Справа № 320/22068/25
Суддя: Діска А.Б.
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року № 320/22068/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої Діски А. Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Миколаївської області в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення ДПС України за результатами розгляду скарги щодо рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 07.02.2025 № 1558.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Миколаївській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 30.01.2025 № 1114.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС в Миколаївській області виключити ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є протиправним та необґрунтованим, оскільки не містить конкретних підстав (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів для його прийняття. Позивачем було надано пояснення та документи стосовно господарських операцій, які належним чином підтверджують спроможність позивача здійснювати господарську діяльність, однак відповідачем надані документи не були взяті до уваги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами опрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності встановлено, що основний вид діяльності платника - вирощування с/г продукції. При цьому, платником здійснюється накопичення залишків нереалізованих товарів за недостатності місць для їх зберігання та здійснюється постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податку на додану вартість, що сторони не заперечують.

14.01.2025 комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №6503 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким позивача визначено таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку за пунктом 8 Критеріїв ризиковості, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 та за кодами податкової інформації: 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Позивачем подано повідомлення про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податків критеріям ризиковості платника податку.

На підставі пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 30.01.2025 №1114 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, згідно яких ОСОБА_1 визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку відповідно до пункту 8 Критерії ризиковості платника податку.

У вказаному рішенні зазначено наступні коди податкової інформації, які стали підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Крім того, у вказаному рішенні зазначено про ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Не погодившись з рішенням відповідача про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, позивач звернувся до ДПС України зі скаргою, яку рішенням від 07.02.2025 залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідачів, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не відповідає вимогам чинного законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема: п.8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з п. 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 вказаного Порядку №1165 також визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Пункт 7 Порядку № 1165 визначає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (п. 8 Порядку № 1165).

Таким чином, законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання платником податку для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

У свою чергу Критерії ризиковості платника податку наведені у додатку 1 до Порядку №1165 є вичерпним.

Зокрема, пункт 8 додатку 1 до Порядку № 1165 передбачено наступний критерій ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Системний аналіз норм вищевказаного Порядку №1165 свідчить, що для віднесення до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, у рішенні Комісія має зазначити джерела отримання податкової інформації, зміст податкової інформації та висновки комісії про ризиковість конкретної господарської операції, які ґрунтуються на аналізі матеріалів щодо конкретної господарської операції та загальної інформації про платника податку, наявної в ДПС.

Внесення платника податків до переліку ризикових платників на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку є підставою для зупинення реєстрації в ЄРПН в подальшому всіх складених платником податку податкових накладних/розрахунків коригування.

Судом встановлено, що комісією регіонального рівня прийнято рішення від 30.01.2025 №1114, згідно з яким позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку п. 8 Критерії ризиковості платника податків.

Зазначено наступні коди податкової інформації, які стали підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

Як зазначалось судом, оскаржуване рішення прийняте з підстав відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, а саме пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Додатком №1 до Порядку №1165 визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, пункт 8 яких передбачає, що такий критерій, як наявність у контролюючих органів податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В той же час, оскаржуване рішення не містить жодних обґрунтованих підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку за ознакою - "наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції".

Як зазначено вище вирішенню Комісією питання щодо відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку має передувати складання та направлення цим платником податкової накладної/розрахунку коригування для їхньої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Лише за наявності цієї умови контролюючим органом проводиться перевірка поданих податкової накладної/розрахунку коригування та, як наслідок, моніторинг платника податку в цілому.

При цьому, до суду не надано будь-яких пояснень чи доказів, що позивачем направлялись для реєстрації контролюючому органу податкові накладні чи розрахунки коригування.

Таким чином, спірне рішення прийнято комісією регіонального рівня не за наслідками подання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що має передувати його моніторингу контролюючим органом як платника податку, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних Державної податкової служби.

Так, у постанові від 27 травня 2025 року у справі № 260/4707/23 Верховний Суд зазначив, що виходячи з питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.05.2025 у справі №260/3479/24.

В постанові від 14.05.2025 у справі №260/3479/24 Верховний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість прийнято не за наслідками подання ним податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування. У рішенні податковим органом не зазначено, яка саме операція та по якій податковій накладній була предметом дослідження та віднесена ним до ризикової. Вказане рішення прийнято відповідачем у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що свідчить про прийняття такого рішення не у спосіб, визначений законом.

Верховний Суд у своїй постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20, зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Рішення комісії не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості. Крім того, незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Суд зазначає, що у випадку неконкретизації податкової інформації у рішенні про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника за п. 8 Критеріїв ризиковості, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.

Тобто, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна певна податкова інформація, яка визначає ризиковість здійснення господарської операції, комісія повинна була обґрунтувати у рішенні, на підставі якої конкретної інформації вона дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Крім того, сам платник податку повинен бути обізнаний із податковою інформацією, яка стала підставою для віднесення його до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, оскільки це забезпечує його право подати на розгляд комісії документи, необхідні для розгляду питання про виключення платника з переліку таких, які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.04.2023 по справі № 280/3639/20 та від 18 листопада 2025 року по справі № 140/6764/24.

Суд зазначає, що спірне рішення містить лише перелік господарських операцій, визначених як ризикові.

Разом з тим оскаржуване рішення містить лише узагальнену інформацію щодо підстав його прийняття. Зокрема, відповідачем не було ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника податку, у яких були відображені такі операції. Відтак зазначене рішення не містять належного обґрунтування підстав і причин віднесення позивача до переліку ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Водночас податкова інформація, яка перебуває у розпорядженні контролюючого органу, фактично має характер статистичних даних, що самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень законодавства та не є належним підтвердженням ризиковості платника податків.

Будь-яка податкова інформація, у тому числі та, що надається іншими контролюючими органами, має виключно інформаційний характер і сама по собі не може вважатися належним доказом у розумінні законодавства. Крім того, Порядком №1165 встановлено чітко визначений перелік умов, за наявності яких Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних має право віднести підприємство до категорії платників податку, що відповідають критеріям ризиковості.

Водночас під час розгляду даного спору відповідачем не було надано жодних доказів того, що позивач подавав до контролюючого органу для реєстрації податкові накладні або розрахунки коригування. Таким чином, із змісту оскаржуваних рішень вбачається, що вони були прийняті комісією регіонального рівня не за результатами подання позивачем податкової накладної чи розрахунку коригування для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що повинно передувати здійсненню контролюючим органом моніторингу такого платника податку, а виключно у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою з інформаційних баз даних Державної податкової служби.

Зазначені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення, яке безумовно спричиняє для позивача негативні наслідки, не містить належних мотивів і обґрунтувань щодо віднесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Крім того, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, хоч і містить посилання на коди податкової інформації, яка є підставою для його прийняття, проте не містить чіткої причини його прийняття та розшифровку, яка безпосередньо податкова інформація слугувала підставою для включення позивача до переліку ризикових платників податку.

Відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який би слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення та були покладені в основу його прийняття, як і не надано доказів того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваних рішень.

Стосовно посилань Головного управління ДПС у Миколаївській області на те, що позивачем здійснюється накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності (п. 11), суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано та у рішенні, що оскаржується, не зазначено яка саме кількість товару знаходиться в залишках у позивача.

Стосовно посилань контролюючого органу в оскаржуваному рішенні на п. 14, а саме постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваному рішенні не конкретизовано та не зазначено, придбання яких саме товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку було здійснено позивачем.

Водночас, позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності подав відповідачу та до суду документи на підтвердження здійснення господарських операцій, та добросовісності його як платника податку.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні первинні документи, які оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення, та які складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань.

Крім того, приймаючи рішення про віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості, податковий орган вказав, що в наданому платником повідомленні про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості відсутня інформація яка спростовує здійснення платником ризикових операцій.

Слід зазначити, що позивач подавав податковому органу відповідні документи, проте суб`єкт владних повноважень мав би оцінити такі документи, а не залишити поза увагою, і зазначити яких йому не вистачає документів для остаточного висновку.

Зазначені обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення, яке безумовно спричиняє для позивача негативні наслідки, не містить належних мотивів і обґрунтувань щодо віднесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності встановлено, що основний вид діяльності платника - вирощування с/г продукції. При цьому, платником здійснюється накопичення залишків нереалізованих товарів за недостатності місць для їх зберігання та здійснюється постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку, а саме, придбання автозапчастин в значних обсягах. Згідно з даними ЄРПН платником за період з 18.09.2024 по 18.12.2024 року придбано шини у кількості 1252 штуки на загальну суму ПДВ 315,8 тис.грн. Крім цього ФОП ОСОБА_2 за період з 10.09.2024 по 13.01.2025 року придбано у ТОВ «ІМПОРТЕД» () запчастини до транспортних засобів в асортименті з кодом УКТЗЕД у кількості 1227 штук на загальну суму ПДВ 435 тис.грн. ТОВ «ІМПОРТЕД» змінено назву на ТОВ «БІЛДІНГ-БУД». ТОВ «БІЛДІНГ-БУД» в 2024 році здійснено імпортні операції з придбання товарів у тому числі з кодом УКТЗЕД . Платником за вказаним кодом УКТЗЕД придбано автомобільні диски зі сплаву алюмінію, призначені для встановлення на легкові автомобілі. Станом на січень 2025 року згідно з даними за формою 20 ОПП ФОП ОСОБА_2 використовував у господарській діяльності комбайн, 2 автомобіля, автопричіп, 2 трактора, склад, бочку та земельні ділянки. Враховуючи наведену вище інформацію встановлено, що платник використовує схемний податковий кредит з метою мінімізації податкових зобов`язань з податку на додану вартість та здійснює постачання товарів за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю платника податку.

При цьому, представник позивача у додаткових поясненнях зазначив, що всі придбані платником податку у період з 18.09.2024 по 18.12.2024 року шини у кількості 1252 штук використовуються виключно у межах господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме для забезпечення експлуатації наявної сільськогосподарської техніки, що перебуває у власності та/або користуванні платника та задекларована у встановленому порядку шляхом подання повідомлення за формою №20-ОПП. Вищезазначена кількість шин призначені для використання на тракторах, комбайнах та іншій спеціалізованій сільськогосподарській техніці, яка фактично використовується у виробничому процесі (обробіток ґрунту, посів, внесення добрив, збирання врожаю тощо), що підтверджує їх безпосередній зв`язок з господарською діяльністю платника та відсутність підстав для висновків про їх невиробниче використання. Зокрема, відповідно до поданого повідомлення за формою №20-ОПП, у позивача наявні такі основні одиниці сільськогосподарської техніки: трактор колісний МТЗ-80; трактор колісний ЮМЗ-6 трактор колісний New Holland; комбайн зернозбиральний (найменування згідно обліку); сівалки різних модифікацій; дискові борони; культиватори; плуги; інша причіпна та навісна сільськогосподарська техніка. Кількість придбаних шин позивачем обумовлена як значною кількістю одиниць техніки, так і специфікою її експлуатації (інтенсивне сезонне використання, підвищене зношення, необхідність формування запасу для безперервного виробничого процесу), що є звичайною господарською практикою у сфері сільського господарства. Загальна кількість придбаних ФОП ОСОБА_1 шин у розмірі 1252 штук є економічно обґрунтованою, відповідає масштабам діяльності позивача, структурі його машинно-тракторного парку та специфіці сільськогосподарського виробництва, а отже не може розцінюватися як така, що свідчить про їх використання поза межами господарської діяльності.

Водночас слід наголосити, що доводи та сумніви, які виникають у контролюючого органу на підставі отриманої податкової інформації щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності, повинні перевірятися шляхом проведення відповідних перевірок такого платника податків за наявності передбачених Податковим кодексом України підстав, а не шляхом автоматичного визнання його «ризиковим».

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

При цьому, відповідачем не доведено, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку з відповідними наслідками у вигляді внесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Судом встановлено, що при прийнятті спірного рішення відповідачем не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, не наведено конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/10988/20 зазначив, що Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Крім того, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд доходить висновку, що рішення №1114 від 30.01.2025 про відповідність Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника податків носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача, виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на викладене, суд з метою повного відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача виключити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Крім того, застосування такого способу захисту забезпечує дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно та повністю вирішено.

Отже, позовна вимога про зобов`язання комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області виключити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, підлягає задоволенню.

Висновки суду узгоджуються з практикою Шостого апеляційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 17.03.2026 у справі №320/37864/23.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ДПС України від 07.02.2025 №1558 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, суд зазначає, що у цій справі позов подано на захист прав позивача щодо скасування рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості та виключення з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Відповідність платника податку критеріям ризиковості встановлена саме рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області від 30.01.2025 №1114.

За таких обставин негативні наслідки для позивача несе саме рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості від 30.01.2025 №1114.4, а не рішення Державної податкової служби України за результатами розгляду скарги щодо рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 07.02.2025 № 1558.

Крім того, суд у цьому рішенні дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 07.02.2025 № 1558. Тобто, порушені права позивача були відновленні належним чином.

Отже, рішення ДПС України, прийняте за результатами розгляду скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку (не створює юридичного наслідку для позивача), є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень суб`єктом владних повноважень та актом вирішення спору в досудовому порядку, а відтак підстави для скасування такого рішення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової служби України за результатами розгляду скарги щодо рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 07.02.2025 № 1558.

Згідно із ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 9084,00 грн судового збору.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Позивачем у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, тому позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмірі 6056,00 грн за дві вимоги немайнового характеру.

При цьому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, таким чином, судові витрати згідно з статтею 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 3028,00 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача в рахунок повернення пропорційно до задоволених позовних вимог, сплачений при подачі позову до суду судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Миколаївській області в розмірі 3028,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом в розмірі переплаченої суми.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Миколаївській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 30.01.2025 №1114 стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Миколаївській області виключити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (54005, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.