Справа № 160/6278/26
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 рокуСправа №160/6278/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області Рижкова Олега Валентиновича в інтересах держави в особі Управління культури виконкому Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромаркет» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
16.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області Рижкова Олега Валентиновича в інтересах держави в особі Управління культури виконкому Криворізької міської ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромаркет» (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Євромаркет», яка полягає у не укладенні з Управлінням культури Виконкому Криворізької міської ради охоронного договору на об`єкт культурної спадщини - «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області;
- зобов`язати ТОВ «Євромаркет» протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням культури виконкому Криворізької міської ради охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромаркет» є власником нерухомого майна - об`єктом культурної спадщини, який в силу Закону України ''Про охорону культурної спадщини'' зобов`язаний укласти охоронний договір з Управління культури виконкому Криворізької міської ради, проте, незважаючи на звернення останнього до відповідача охоронний договір так і не укладений, що може привести до знищення пам`ятки культури та порушення інтересів територіальної громади.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2026 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 17.04.2026, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
25.03.2026 позивачем долучено до матеріалів справи докази у цій справі.
04.05.2026 за заявою відповідача від 01.05.2026 до участі у справі № 160/6278/26 залучено представника ТОВ "Євромаркет" адвоката Абрамова Дениса Вячеславовича, ордер серії АЕ №1490943 від 01.05.2026 року, та надано доступ по електронної справи в підсистемі «Електронний суд».
19.05.2026 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позову та зазначає, що будівля складається з двох приміщень (№1 та №2), які розташовані на правому та лівому крилі, що підтверджується схематичним планом, оригінал якого знаходиться в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР. Представник зазначає, що справа стосується будівлі №35, розташованої по проспекту Поштовому в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, а не вбудовані приміщення. Відповідач є власником двох окремих різних вбудованих нежитлових приміщень, а не будівлі в цілому. Відтак, на думку відповідача, твердження прокурора про те, що ТОВ «ЄВРОМАРКЕТ» є власником пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення - «Житловий будинок кінець ХІХ ст.», з охоронним номером 138, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок № 35, що складається з двох приміщень (№1 та №2), які розташовані на правому та лівому крилі будівлі є не спроможними та ґрунтуються на припущеннях.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що власники пам`яток архітектури та історії, що знаходяться у місті Кривому Розі на проспекті Поштовий (кол. назва Карла Маркса), будівля № 35 - «Житловий будинок кінець XIX ст.», що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області, з охоронним номером 138 згідно розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 158-р від 12.04.1996 «Про затвердження Переліку пам`яток архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області», не виконують обов`язок запобігання знищенню, руйнуванню, пошкодженню, спотворенню пам`яток архітектури та історії та підтримання пам`яток в належному стані.
Як убачається з матеріалів справи, вищезазначена будівля складається з двох приміщень (№1 та №2), які розташовані на правому та лівому крилі будівлі.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час власником пам`ятки та містобудування місцевого значення - «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, є ТОВ «Євромаркет», якому належать наступні об`єкти нерухомого майна:
1) Нежитлове приміщення №1, розташоване на першому та другому поверхах двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 243,2 кв.м.
Рішенням Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №225 від 21.05.2008 було присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення №1, у будівлі №35 по пр. Карла Маркса, власником якого було ТОВ «Віятех».

Згідно договору купівлі-продажу ВТІ №665851, ВТІ №665852, серія та номер: реєстр №890, виданого 01.07.2013, ТОВ «Віятех» здійснило відчуження об`єкта ТОВ «Євромаркет».

На теперішній час право власності на вказаний об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі вказаного договору купівлі-продажу за ТОВ «Євромаркет» (реєстраційний номер майна 0).

2) Нежитлове приміщення №2, розташоване на першому та другому поверхах двоповерхової нежитлової будівлі, загальною площею 245,8 кв.м.

Право власності первісно виникло у ТОВ «Євромаркет» на підставі договору купівлі-продажу з ТОВ «Штенське-Україна» №14 від 16.08.1998.

В подальшому ТОВ «Євромаркет» здійснено реконструкцію зазначеного приміщення, а також рішенням виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №218 від 18.08.2004 було присвоєно поштову адресу об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення №2 у будівлі №35 по пр. Карла Маркса, власником якого є ТОВ «Євромаркет».

Після реконструкції та присвоєння поштової адреси виконавчим комітетом Криворізької міської ради ТОВ «Євромаркет» видано свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 01.07.2008.

Так, у 2020 та 2024 роках представниками органу охорони культурної спадщини управління культури Виконкому Криворізької міської ради були направлені на розгляд та підписання проєкти охоронних договорів із супроводжуючими листами власнику зазначеної пам`ятки та акти технічного обстеження пам`ятки культурної спадщини. До теперішнього часу відповіді на листи не отримані, питання не вирішено, охоронний договір на вищевказану пам`ятку відсутній.

Вважаючи, що ТОВ «Євромаркет» у порушення вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини, свідомо нехтує вимогами закону щодо обов`язку укладення охоронного договору на об`єкт культурної спадщини - пам`ятку архітектури місцевого значення Житлового будинку кінець XIX ст., з охоронним номером 138, позивач звернувся до суду із цим позовом в інтересах держави.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно частин першої, третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як передбачено пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону №1697-VII, під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Про встановлені порушення пам`яткоохоронного законодавства окружною прокуратурою повідомлявся Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а також виконком Криворізької міської ради, до повноважень яких належить вирішення питань охорони культурної спадщини місцевого значення.

Згідно відповіді Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 02.02.2026 за вих. № 249/0/161-26, з метою встановлення ефективної системи охорони культурної спадщини, структурним підрозділом облдержадміністрації у сфері охорони культурної спадщини, управлінням культури, туризму, національностей і релігій облдержадміністрації наказами від 20.04.2021 № 28 «Про делегування повноважень» та від 31.10.2024 №59 «Про делегування повноважень» були делеговані повноваження по укладенню охоронних договорів на об`єкти культурної спадщини структурним підрозділам райдержадміністрацій та виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, до повноважень яких належить вирішення питань охорони культурної спадщини.

У свою чергу, структурним підрозділом, до повноважень якого належить вирішення питань охорони культурної спадщини території м. Кривий Ріг є управління культури Криворізької міської ради.

Відповідно до листа виконкому Криворізької міської ради від 29.01.2026 за вих. № 12-54681/20/76 та листа Управління культури Криворізької міської ради від 26.01.2026 за вих. № 12/17/115, підтверджено, що будівля № 35 по пр. Поштовому «Житловий будинок кінець ХІХ ст.», що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області, з охоронним номером 138. У 2020 та 2024 роках представниками органу охорони культурної спадщини управління культури Виконкому Криворізької міської ради були направлені на розгляд та підписання проєкти охоронних договорів із супроводжуючими листами власнику зазначеної пам`ятки та акти технічного обстеження пам`ятки культурної спадщини (до теперішнього часу відповіді на листи не отримані, питання не вирішено, охоронний договір на вищевказану пам`ятку відсутній).

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 у справі № 464/2638/17 триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, на дату звернення позивача до суду з позовом про порушення вимог закону з боку відповідача порушення не припинило існувати, що дає підстави для звернення до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. З Конституції України); для здійснення такої діяльності органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

У постанові від 15.07.2019 у справі № 420/5625/18 Верховний Суд дійшов висновку, що під судовим захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Право суспільства на збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, гарантоване ст. 54 Конституції України.

У цьому спорі приватне право (інтерес) відповідача ТОВ «Євромаркет» протиставляється публічному інтересу, який виражається у збереженні та охороні історико-культурної спадщини.

Відтак, забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання відповідачем вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 826/12524/18.

Отже, державний інтерес у цій справі полягає у зупиненні порушень відповідачем пам`яткоохоронного законодавства шляхом укладення ним охоронного договору на об`єкт культурної спадщини «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму.

Відтак, на думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві позивач обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту та дотримався строку звернення до суду з цим позовом.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини». Охорона об`єктів культурної спадщини визнається одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Отже, держава в особі її органів зобов`язана забезпечувати на своїй території охорону об`єктів культурної та історичної спадщини, вживати заходи для здійснення обліку таких об`єктів, запобіганню руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечувати їх захист, збереження та утримання, що, головним чином, спрямовано на захист суспільного (публічного) інтересу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на пі об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Отже, охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.

Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини», є адміністративним договором.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суд від 23.12.2019 у справі №806/1536/18.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 (далі Порядок №1768) власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 зафіксовано, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: 1) акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1: 50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Отже, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка до якого мають бути додані додаткові документи.

З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що власником пам`ятки архітектури та містобудування місцевого значення - «Житловий будинок кінець ХІХ ст.», з охоронним номером 138, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок № 35 є ТОВ «ЄВРОМАРКЕТ», якому належать наступні об`єкти:

нежитлове приміщення № 1, розташоване на першому та другому поверсі, загальною площею 243,2 кв., згідно договору купівлі-продажу від 01.07.2013, укладеного між ТОВ «ВІЯТЕХ» та ТОВ «ЄВРОМАРКЕТ», зареєстрованого в реєстрі № 890, нотаріальний бланк: ВП №6658651, ВП №6658651, (реєстраційний номер майна: 0);

нежитлове приміщення № 2, розташоване на першому та другому поверсі, загальною площею 245,8 кв., на підставі договору купівлі-продажу №14 від 16.08.1998, укладеного між ТОВ «ШТЕНСЬКЕ-УКРАЇНА» та ТОВ «ЄВРОМАРКЕТ», після реконструкції якого виконавчим комітетом Криворізької міської ради видано Свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 01.07.2008 (реєстраційний номер майна: 7282782).

Відповідно до історико-архітектурного опорного плану м. Кривий Ріг, затвердженого ХХІІ сесією VІI скликання Криворізької міської ради рішенням від 27.06.2017 за №1793, зазначена будівля знаходиться в межах історичного ареалу «Центральний».

Згідно акту технічного обстеження стану пам`ятки культурної спадщини Управління культури Виконкому Криворізької міської ради № 138 від 01.02.2024 - пам`ятка перебуває у задовільному стані.

Статус даної будівлі як пам`ятки архітектури місцевого значення та його перебування на державному обліку згідно з розпорядженням Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 158-р від 12.04.1996 підтверджено також відповідями Міністерства культури від 29.01.2026 за вих. № 06/117/512-26 та Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 02.02.2026 за вих. № 249/0/161-26.

Нерухоме майно «Житловий будинок кінець XIX ст.» по пр. Поштовому, 35, у місті Кривому Розі Дніпропетровської області є об`єктом культурної спадщини.

Підсумовуючи викладене, оскільки станом на час розгляду цієї адміністративної справи охоронний договір на вищезазначену пам`ятку архітектури не укладено, а власник будинку з відповідною заявою до Управлінням культури виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області не звертався, суд доходить висновку про зобов`язання ТОВ «Євромаркет» протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням культури виконкому Криворізької міської ради охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що за приписами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору не підлягають розподілу незалежно від результатів розгляду справи по суті.

Відповідно до частини четвертої ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно частини п`ятої ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132,139,193,241-246, 250, 251,257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Керівника Криворізької центральної окружної прокуратури Дніпропетровської області Рижкова Олега Валентиновича (50074, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Книжна, 1А, код ЄДРПОУ ) в інтересах держави в особі Управління культури виконкому Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромаркет" (50000, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пр. Поштовий, 35, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Євромаркет», яка полягає у не укладенні з Управлінням культури Виконкому Криворізької міської ради охоронного договору на об`єкт культурної спадщини - «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області.

Зобов`язати ТОВ «Євромаркет» протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Управлінням культури виконкому Криворізької міської ради охоронний договір на об`єкт культурної спадщини - «Житловий будинок кінець XIX ст.», з охоронним номером 138, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Поштовий, будинок №35, що є пам`яткою архітектури та містобудування місцевого значення Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець