Справа № 320/17838/26
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2026 року м. Київ № 320/17838/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ТОВ "ТІСО АРКІТЕКТ МЕТАЛЛ ЕНД ГЛАСС КОНСТРАКШН " про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з позовом до ТОВ "ТІСО АРКІТЕКТ МЕТАЛЛ ЕНД ГЛАСС КОНСТРАКШН " про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність: 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником): 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161. 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.

Частиною 3 статті 161 КАС України встановлено, що до матеріалів позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями абзацу 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2026- 3 328,00 грн.

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних (3 328, 00 грн) осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту позовної заяви виходить, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру на суму 909, 45 грн.

Отже, з урахуванням положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 3 328, 00 грн.

В матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору у визначеному законом розмірі, однак міститься клопотання позивача про звільнення від спрали судового збору.

Суд відмовляє у даному клопотанні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Отже, підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан скаржника.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач посилається на те, що Управління не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, оскільки напрями використання коштів Пенсійного фонду України, визначені у ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не передбачають можливості здійснення витрат на сплату судового збору.

Також, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначає, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Суд наголошує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом є однією з засад суудочинства та передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання адміністративного позову є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з таким позовом.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», кошти Пенсійного фонду використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.

Отже, Закон прямо передбачає можливість використання коштів на фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження неможливості його сплати, а судом не встановлено обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України можуть бути підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 3 328, 00грн.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ТОВ "ТІСО АРКІТЕКТ МЕТАЛЛ ЕНД ГЛАСС КОНСТРАКШН" про стягнення заборгованості залишити без руху.

2. Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Терлецька О.О.