Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11-512/2011 року Головуючий у 1-й інстанції
Категорія ч.2 ст.368 КК України ТЗ ОСОБА_1
Доповідач: Тараненко Ю.П.
У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого - судді Тараненка Ю.П.

суддів Кожевнікова О.В. Кисіля А.М.

з участю прокурора Попок О.В.

засудженого ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 5 липня 2011 року справу за апеляціями прокурора Київського району м. Полтави та захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2011 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працюючий головою Водянобалківської сільської ради, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий

-засуджений за ч.2 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна в доход держави з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.

Як зазначено у вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину за наступних обставин .

З 1994 року ОСОБА_2 перебував на посаді сільського голови Водянобалківської сільської ради Диканського району Полтавської області, був представником влади і службовою особою, що виконувала організаційно-розпорядчі функції та займав відповідальне становище.

На початку березня 2010 року до ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_5 з проханням вирішити питання про передачу йому в оренду будівлі недіючого сільського клубу, розташованого в с. Кратова Говтва Диканського району Полтавської області по вул. Центральній, 22-а для використання під складські приміщення.

У відповідь ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_5 придбати дану будівлю у власність за 25000 грн. та сказав, що у подальшому мождиво буде вирішити питання про передачу ОСОБА_5 у власність також і земельної ділянки для обслуговування зазначеного обєкту.

Вважаючи це вигідною пропозицією, ОСОБА_5 погодився та написав заяву до сесії Водянобалківської сільської ради для отримання дозволу на відчуження на його користь вищевказаного сільського клубу.

При написанні заяви ОСОБА_2 сказав ОСОБА_5 про те, що він буде всіляко сприяти йому в отриманні у власність зазначеної будівлі у разі надання йому в якості винагороди 50 000 грн.

21 травня 2010 року на засіданні двадцять восьмої сесії двадцять пятого скликання Водянобалківської сільської ради було розглянуто заяву ОСОБА_5 та прийнято рішення про надання дозволу на відчуження сільського клубу ОСОБА_5 для облаштування складу запчастин.

Після засідання сесії на прохання ОСОБА_5 виготовити рішення у найкоротші строки, ОСОБА_2 пообіцяв, що воно буде виготовлено одразу після 25.05.2010 року, зауваживши при цьому, що в обмін на зазначене рішення ОСОБА_5 повинен передати йому 50 000 грн.

25 травня 2010 року ОСОБА_2, використовуючи свої повноваження, приблизно о 16 год. дав вказівку секретареві виконавчого комітету ОСОБА_6 терміново виготовити рішення двадцять восьмої сесії двадцять пятого скликання Водянобалківської сільської ради від 21.05.2010 року «Про надання дозволу на продаж нежитлового приміщення сільського клубу, топочної, розміщених за адресою: с. Кратова Говтва Диканського району Полтавської області по вул. Центральній, 22-а на користь ОСОБА_5П.» після чого на службовому автомобілі поїхав до м. Полтави.

25 травня 2010 року близько 17 год. 30 хв. в автомобілі НОМЕР_1 на території автостоянки, розташованої в м. Полтаві по вул. Зіньківська, 57, ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 рішення 28 сесії 25 скликання Водянобалківської сільської ради від 21.05. 2010 року.

Після чого, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, сказав ОСОБА_5, що останній вже може ремонтувати будівлю клубу, підтверджуючи таким чином свої попередні обіцянки у тому, що отримавши хабара в сумі 50 тис. грн., він гарантуватиме передачу будівлі сільського клубу у власність ОСОБА_5

По закінченню розмови ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_2 одержав хабар у вигляді двох грошових купюр номіналом 500 грн. та 98 шт. паперових сувенірних банкнот аналогічним номіналом, складених в пачку та скріплених банківською стрічкою з позначенням: «Банкноти Національного банку України» «Сто аркушів по 500 грн. сума 50 000грн.».

Вважаючи отримані грошові кошти справжніми, не розриваючи банківську стрічку та не перераховуючи гроші, ОСОБА_2 поклав їх у праву кишеню брюк та вийшов із автомобіля на територію автостоянки.

Однак зрозумівши, що до нього наближаються працівники міліції, повернувся до автомобіля та викинув гроші на переднє праве сидіння, після чого був затриманий працівниками міліції.

В апеляції прокурора вказується про м»якість призначеному засудженому покарання і ставиться питання про скасування вироку та постановлення нового вироку,яким призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі .

В апеляції захисника захисника ставиться питання про визначення винному покарання із застосуванням ст.75 КК України з урахуванням визнання вини у вчиненому злочині, щирого каяття та хворобливого стану здоров»я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляції, пояснення засудженого та його захисника на підтримання своєї апеляції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненому злочину доведена перевіреними судом та наведеними у вироку доказами і засудженим в апеляційному порядку не оскаржується .

Його дії за ст. 368 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно, а покарання судом визначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України .

При цьому судом обґрунтовано враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та наявність обставини, що пом»якшує покарання, якою суд визнав обгрунтовано щире каяття засудженого .

Покарання ОСОБА_2 обране в межах санкції закону, за яким він засуджений, у вигляді реального відбуття позбавлення волі за відсутності обставин, що обтяжують покарання .

Надмірно м»яким його, за таких умов, колегія суддів не вважає.

Доводи прокурора з цього приводу непереконливі, а тому до уваги бути прийнятими не можуть.

В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_2, будучи службовою особою, що займала відповідальне становище, вчинив тяжкий злочин з використанням займаної посади та приймаючи до уваги конкретні обставини злочину, характер й розмір хабара, рішення суду про визначення засудженому покарання у вигляді реального відбуття позбавлення волі колегія суддів вважає правильним, у зв»зку з чим підстав для застосування в даному випадку положень ст.75 КК України не вбачає .

Доводи апеляції захисника з цього приводу на увагу не заслуговують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора Київського району м. Полтави та захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2011 р. відносно засудженого ОСОБА_2 - без зміни .

С У Д Д І :

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9