Справа № 320/59636/25
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

18 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Кузьмишиної О.М., суддів Грибан І.О., Ключковича В.Ю., розглянувши апеляційну скарги Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУЛС ТРЕЙДИНГ» до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Апелянту слід було усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору.

Ухвала суду від 01 травня 2026 року була скерована на електронний кабінет апелянта та доставлена 04.05.26 15:16, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка.

На виконання вимог цієї ухвали відповідачем 11 травня 2026 року (передано судді-доповідачу 18 травня 2026 року) подано клопотання про усунення недоліків, в якому апелянт просить суд продовжити строк на 10 календарних дні на виконання вимог ухвали суду або відстрочити для ГУ ДПС у м. Києві сплату судового збору за подачу апеляційної скарги. Указане клопотання обґрунтоване тим, що органи ДПС України не належать до розпорядників бюджетних коштів, в Україні введено воєнний стан, що зумовило дефіцит Державного бюджет України, наявністю права на відстрочення сплати судового збору з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, неможливістю позбавлення права на доступ до суду покладенням обов`язку із сплати судового збору, а також подальшою неможливістю оскарження судового рішення.

Надаючи оцінку поданому клопотанню, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тобто, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги. При цьому, судом апеляційної інстанції було надано відповідачу максимальний визначений законодавцем строк для усунення недоліків.

Верховний Суд у постанові від 17.05.2022 у справі № 826/13250/18 підкреслив, що метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників правовідносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не надано.

З огляду на викладене подана заява про продовження строку для усунення недоліків не містить підтверджених належними і допустимими доказами обґрунтувань необхідності її задоволення.

Окремо судова колегія звертає увагу, що будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку із введенням воєнного стану в України до Закону України «Про судовий збір» не внесено.

Судом враховується, що законодавчо закріплений обов`язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що тривала процедура сплати коштів або їх відсутність не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, адже не є об`єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі № 500/2544/19.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що жодних доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не надано, а додана до заяви виписка з рахунку станом на 05.04.2026 жодним чином не підтверджує відсутність коштів на рахунках ГУ ДПС у м. Києві станом на 18.05.2026. Більше того, згідно з цією випискою на рахунку апелянта за КЕКВ 2800 обліковувалися кошти в сумі 18 344,87 грн, що давало можливість забезпечити відповідачу сплату судового збору в сумі 4 542,00 грн.

З огляду на викладене подане клопотання про продовження строку для усунення недоліків не містить підтверджених належними і допустимими доказами обґрунтувань необхідності її задоволення.

Крім іншого, колегія суддів звертає увагу, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Таким чином, зважаючи на викладене, станом на 18.05.2026 недоліки апеляційної скарги в частині необхідності надання документу про сплату судового збору усунуті не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст. ст. 169, 298 КАС України, колегія суддів, -

У ХВ А Л И Л А:

В задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку на 10 календарних дні на виконання вимог ухвали суду або відстрочити для ГУ ДПС у м. Києві сплату судового збору за подачу апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУЛС ТРЕЙДИНГ» до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: О.М. Кузьмишина

Судді: І.О. Грибан

В.Ю. Ключкович