Кримінальне провадження № 1-кп/331/301/2015
ЄУН № 331/3605/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, гр. України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 30.01.2003 році Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 15-185, 185 ч.2, 186 ч. 3, 187 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. Рішенням Запорізького Апеляційного суду від 14.07.2003 року вирок суду від 30.01.2003 року змінити, відповідно до ст. 69 КК України та вважати засудженим до 5 років 6 місяців позбавлення волі, залишивши інше без змін. Прибув 21.12.2003 року до Бердянської ВК № 77 Запорізької області з визначеним судової колегії по кримінальним справам Верховного суду України від 15.04.2004 року перекваліфікувати ст. ст. 186 ч. 3, 69, 185 ч. 2, 15-185 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі та виключити конфіскацію майна. Звільнений 22.07.2005 року з Бердянської ВК № 77 Запорізької області, згідно Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року ст. 2 п. «а».

- 02.11.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 187. ч. 3, 186 ч. 2, 185 ч. З, 185 ч. 2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 14.02.2013 року з Малотокмакської ВК № 88 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

- 07.10.2014 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин:

Так, 06.04.2015, приблизно о 16 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вважаючи що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля торгівельного центру «Ріо», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 53, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «Тгек» вартістю 4000 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 розпочав переміщувати зазначений велосипед в сторону вул. Свердлова, 1 в м. Запоріжжі, де був затриманий співробітниками міліції.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та щиросердно покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів характеризуючих його особу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно

Як пом*якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтяжуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, не відбув покарання за попереднім вироком, має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, негативно характеризується за місцем проживання.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України

Процесуальних витрат по справі не має.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 12.05.2015 року, згідно ухвали слідчого судді від 12.05.2015 року. До набрання вироку законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 10 м. Запоріжжя.

Речові докази: велосипед Тгек», який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: