Справа № 541/3427/14-к
№ провадження 1-кп/541/21/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Рибиця Краснопільського району Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не депутата, не інваліда,

по ст. 409 ч. 2 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи призваним 24 березня 2014 року на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на підставі відповідного наказу командира військової частини НОМЕР_1 (під час особливого періоду польова пошта НОМЕР_2 ) призначеним на посаду механіка взводу зв`язку батареї управління цієї військової частини, являючись старшим солдатом, діючи свідомо, в супереч вимогам статей 4, 9, 11, 16, 28 32, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, упродовж проходження служби з 23 квітня 2014 року, за місцем дислокації військової частини в АДРЕСА_2 , у присутності особового складу батареї управління військової частини відкрито відмовився виконувати обов`язки за посадою механіка взводу батареї управління, на якій проходив військову службу, зокрема щодо несення військової служби у добовому наряді та заступання на цілодобове чергування на бойові пости для забезпечення зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_2 , батареї управління і вищестоящого штабу та явно і фактично припинив їх виконання.

Свою вину в інкримінованому діянні обвинувачений ОСОБА_7 визнав. В своїх показаннях не заперечував висунутого обвинувачення та повідомив, що під час проходження військової служби під час мобілізації в АДРЕСА_2 фактично не виконував свої обов`язки за посадою. На даний час він звільнений з військової служби і не є військовослужбовцем.

Окрім власного визнання обвинуваченим своєї винуватості, за обставинами, встановленими судом, його винуватість у інкримінованому діянні підтверджується такими розкритими сторонами доказами, перевіреними і проаналізованими в ході судового слідства за пропозицією прокурора і наданими для оцінки суду першої інстанції до моменту його видалення в нарадчу кімнату:

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з яких слідує, що, починаючи з квітня 2014 року обвинувачений фактично відмовлявся від несення обов`язків військової служби, накази безпосередніх командирів практично не виконував;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 61 від 25 березня 2014 року про зарахування старшого солдата ОСОБА_7 до списків особового складу частини та призначення його на посаду механіка взводу зв`язку батареї управління військової частини / а.п. 101 /;

- копією наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 11 серпня 2014 року № 303, за змістом якого по причині відмови обвинуваченим ОСОБА_7 від виконання наказів командирів та інших порушень військової дисципліни наказано провести службове розслідування / а.п. 83 /;

- актом результатів службового розслідування стосовно обвинуваченого від 20 серпня 2014 року, в якому зафіксовано систематичні порушення ОСОБА_7 військової дисципліни, відмови від виконання наказів начальників та своїх службових обов`язків / а.п. 80 82 /;

- копією наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 20 серпня 2014 року № 319, яким за систематичне не виконання обвинуваченим наказів, розпоряджень та своїх службових обов`язків відповідні матеріали передані на розгляд до Полтавської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері і заявлено клопотання про його притягнення до кримінальної відповідальності / а.п. 86 87/;

Таким чином, розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення відповідно до змісту обвинувального акта, тобто на основі ст. 337 КПК України, виходячи із засад змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення, і виключно ті, які надані суду першої інстанції та, проаналізувавши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що неправочинна бездіяльність ОСОБА_7 , яка проявилася у відмові від несення обов`язків військової служби, слід кваліфікувати по ст. 409 ч. 2 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, слід визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих і сімейних обставин. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, в обвинувальному акті не наведено і судом не встановлено.

При призначенні міри покарання ОСОБА_7 враховується ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке за відповідною класифікацією віднесене до злочинів середньої тяжкості, характер допущеної обвинуваченим бездіяльності, критичне ставлення обвинуваченого до такої бездіяльності при розгляді провадження судом, обставини, які пом`якшують його покарання, а також особа ОСОБА_7 , який має молодий вік та власну сім`ю, в якій утримує малолітню дитину і хвору дружину, за колишнім місцем роботи характеризується позитивно, раніше не засуджувався.

За таких обставин та, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого діяння і його наслідків, суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому міри покарання з її реальним відбуванням, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому.

Зважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, враховуючи стан здоров`я його дружини, яка має онкологічне захворювання / а.п. 112 114 /, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання за статтею 409 ч. 2 КК України, по якій він засуджується, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї частини статті, відповідно до положень ст. 69 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України,суд,-
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 409 ч. 2 КК України і призначити покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.
Речові докази по справі документи: акт технічного стану виробу П-240 ТМ та посадові обов`язки механіка апаратної П-240 ТМ, надані стороною обвинувачення, направити прокурору для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .