Справа № 280/2164/26
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Справа № 280/2164/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

третя особа - Міністерство оборони України

про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), третя особа -Міністерство оборони України (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень, бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 у вирішенні питання звільнення з військової служби ОСОБА_1 , протиправною;

зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , вчинити певні дії, а саме - негайно звільнити з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , допустивши судове рішення до негайного виконання не зважаючи на апеляційне оскарження такого рішення відповідачем, за підставою, вказаною у абз. 11 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

В обґрунтування позовних вимог вказує, що був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлений для проходженні військової служби до військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1530 від 07.01.2026. Зазначає, що 06 лютого 2026 року адвокатом Богославським А.С. було направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України (для відома) яким адвокат просив надати інформацію щодо проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Проте, стверджує, що військова частина НОМЕР_1 ніяких відповідей на адвокатський запит, дій по відношенню до військовослужбовця не приняла, що за наявності перелічених документів, доданих до адвокатського запиту, є бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Покликається на те, що з наданих до військової частини медичних документів вбачається, що у дружини військовослужбовця наявна ІІІ група інвалідності внаслідок онкологічного захворювання, яке в свою чергу призвело до повного видалення однієї з молочних залоз. Вважає бездіяльність відповідача протиправною. Просить задовольнити позов.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у письмовому відзиві від 29.04.2026 вх.№23288 посилається на те, що військовою частиною НОМЕР_1 не було допущено протиправно бездіяльності у «вирішенні питання звільнення з військової служби ОСОБА_1 », оскільки позивач не звертався із відповідним рапортом в будь-якій формі. Просить відмовити у позові.

Третя особа надала пояснення вх. № 19649 від 14.04.2026, де вказала, що права позивача на час розгляду цієї справи не порушені, оскільки відсутні належні докази подання рапорту про звільнення відповідачу встановленим порядком та відповідно відсутня відмова відповідача у звільненні. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Вважає, що оскільки, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вказує, що позовні вимоги в частині зобов`язального характеру також не підлягають задоволенню, оскільки взаємопов`язані з розглядом рапорту по суті. В свою чергу, позивач не позбавлений права повторно звернутись із рапортом про звільнення з військової служби у встановлений спосіб та із дотриманням процедури звільнення. Просить відмовити у позові.

Ухвалою суду від 18.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 02.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.03.2026 заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 280/2164/26, - повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 16.04.2026 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 280/2164/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Міністерство оборони України про зобов`язання вчинити дії- відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026 №7 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.

06 лютого 2026 року адвокатом Богославським А.С. було направлено адвокатський запит до військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України, яким адвокат просив надати наступну інформацію: з якого числа, місяця та року ОСОБА_1 проходить військову службу під час мобілізації, в особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 ; яке військове звання та ВОС присвоєна ОСОБА_1 при зарахуванні на військову службу під час мобілізації, в особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 ; дата та номер наказу, яким включено до штатного розкладу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , призваного на військову службу під час мобілізації, в особливий період; чи повідомлялося командування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_1 , що він має підставу для звільнення з військової служби за сімейними обставинами; скільки часу потрібно командуванню військової частини НОМЕР_1 для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за абз. 11 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за наявності завірених нотаріально документів, підтверджуючих вказані сімейні обставини.

Покликаючись на відсутність відповіді на адвокатський запит, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо звільнення позивача з військової служби, представник позивача звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Основними керівними документами, що регулюють Порядок проходження військової служби громадянами, звільнення з військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ) (далі - Закон України № 2232-XII), Указ Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення), Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170 (далі - Інструкція).

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII встановлено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України № 2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Відповідно до п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах:

3) під час дії воєнного стану:

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

дружина, якщо обоє із подружжя проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці;

військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

військовослужбовці, які є усиновлювачами, на утриманні яких перебуває (перебувають) дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями, патронатними вихователями, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років;

виховання військовослужбовцем дитини з інвалідністю віком до 18 років, у разі відсутності інших осіб, які зобов`язані її виховувати;

утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

виховання військовослужбовцем дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність, за умови що такі особи не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

необхідність здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів;

необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами;

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;

якщо їхнім близьким родичам (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) посмертно присвоєно звання Герой України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції Гідності (листопад 2013 року - лютий 2014 року).

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону № 2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п. 233 Положення, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) ІНФОРМАЦІЯ_3, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 12.11 Інструкції, перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Відповідно до пп.24 п. 5 додатку 19 Інструкції, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається ч. 12 ст. 26 Закону України № 2232-XII, подаються:

копія аркуша бесіди;

копія рапорту військовослужбовця; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років);

документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме, зокрема, у разі необхідності здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів: копія свідоцтва про шлюб; один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка): довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом МОЗ від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946; документ, що підтверджує наявність у дружини (чоловіка) захворювання та/або причину інвалідності;

На підставі розгляду отриманих документів командир ухвалює рішення про звільнення з військової служби або відмову. Посадова особа, яка відповідно до пункту 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України має право видавати накази по особовому складу про звільнення військовослужбовців, видає наказ по особовому складу щодо звільнення особи з військової служби за зазначеною підставою.

Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, з метою впорядкування та належної організації роботи з рапортами військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, наказом Міністерства оборони від 06.08.2024 № 531 затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерстві оборони України (далі - Порядок № 531).

Цей Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту (п.1 розділ І Порядку №531).

Пунктом 2 розділу І Порядку №531 передбачено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).

Рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації. (п.1 розділу ІІ Порядку №531).

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства суд висновує, що військовослужбовці звільняються з військової служби, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається ч. 12 ст. 26 Закону України № 2232-XII на підставі рапорту та доданих до нього документів, які підтверджують підстави звільнення. Саме звернення військовослужбовця з відповідним рапортом до командира військової частини є підставою для розгляду питання про його звільнення з військової служби.

Судом встановлено, що позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.01.2026 №7 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. Тобто, позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу у відповідача. Доказів іншого суду не надано.

При цьому, представник покликається на протиправну бездіяльність командування військової частини НОМЕР_1 у вирішенні питання звільнення з військової служби позивача, з підстав необхідності здійснювати догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення його з військової служби, що зумовило б обов`язок відповідача вчинити дії щодо розгляду такого питання.

Більш того, представник позивача у позовній заяві навіть не покликається на те, що таке звернення з рапортом мало місце у спірних правовідносинах.

При цьому, звернення представника позивача з адвокатським запитом про надання інформації саме по собі не є підставою для розгляду питання про звільнення позивача з військової служби.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо вирішення питання звільнення з військової служби ОСОБА_1 , та, відповідно, зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у позові, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), третя особа - Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітряних сил, 6, ) про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25 травня 2026 року.

Суддя Л.Я. Максименко