Справа № 484/4000/14-к
Провадження № 1-кп/484/12/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2015р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Степове Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, учня 2 курсу Державного навчального закладу «Первомайський професійний промисловий ліцей», освіта 9 класів, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2014 року близько 14.30 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на автобусній зупинці «Птахокомбінат», яка розташована по вул. 20 років Жовтня в м. Первомайськ Миколаївської області. До нього підійшов ОСОБА_9 і після діалогу з ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно та з метою спричинення тілесних ушкоджень обвинувачений наніс удар дерев`яною палицею в область правої руки ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 506-М від 15.09.2014 року відноситься до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_9 , який не визнав свою вину але підтвердив те, що дійсно, 31.08.2014 року вдень, будучи спровокований неправомірними діями ОСОБА_5 відносно його меншого брата, він палкою наніс кілька ударів ОСОБА_5 . При цьому один удар прийшовся по руці. Однак, він не знає, що перелом руки потерпілого стався саме від його удару. Цивільний позов в частині стягнення 93,10 грн. відшкодування майнової шкоди визнає, а в частині стягнення 10000 грн. моральної шкоди не визнає.

Крім пояснень обвинуваченого, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_5 який підтвердив, що 31.08.2014 року в день, він із знайомими знаходились недалеко від автобусної зупинки «Птахокомбінат». Двоє хлопців побили меншого брата обвинуваченого, а він їх розборонив. Менший брат обвинуваченого побіг додому, а тоді до нього підійшов обвинувачений, маючи при собі саморобну дерев`яну биту, якою наніс йому удар по голові, а він підставив руку, по якій прийшовся удар і рука була пошкоджена. Йому було боляче і рука зразу напухла. Так як мати була на зміні до 05.09.2014 року, то він їй про це сказав саме в той день, коли вона приїхала і в той же день 5 вересня вона його завела до лікаря. Цивільний позов підтримує і просить його задовольнити.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також підтвердили в судовому засіданні що 31.08.2014 року в день, під час сварки обвинувачений дерев`яною палкою наніс потерпілому близько 4 ударів, один із них по руці. Потерпілий зразу скаржився на біль, рука напухла, посиніла.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 506-М від 15.09.2014 року у ОСОБА_5 виявлено перелом правої ліктьової кістки, який міг утворитись в строк вказаний в постанові від дії тупого твердого предмету і відноситься до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. А в описовій частині вказаного висновку вказано, що із постанови відомо, що 31.08.2014 року близько 14.15 годин ОСОБА_12 на ґрунті неприязних відносин спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Наведені докази об`єктивно співпадають та узгоджуються між собою, а також з поясненнями обвинуваченого, а тому суд знаходить їх достовірними.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особистість обвинуваченого, раніше не судимого, що характеризується посередньо, враховує як пом`якшуючу покарання обставину вчинення злочину неповнолітнім, обтяжуючих покарання обставин не знаходить і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України.

Згідно ст. 127 ч.2 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 128 ч.2 КПК України на захист інтересів неповнолітніх осіб цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.

Згідно ст. 129 ч.1 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1166 ЦК України з ОСОБА_9 на користь потерпілого необхідно стягнути 93,10 грн. відшкодування майнової шкоди, задовольнивши цивільний позов в цій частині повністю. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України з ОСОБА_9 необхідно стягнути 2000 грн. відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, так як суд знаходить позовні вимоги доведеними саме на вказану суму.

Відповідно до вимог ст. 1179 ч.2 ЦК України в разі відсутності у неповнолітнього обвинуваченого майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, цю шкоду повинна відшкодувати його мати ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог ст. 237 ч.ч. 1, 3 та ст. 242 ч.1 ЦК України до настання повноліття потерпілого, спричинена йому шкода стягується на користь його матері ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_9 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 93,10 грн. відшкодування майнової шкоди та 2000 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього 2093,10 грн. У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_9 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнення проводити з його матері ОСОБА_8 . До настання повноліття ОСОБА_5 стягнення проводити на користь його матері ОСОБА_6 .

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: