Справа № 340/3637/25
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2026 року

м. Київ

справа №340/3637/25

адміністративне провадження № К/990/20707/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Білак М.В., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі №340/3637/25

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Херсонській області, які полягають у грубому порушені вимог Закону України "Про звернення громадян", а саме наданні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не належних (з недостовірними даними) відповідей №74/5/1-2025 від 05 лютого 2025 року, №135/5/1-2025 від 04 березня 2025 року, №221/5/1-2025 від 07 квітня 2025 року, а також не наданні відповіді на звернення від 06 лютого 2025 року, вх. №5/Л-25 від 07 лютого 2025 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області моральну шкоду за не надання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не належних (з недостовірними даними) відповідей №74/5/1-2025 від 05 лютого 2025 року, №135/5/1-2025 від 04 березня 2025 року, №221/5/1-2025 від 07 квітня 2025 року, а також не наданні відповіді на звернення від 06 лютого 2025 року, вх. №5/Л-25 від 07 лютого 2025 року, у розмірі - 75 тис. грн., без відрахування податків та зборів, перерахувавши її на картковий рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області, які полягають у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, (надбавки до посадового окладу у розмірі 50% відповідно до п. 4.1 постанови Кабінету міністрів України від 15 червня 1994 року №414 - за період з 21 березня 2023 року по 13 березня 2024 року, за виконання роботи в умовах режимних обмежень), за період з 27 вересня 2024 року по 30 травня 2025 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, (надбавки до посадового окладу у розмірі 50% відповідно до п. 4.1 постанови Кабінету міністрів України від 15 червня 1994 року №414 - за період з 21 березня 2023 року по 13 березня 2024 року, за виконання роботи в умовах режимних обмежень), за період з 27 вересня 2024 року по 30 травня 2025 року, без відрахування податків та зборів, перерахувавши його на картковий рахунок позивача.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду за не нарахування та невиплату середнього заробітку, за час затримки розрахунку при звільненні, (надбавки до посадового окладу у розмірі 50% відповідно до п. 4.1 постанови Кабінету міністрів України від 15 червня 1994 року №414 - за період з 21 березня 2023 року по 13 березня 2024 року, за виконання роботи в умовах режимних обмежень), у період з 27 вересня 2024 року по 30 травня 2025 року, у розмірі - 8 тис. грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо нездійснення повного розрахунку при звільнені зі служби ОСОБА_1 .

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 16 751,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, позивач звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Ураховуючи, що ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У тексті касаційної скарги заявник зазначає, що указана справа має виняткове значення для позивача, оскільки, справа має суто виняткове значення, так як ключові події і обставини справи відбувалися в военний час (у порівнянні з третьою та четвертою позовними вимогами), як для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що оцінка судом «виняткового значення» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Справа яка має виняткове значення для її учасника, може бути виокремлена із загальних правил розгляду адміністративних справ Верховним Судом, якщо виявлено після апеляційного розгляду справи неоднакове застосування судома апеляційної інстанції одного й того ж положення закону.

Установлення у КАС України виняткових підстав для касаційного оскарження у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним, має слугувати формуванню дієвої судової системи та гарантувати особі права на остаточне та обов`язкове судове рішення.

З наведених скаржником доводів не вбачається виняткового випадку й того, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу. Скаржник не продемонстрував й наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі №340/3637/25.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

М.В. Білак

М.І. Смокович

Судді Верховного Суду