АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/1860/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/790/902/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категория: ст. 177 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляцією адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 12 червня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
12.06.2015 року до Балаклійського районного суду Харківської області звернувся слідчий слідчого СВ Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_9 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.
12 червня 2015 року ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 задоволено, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що немає підстав вважати, що підозрюваний продовжуватиме злочинну діяльність, так як злочину він не вчиняв. Крім того, ОСОБА_8 має постійне місце роботи та проживання, стабільний дохід та до цього часу його не підозрювали у вчиненні ніяких злочинів, мешкає з родиною та має на утриманні неповнолітню дитину, одночасно допомагаючи хворому батькові.
Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно клопотання слідчого ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.177 КК України, катування, тобто умсне заподіяння сильного фізичного болю та фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання, та з метою покарати його за дії, скоєні ним, за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свої злочинні насильницькі дії ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_8 , а також двома невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами, привезли ОСОБА_11 на вищевказаному автомобілі в ліс, що в межах м. Балаклія, де продовжуючи піддавати останнього катуванню силоміць витягнули ОСОБА_11 з вищевказаного автомобіля та ОСОБА_8 , разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою зв`язали йому руки і ноги мотузкою, а ОСОБА_10 вимагав від потерпілого ОСОБА_11 визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки його особистого майна. Далі ОСОБА_8 , з однією з невстановлених в ході проведення досудового слідства осіб, стали наносити, руками, дерев`яною «битою» та саперною лопатою, потерпілому чисельні удари по тулубу та ногам, а ОСОБА_10 в цей час, з метою залякування потерпілого став погрожувати йому вбивством. Вчинивши вказані дії, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_8 , а також двома невстановленими в ході проведення досудового розслідування особами, силоміць посадили ОСОБА_11 у вищевказаний автомобіль та привезли його в інше, розташоване в межах м. Балаклія місце (більш точно встановити місце під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), де знову силоміць витягнули його з вищевказаного автомобіля та невстановлена в ході досудового розслідування особа знову застосувала до нього електрошокер, та ОСОБА_8 за допомогою наявних при ньому кусачок став прижимати пальці рук ОСОБА_11 , завдаючи йому тим самим сильного фізичного болю, а ОСОБА_10 знову почав вимагати від потерпілого визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки його особистого майна. Далі ОСОБА_8 приставив до горла потерпілого ніж, погрожуючи його застосуванням, та разом із ОСОБА_10 поклали ОСОБА_11 на землю і тугіше зв`язали йому руки і ноги мотузкою. Потім ОСОБА_8 за допомогою молотка почав наносити удари потерпілому по лівій та правій п`ятці, чим заподіяв сильний фізичний біль останньому, а ОСОБА_10 , в цей час, став погрожувати застосуванням сокири до потерпілого супроводжуючи свої дії вимаганням від потерпілого визнання у вчиненні ним вищевказаної крадіжки його особистого майна.
Продовжуючи свої злочинні дії, вони знову силоміць посадили ОСОБА_12 у вищевказаний автомобіль та привезли його в інше, розташоване поблизу м. Балаклія місце в лісному масиві (більш точно встановити місце під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим), де знову силоміць витягнули з автомобіля та невстановлена в ході досудового розслідування особа застосувала до потерпілого електрошокер, а ОСОБА_8 , разом з іншою невстановленою в ході проведення досудового розслідування особою, за допомогою саперної лопати почали наносити удари ОСОБА_11 по сідницям та ногам, чим заподіяли йому сильний фізичний біль. Далі, ОСОБА_8 , з метою залякування потерпілого став копати яму за допомогою саперної лопати та погрожувати вбивством потерпілому, однак вказані особи піддаючись умовлянням потерпілого зняли з його голови ковдру, та розв`язали руки та ноги. Побоюючись за своє життя ОСОБА_11 вирішив зізнатися у вчиненні вищевказаної крадіжки особистого майна ОСОБА_10 , та його визнання були записані на відеокамеру мобільного телефону невстановленого, на даний час, співучасника ОСОБА_10 і ОСОБА_8 .
Після отримання зізнання у вчиненні вищевказаної крадіжки особистого майна, потерпілого посадили у автомобіль, та відвезли за місцем мешкання ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 22.00 годині, тобто після того як вказані особи приїхали у домоволодіння ОСОБА_10 ,, за участі та проти волі потерпілого записаний ще один відеозапис на мобільний телефон ОСОБА_8 , в якому він вказував на кімнати, де знаходилось викрадене нібито ним особисте майно ОСОБА_10 . Після цього, невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа також завдала потерпілому одного удару кулаком в область потилиці, а інша, невстановлена в ході проведення досудового розслідування, особа запропонувала помістити потерпілого до погребу, який знаходиться у житловому будинку на території вказаного домоволодіння, що вони і зробили. У погребі потерпілий провів ще близько 30 хвилин, після чого йому було запропоновано скласти розписку про визнання у вчиненні ним вказаного злочину, що і було зроблено.
Далі потерпілий під приводом повернення викраденого у ОСОБА_10 майна, попросив вищевказаних осіб підвезти його за місцем свого мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , на що вони погодились. Приїхавши додому, 09.06.2015 близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_11 зайшов до свого будинку та зачинивши двері, більше з нього не виходив. Не дочекавшись ОСОБА_11 , невстановлені дві особи, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , поїхали у невідомому напрямі.
Таким чином, внаслідок вищевказаних побоїв та знущань потерпілому ОСОБА_11 заподіяно наступні тілесні ушкодження: 7 саден в лобній ділянці голови, синець в правій околоочній ділянці, 5 саден в скуловій ділянці справа, синець на правому вусі, 4 садна на задній поверхні шиї, 3 садна в носо-губній складці справа, синець на правому плечовому суглобі, синець та садно на лівому плечовому суглобі, по 1 садну на лівому та правому передпліччях, синець на лівому плечі, множинні синці та 7 саден на спині, синець та садно на животі, синець в ягодичній ділянці справа та. зліва, синець на лівому стегні, синець на правому стегні, садно на правому та лівому стегнах, садно на лівому колінному суглобі, садно на правій та лівій гомілках, синець на правій та лівій п`ятках, 4 садна на правій п`ятці, синець на правій кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи №318-БЛ/15 від 10.06.2015 за ступенем тяжкості, як кожне окремо, так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже, вищевказані тілесні ушкодження та фізичний біль, завдавалися потерпілому ОСОБА_11 упродовж 3 годин 30 хвилин, тобто з 19.00 годин до 22.30 години.
11.06.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя ретельно дослідив матеріали справи та обґрунтовано врахував реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оцінив вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, дані про його особу, а також інші обставини, які мають істотне значення по справі.
Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому повідомлено про підозру.
Слідчим суддею при винесенні ухвали про обрання запобіжного заходу враховано вагомість встановлених доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, зухвалість вчиненого злочину, тривалість спричинення тілесних ушкоджень, що свідчить про наявність ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Висновки слідчого судді належним чином мотивовані, не спростовуються матеріалами справи, тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Разом з тим, колегія суддів роз`яснює, що апелянт не позбавлений права в порядку, передбаченому ст.201 КПК України звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст.407, ст.418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 12 червня 2015 року про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді