Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
23 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на вирок Рівненського міського суду від 02 лютого 2015 року у кримінальному провадженні № 0004849 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Поляни, Березнівського району Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

- з участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду від 02 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджена за ч.2 ст.125 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

За вироком суду ОСОБА_5 визнана винною та засуджена за те, що 31 серпня 2013 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, умисно, пластиковим ящиком нанесла ОСОБА_8 не менше одного удару в область голови та лівої кисті рук, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- обвинувачена ОСОБА_5 вказує, що суд наводячи її показання у своєму вироку спотворив їх в частині опису початку конфлікту з ОСОБА_10 та його подальшого проходження в деталях, а саме судом завуальовано здійснення нападу на неї потерпілою, спочатку у вигляді словесних приставань з переходом до раптового, неочікуваного нападу, безпосереднього фізичного насилля, що призвело, як вона на той момент вважала, до реальної загрози її життю. Зазначає, що судове рішення не в повному об`ємі відповідає ст.370 КПК України так як порушує її право на судовий захист, оскільки судом надається перевага показанням свідків обвинувачення, навіть коли вони їх самі заперечують, а показання ряду свідків захисту, які іншими доказами по провадженню не спростовуються, судом навпаки невмотивовано відхиляються. Доводить, що у вироку суду зазначено надумані висновки суду про те, що обвинуваченою та захисником в судовому засіданні не надано доказів які б спростовували висновки експерта ОСОБА_11 щодо виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, оскільки ні вона, ні її захисник не ставили під сумнів висновки експерта в тому об`ємі, якому вона зробила експертизу, а лише ставили питання про призначення додаткової судово-медичної експертизи щодо визначення кількості травмуючи ударів, механізму спричинення ушкоджень, та чи тим ящиком, яким зазначено у вироку було нанесено удар, адже він не оглядався. Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності події злочину;

- захисник ОСОБА_6 вважає, що суд розглянув висунуте обвинувачення, лише на доказах наданих стороною обвинувачення, взявши до уваги навіть ті, що викликають сумнів в їх достовірності та залишив поза увагою суду докази надані стороною захисту. Вказує, що формулюючи у вироку обвинувачення суд частково його змінив, а саме в обвинуваченні зробив припущення того, що встановлені судово-медичним експертом тілесні ушкодження у потерпілої, спричинені не менше чим одним ударом, однак не навів мотивів такої зміни, не вмотивував свій висновок доказами та не зазначив, що саме такі зміни в обвинувачені доводять в рамках інкримінованого злочину. Зазначає, що суд, не відмовивши у призначенні судово-медичної експертизи по клопотанню обвинуваченої ОСОБА_5 мав намір допитати експерта ОСОБА_11 в судовому засіданні, але в подальшому цього наміру не здійснив так і не реалізувавши клопотання потерпілої. Просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності події злочину.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про задоволення апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 про залишення вироку суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до постанови першого заступника прокурора прокуратури м.Рівного від 20 березня 2013 року призначено прокурором, який здійснюватиме нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва по кримінальному провадженні № 0004849 /стосовно ОСОБА_5 / прокурора прокуратури м.Рівного ОСОБА_12 (а.с. 7)

Однак, прокурор ОСОБА_12 процесуального керівництва по даному кримінальному провадженні не здійснював. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0004849 та участь в судовому розгляді здійснював прокурор ОСОБА_13 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що на а.с.9 у кримінальному провадженні № 0004849 міститься постанова заступника прокуратури м.Рівного від 25 листопада 2013 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0004849 від 31.08.2013 року у складі: прокурора ОСОБА_13 та прокурора ОСОБА_12 . Дана постанова про призначення групи прокурорів не може вважатися чинною, оскільки не підписана заст..прокурора м.Рівного.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судове провадження у кримінальному провадженні № 0004849 від 31.08.2013 року стосовно ОСОБА_5 здійснено за відсутності прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно п.3 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

За вимогами ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

З врахуванням викладеного, вирок суду стосовно ОСОБА_14 не може залишатися чинним та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.405,407, ч.2 ст.412, п.1 ч.1 ст.415 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду від 2 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_5 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного сулу оскарженню в касаційній інстанції не підлягає..
С у д д і :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3