Справа № 200/4297/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 травня 2026 року Справа №200/4297/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року, яке набрало законної сили, зобов`язано позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Cлов`янськ, вул.Генерала Батюка, 8, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 21.03.2024 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 21.03.2024 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.02.2026 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання судового рішення.

04.05.2026 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало звіт про виконання даного судового рішення, в якому зазначено, що Головним управлінням на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21.03.2024 без обмеження максимальним розміром з урахуванням підвищення пенсії, встановленого постановою № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році». Розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням встановлених надбавок та підвищень без обмеження максимальним розміром з 21.03.2024 становить 39957,42 грн.

Водночас, Головне управління зазначає, що з 01.01.2025 набула чинності постанова від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану». З урахуванням означеного розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 розраховано із застосування означеної постанови та становить 29458,63 грн

З 01.01.2026 набула чинності постанова від 30.12.2025 № 1778 «Про визнання порядку виплати пенсії деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану». З урахуванням означеного розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 розраховано із застосування означеної постанови та становить 31668,31 грн.

Посилаючись на ст. 383 КАС України, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зауважує, що питання застосування постанов № 1 та № 1778 до розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 та 01.01.2026 не було предметом розгляду у межах адміністративної справи № 200/4297/24 та при розгляді справи, судом не вирішувалось.

Щодо заборгованості, яка утворилась внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду по справі № 200/4297/24, то Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що залишок заборгованості згідно Рішення суду ОСОБА_1 станом на 22.04.2026 складає 243158,94 грн, який зафіксований у передбаченій Порядком обліковій системі Пенсійного фонду України.

Зі свого боку з урахуванням положень ст. 19 та п.5 ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України за ініціативи Головного управління/керівника Головного управління на виконання судового рішення з метою прискорення розрахунків по боргових зобов`язаннях та виділення коштів на означені цілі було спрямовано до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня запити від 03.03.2026 № 0500-0507-5/20993, від 04.03.2026 № 0500-0504-5/21372 та 03.04.2026 №0500-0507-5/34347.

Відповідно до отриманих відповідей від 02.04.2026 № 2800-030101-9/23511 та від 02.04.2026 № 2800-030101-9/23402, Пенсійним фондом України повідомлено, що фінансування означеної категорії виплат буде здійснюватися відповідно до законодавства, що регулює видатки за рахунок державного бюджету, суми виділених з державного бюджету асигнувань на означені цілі та діючого порядку виплати боргових зобов`язань по рішеннях судів згідно Постанови № 821.

Відтак відповідач вважає судове рішення від 05.09.2024 року виконаним.

11.05.2026 року представником позивача надані заперечення на звіт, згідно змісту яких наголошено, що згідно з розпорядженням Відповідача про перерахунок від 28.02.2024, середньомісячний заробіток позивача для обчислення пенсії було офіційно визначено у розмірі 78 828,19 грн. Натомість у звітному розрахунку від 11.03.2026 відповідач застосував занижену базу заробітку 57 479,76 грн., що призвело до зменшення розміру як поточної пенсії, так і заборгованості в цілому.

Розглянувши звіт, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як вже було зазначено вище, в підтвердження позиції щодо виконання рішення суду в повному обсязі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було надано до суду рішення № 21 про перерахунок пенсії від 11.03.2026 08:47, 08:50, 08:52, в яких при обрахунку пенсії застосовано показники середньомісячного заробітку: «57479, 76000», «57479, 76000» та «64089, 90000» відповідно. Проте відповідно рішення № 21 про перерахунок пенсії від 28.02.2024 03:48 показник середньомісячного заробітку дорівнює «78828, 19000».

Таким чином суд погоджує позицію представника позивача з приводу зменшення середньомісячного заробітку при виконанні рішення суду.

Відтак, рішення суду по справі № 200/4297/24 не є виконаним в повному обсязі.

Як визначено ч. 1-2 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 382-3 КАС України, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Згідно ч. 5 ст. 382-3 КАС України, якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Оскільки до теперішнього часу судове рішення не виконано, суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду звіт про його повне виконання у двомісячний строк.

При цьому суд вважає, що підстави для накладання штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В прийнятті звіту, наданого на виконання ухвали від 02.02.2026, - відмовити.

Повторно зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2025 року по справі № 200/4297/24 протягом двох місяців з дня набрання даною ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Стойка