Справа № 120/330/26
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2026 р. Справа № 120/330/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому протиправно відмовлено в перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі наданих довідок про заробітну плату. Посилань на невідповідність вищевказаної довідки чинному законодавству відповідач не надавав, тому, на думку позивача, відсутність акту зустрічної перевірки, не може бути підставою для настання для позивача несприятливих наслідків, з урахуванням того, що сам пенсіонер вчинив усі необхідні дії для проведення перерахунку пенсії, а тому рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку із врахуванням поданого для проведення перерахунку документу є протиправним.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено останню до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Крім того, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у наданому до суду відзиві на позов заперечував щодо задоволення позову. У наданому до суду відзиві відповідач, посилаючись на ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування», якою визначено, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, зазначив про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії. За результатами розгляду матеріалів електронної пенсійної справи та документів, доданих до заяви на перерахунок від 01.12.2025 року встановлено, що Акт перевірки достовірності вищевказаних довідок відсутній. Відповідно, пенсія призначена, перерахована та виплачується позивачу у відповідності до чинного законодавства України. З огляду на вищевикладене вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії та вчинено всі дії з дотриманням норм чинного законодавства України.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що

Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

01.12.2025 позивач надав заяву про перерахунок пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000, в якій просив врахувати довідки про заробітну плату № 29, 30, 31 та №32 від 10.02.2014, з 01.11.1979 по 30.09.1999, видані Регіональною філією "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця".

Заяву позивача за принципом екстериторіальності опрацьовано спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що є відповідачем у справі.

Рішенням відповідача від 08.12.2025 № 30 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії з урахуванням наданих позивачем довідок. Підставою неврахування відомостей наданих позивачем довідок є відсутність актів перевірки довідок про заробітну плату.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком № 22-1.

Підпунктом 3 п. 2.1. Порядку 22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п.2.10 Порядку).

До заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу (пункт 2.7. Порядку 22-1).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Спірним питанням в межах цієї справи є правомірність рішення відповідача від 08.12.2025 № 30 про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії, що підлягає вирішенню з урахуванням наведених в цьому рішенні підстав для відмови.

В матеріалах справи наявні копії довідок про заробітну плату № 29, 30, 31 та №32 від 10.02.2014, з 01.11.1979 по 30.09.1999, виданих Регіональною філією "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", що не були врахована відповідачем під час вирішення питання про перерахунок пенсії позивача.

Виходячи зі змісту положень Порядку 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. При цьому, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

За змістом положень ст. 44 Закону № 1058 відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом направлення відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Відповідно до приписів Порядку № 22-1 працівник пенсійного органу під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів та відповідність оформлення таких вимогам законодавства з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, а тому сумніви останнього щодо обґрунтованості видачі документів, зокрема, довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні такої при призначенні (перерахунку) пенсії.

У спірних довідках про заробітну плату від 10.02.2014 № 29,30,31 та №32, наданих позивачем, зазначено про їх видачу на підставі відомостей особових рахунків, довідки відображують суми заробітної плати позивача, довідки видано уповноваженим органом та містять усі необхідні реквізити та відомості. Матеріали справи не містять доказів невідповідності змісту довідки первинним документам та доказів вчинення відповідачем дій з проведення перевірки обґрунтованості видачі цих довідок.

Суд зазначає, що особа не може бути позбавлена свого права на отримання пенсії у належному розмірі через нездійснення відповідачем перевірки достовірності зазначених у них відомостей. Проведення перевірки достовірності виданих документів здійснюється пенсійним органом, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 у справі №520/7125/17 посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Вказана позиція також підтримана Верховним Судом у постановах від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03.06.2021 у справі №127/8001/17.

Тобто, нездійснення відповідачем перевірки обґрунтованості видачі документів підприємствами, установами та організаціями не може бути підставою для неврахування зазначених документів при призначенні та виплаті пенсії. Виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування поданих особою документів.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає наведені відповідачем у рішенні від 08.12.2025 № 30 підстави відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача необґрунтованими, з огляду на що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення підлягають задоволенню.

Через незазначення відповідачем інших підстав відмови у перерахунку пенсії, вимоги позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01.12.2025 є також обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату недоотриманих сум пенсії (різниці між фактично виплаченою та належною) за три роки, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 55 Закону № 2262-XII нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, ст. 55 Закону № 2262-XII передбачає виплату недоплаченої пенсії однією сумою лише в тому разі, якщо пенсія належала пенсіонеру, однак, не була отримана ним вчасно з власної вини.

Між тим, ця норма не містить приписів, які б визначали спосіб дій органу ПФ щодо виплати суми пенсії, що утворилася з вини органу ПФ, зокрема, внаслідок перерахунку за рішенням суду.

Враховуючи викладене, належним виконанням судового рішення про зобов`язання здійснити позивачу виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці. При цьому, кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

З огляду на вказане, вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату різниці між нарахованою та отриманою пенсією задоволенню не підлягають.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 цієї статті встановлено, що у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення справи.

Згідно з наявними в матеріалах справи документами позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір розміром 1331,20 грн за квитанцією від 20.03.2025 №90, який з урахування виникнення спору внаслідок неправильних дій відповідача 2 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань останнього в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.03.2025 №90 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву ОСОБА_1 від 01.12.2025 про перерахунок пенсії «зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000» із врахуванням довідок про заробітну плату № 29, 30, 31 та №32 від 10.02.2014, з 01.11.1979 по 30.09.1999, виданих Регіональною філією "Південно-Західна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович