АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-475/2007 Головуючий
Категорія Смоляр
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2007
р. Колегія
судців судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого Щепоткіної В.В.

суддів Євтушенка В.Т.,
Ятченка М.О.

за участю прокурора Демиденко С.А.

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на постанову
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2006
року, якою відмовлено в задоволенні подання адміністрації ВК - 62 та спостережної
комісії Придніпровського району м. Черкаси про заміну не відбутої частини
покарання більш м'яким засудженому ОСОБА_1,

встановила:

Вироком Смілянського міського суду
Черкаської області від 11.06.2006
року

ОСОБА_1,

1982 року народження,

засуджений
за ст.ч.2 ст.307 КК України на 5
років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком
на 2 роки.

Постановою Смілянського міського суду Черкаської області
від 22 січня 2004 року на підставі
ст.78 КК України скасовано звільнення з випробуванням з іспитовим терміном і
ОСОБА_1 направлений в місця позбавлення волі строком на 5 років. Початок
відбуття покарання йому був визначений з 22.01.2007
року, кінець відбуття строку 22.01.2009
року.

26.03.2007 року
адміністрація Черкаської ВК -
62, в якій відбуває покарання ОСОБА_2,
разом із спостережною комісією
Придніпровського
райвиконкому м. Черкаси звернулась до суду з поданням про
заміну частини покарання більш м'яким у вигляді виправних робіт.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від
29.03.2007 року в
задоволенні подання адміністрації колонії відмовлено, мотивуючи тим, що суду не
надано доказів, що ОСОБА_1 твердо став на шлях виправлення.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не
погоджуючись з рішенням суду, мотивуючи тим, що він мав стягнення тільки за
перший рік відбування покарання, а потім мав тільки подяки.

Заслухавши
суддю-доповідача, прокурора, про законність рішення суду, вивчивши доводи
апеляції та матеріали справи, колегія суддів судової палати вважає, що апеляція
засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.КПК України заміна частини
покарання більш м'яким може

бути застосована, якщо засуджений став на шлях
виправлення, відбув не менше визначеного

ч.З даної статті покарання, який для ОСОБА_1 складає
половину строку покарання, і за

станом здоров'я та іншими обставинами може відбувати інше
більш м'яке покарання.

Але адміністрація колонії не надала суду безспірних
доказів про те, що ОСОБА_1 став на шлях виправлення, а наявність подяк
адміністрації ще не є свідченням виправлення засудженого, про що суд вказав в
своєму рішенні.

Такий висновок суду є мотивованим.

Крім того, адміністрація зверталася до суду з проханням про заміну
невідбутої частини покарання на виправні роботи. Але не надала суду ніяких
доказів де і на які роботи ОСОБА_1 буде прийнятий і чи може він їх виконувати
за станом здоров'я, оскільки в колонії був переведений за станом здоров'я з
однієї роботи на іншу (а.с.18).

Довідки, які є в матеріалах справи, про його подальше працевлаштування, не
містять відомості про характер праці та посаду.

У зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України,
колегія суддів судової палати

ухвалила:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 березня 2007 року про відмову
в заміні невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_1 більш м'яким залишити
без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 без задоволення.