353, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України відмовити в повному обсязі.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1