Справа № 580/1485/25
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1485/25 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В.В.,

суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене письмовою відповіддю «Про надання інформації щодо звільнення за сімейними обставинами ОСОБА_1 » № 1/61/10-61 від 10.01.2025;

зобов`язати відповідача прийняти рішення про звільнення позивача на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи ОСОБА_2 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в поданих позивачем документах відсутня довідка МСЕК з вказівкою про потребу у необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною. Також, зазначено, що поняття «сторонній» та «постійний» догляд є різними. Окрім того, підставою для встановлення ІІ групи інвалідності є такі порушення в організмі, які не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні такої та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно з положеннями ст. 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходить військову службу на посаді старшого кулеметника (бронеавтомобіля) 1-го відділення взводу протитанкових керованих ракет роти вогневої підтримки старший у військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Як вбачається з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією 06.08.2024 Серії 12 ААВ № 981004 ОСОБА_2 (дружині позивача) за наслідком первинного огляду встановлена ІІ група інвалідності з причин загального захворювання на строк до 01.09.2026, дата переогляду - 06.08.2026. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: стаціонарне та санаторно-курортне лікування. Нагляд та лікування лікаря-кардіолога. Потребує стороннього догляду.

Згідно Заключення ЛКК ТОВ «МЕДСЕРВІС» № 30-0057 від 09.09.2024 ОСОБА_2 у зв`язку із станом здоров`я, плановим лікуванням, посиленим медикаментозним лікуванням та плановим курсом реабілітації потребує постійного догляду зі сторони родичів. Функції догляду довірено здійснювати ОСОБА_1 .

Висновком про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за Формою № 080-4/о від 09.09.2024 ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Висновок дійсний до 05.08.2026. Висновок надається для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

03.01.2025 позивачем подано рапорт на звільнення на підставі підпункту пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дружиною з числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. До вказаного рапорту позивачем були додані копії: заключення ЛКК, Довідка МСЕК, Висновок МСЕК (Форма первинної облікової документації № 080-4/о), свідоцтво про шлюб, копія паспортів та карток платників податків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За наслідком розгляду рапорту позивача, рішенням командира Військової частини НОМЕР_1 , оформленого листом № 1/61/10-61 від 10.01.2025, позивачу відмовлено у звільненні з військової служби з посиланням на те, що у довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії зазначено «потреба у сторонньому догляді», натомість необхідно щоб було зазначено «Необхідність здійснювати постійний догляд», оскільки вказані терміни мають різне трактування.

Вважаючи такі висновки відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в розумінні вимог пп. 10 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подані позивачем до рапорту про звільнення з військової служби медичний висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 09.09.2024 (форма 080-4/о) та заключення ЛКК № 30-0057 від 09.09.2024 про потребу ОСОБА_2 у постійному сторонньому догляді є належними та достатніми документами для підтвердження того, що дружина позивача потребує постійного догляду.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Пункт 3 ч. 12 ст. 26 Закону № 2232-XII встановлює, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану, зокрема, необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин (подання рапорту від 03.01.2025), за наведених підстав військовослужбовець звільняється з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Тобто, наявність дружини з інвалідністю ІІ групи не є самостійною підставою для звільнення з військової служби.

Керуючись п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170)

Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції № 170 (далі - Перелік).

На виконання п. 5 Переліку, при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються:

копія аркуша бесіди;

копія рапорту військовослужбовця;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років);

документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин…

23) у разі необхідності здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи:

копія свідоцтва про шлюб;

один із документів, що підтверджує інвалідність дружини (чоловіка):

довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, визначеною МОЗ,

або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус,

або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу інвалідності,

або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді (для осіб з інвалідністю II групи).

Як встановлено вище, відповідачу разом з рапортом від 03.01.2025 позивачем було надано, серед іншого, Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією 06.08.2024 Серії 12 ААВ № 981004 ОСОБА_2 (дружині позивача) за наслідком первинного огляду встановлена ІІ група інвалідності з причин загального захворювання на строк до 01.09.2026, дата переогляду - 06.08.2026. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: стаціонарне та санаторно-курортне лікування. Нагляд та лікування лікаря-кардіолога. Потребує стороннього догляду. Також, було надано - Заключення ЛКК ТОВ «МЕДСЕРВІС» № 30-0057 від 09.09.2024 згідно якого ОСОБА_2 у зв`язку із станом здоров`я, плановим лікуванням, посиленим медикаментозним лікуванням та плановим курсом реабілітації потребує постійного догляду зі сторони родичів. Функції догляду довірено здійснювати ОСОБА_1 .

Проаналізувавши вказані норми та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані позивачем документи підтверджують факт необхідності здійснення постійного догляду за дружиною-інвалідом ІІ групи, як підстави для звільнення згідно пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ.

Враховуючи обставини справи, законодавче регулювання, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Посилання апеляційної скарги зазначені вище висновки не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновку суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку за наслідками розгляду даного спору.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

О.М. Ганечко