Справа № 420/28975/25
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 травня 2026 року

м. Київ

справа №420/28975/25

адміністративне провадження №К/990/15544/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2026 у справі № 420/28975/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі також відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди наступних періодів: стажиста народного судді Жовтневого районного суду м. Одеси за періоди з 01.08.1989 по 14.10.1992 - 03 роки 02 місяці 14 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 38 років 02 місяців 14 днів що становить 86% суддівської винагороди судді, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 36% (18*2) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 14.05.2025 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 86% суддівської винагороди судді з 14.05.2025 з урахуванням раніше виплачених сум.

15.10.2025 рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2026, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди наступних періодів: стажиста народного судді Жовтневого районного суду м. Одеси за періоди з 01.08.1989 по 14.10.1992- 03 роки 02 місяці 14 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди період роботи стажиста народного судді Жовтневого районного суду м. Одеси за період з 01.08.1989 по 14.10.1992, що становить 03 роки 02 місяці 14 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 14.05.2025 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 86% від суддівської винагороди, з урахуванням раніше виплачених сум.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 07.04.2026.

21.04.2026 року ухвалою Верховного Суду вказана касаційна скарга залишена без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору або надання доказів для звільнення від сплати судового збору та обґрунтування підстав касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України.

30.04.2026 на виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків разом з платіжним дорученням про сплату судового збору у відповідному розмірі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі відповідач, покликаючись на підпункти "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, вказує, що розгляд цієї справи у суді касаційної інстанції має для відповідача виняткове значення, до того ж, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Скаржник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки стосується 8- 9 тисяч працюючих суддів та суддів у відставці, а тому правильні висновки суду є важливими для подальшого формування правозастосовчої практики.

Також скаржник вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. На його думку, забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності як одного з фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судових рішень.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстав для висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судового рішення, відповідач зазначив, що вона подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішень не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19, від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18, а також висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 13.05.2021 у справі № 640/6062/19, від 23.10.2019 у справі № 160/173/19 та від 22.01.2025 у справі № 540/5794/21.

На обґрунтування таких доводів скаржник посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якої внесені до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII зміни дозволили зараховувати до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) професійної діяльності у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення особи на посаду судді станом на дату такого призначення. Зазначений висновок, як вказує скаржник, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 та від 17.09.2020 у справі № 9901/302/19 і надалі підтриманий Верховним Судом у постанові від 13.05.2021 у справі № 640/6062/19.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, аргументи потребують перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Верховний Суд вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2026 у справі № 420/28975/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/28975/25.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Судді Н. В. Шевцова

С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій