Справа № 520/33200/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 р. Справа № 520/33200/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Івано-Франківській області та Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 , повний текст складено 03.03.26 , та за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., по справі № 520/33200/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "БОТІК"

до Головного управління ДПС у Івано-Франківській області , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнень просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.12.2025 №9429; зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «БОТіК»» () з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.12.2025 №9429. Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «БОТіК»» () з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" () сплачену суму судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (). Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" () сплачену суму судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року частково задоволено заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" () судові витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги адвоката у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (). Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" () судові витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги адвоката у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (). У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Головне управління ДПС у Івано-Франківській області, не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року, подало апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте внаслідок невірного застосування норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом помилково не взято до уваги всі обставини справи, підтверджені доказами, та не надано належну правову оцінку аргументам, наведеним Відповідачем. В обґрунтування вказує, що рішення щодо включення до переліку ризикових платників було прийнято з урахуванням наявної податкової інформації щодо ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК», яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції та свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій. Зазначає, що використання контролюючим органом податкової інформації, наявної в інформаційних системах ДПС, або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певних спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення Товариства до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, безпосередньо рішення Комісії по віднесенню платника податків до переліку таких платників які відповідають критеріям ризиковості без прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань не порушує права та інтереси Позивача. Зазначає, що податковому органу невідоме походження Соняшнику (1206), що поставлявся за даними Єдиного реєстру податкових накладних на адресу ПАТ "Лебединський Насіннєвий Завод" за період з 11 по 13.08.2025 року, оскільки, згідно з поданою інформацією до податкового органу (звітами, оборотно-сальдовивми звітностями) на товарному балансі у ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК»» не було наявного Соняшнику (1206). Також наголошує на постачанні товарів суб`єктам господарювання, щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (код податкової інформації - 12). Також зазначає, що керівник (посадова особа платника податку) ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» - Обора Андрій Миколайович - є особою, яка займає аналогічну посаду більш ніж у п`яти (включно) платників податку (код податкової інформації - 16). Зазначає щодо формування реєстраційного ліміту за рахунок операцій із придбання робіт та послуг в значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання у господарській діяльності (код податкової інформації 17), вказуючи, що за результатами проведеного аналізу інформаційних баз даних та фінансово-господарської діяльності підприємства впродовж звітних періодів з 14.03.2025 по 13.08.2025 року придбано від ТОВ "Пента-Агро" (код ЄДРПОУ - 41645740) значними обсягами будівельно-монтажних робіт згідно ДКПП послуг 43.99. Звертає увагу, що хоча Позивач і реалізував своє законне право та подав копії документів на розгляд Комісії, проте Позивачем не проявлено належної сумлінності у користуванні цим правом, оскільки, як зазначено у Рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №9429 від 12.12.2025 року Позивачем не надано копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку. Також стверджує, що ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК»» подано копії документів, які не спростовують ризиковість проведених операцій та не підтверджують можливість фактичного вирощування сільськогосподарських культур, оскільки, надані матеріали подані не в повному обсязі та оформлені з порушенням установлених вимог. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 у справі №520/33200/25 та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 березня 2026 року, також подало апеляційну скаргу, вважає, що суд першої інстанції невірно застосував приписи п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. В обґрунтування вказує, що підставою прийняття рішення Комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 12.12.2025 № 9429 про відповідність ТОВ "Компанія "БОТіК" критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку слугувала наступна податкова інформація: ТОВ "Компанія "БОТіК" мав взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості. Отже, у податкового органу виник сумнів щодо господарської діяльності ТОВ "Компанія "БОТіК", аналіз діяльності позивача свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ та втрат бюджету, проходження схемного кредиту суб`єктів господарювання, які при здійсненні фінансово-господарських операцій здійснюють підміну позицій товарних груп та задіяні в схемах формування ризикового податкового кредиту з ПДВ для реального сектору економіки. Також зазначає, що позовна вимога про зобов`язання виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є протиправною; у разі ухвалення вказаних рішень суд підміняє собою контролюючий орган - ДПС. Просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 у справі № 520/33200/25, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Окрім того, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року, подало апеляційну скаргу, вважає рішення суду таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового судового рішення. На думку скаржника, суд першої інстанції невірно застосував приписи ст. 134 КАС України. На думку скаржника, у акті приймання-передачі наданих послуг наведено загальну суму без деталізації понесених адвокатом витрат, перелічено загальне описання послуг без конкретизації кожної послуги із розрахунку за годину роботи адвоката, отже неможливо визначити витрачений адвокатом час на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг. Розмір відшкодування послуг не є співмірним із складністю справи, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК" подало до суду відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, вважає, що апеляційна скарга є повністю необґрунтованою та не підлягає задоволенню в жодній частині; рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, мотивованим та таким, що повністю відповідає нормам матеріального і процесуального права; підстав для зміни, скасування чи перегляду рішення в апеляційному порядку немає. Позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо реальності господарської діяльності позивача, наявності у нього необхідних ресурсів та підтвердження операцій первинними документами апелянтом жодним чином не спростовані. Вказує, що апеляційна скарга Головного управління ДПС в Івано-Франківській області фактично зводиться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, а апелянт не наводить жодних нових обставин, не подає нових доказів, не спростовує жодного факту, встановленого судом, і не вказує конкретних помилок у застосуванні норм права чи оцінці доказів. Просить суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/33200/25 залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копії апеляційних скарг, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційні скарги Головного управління ДПС у Івано-Франківській області та Головного управління ДПС у Харківській області не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд першої інстанції установив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «БОТІК» зареєстровано 23.06.2003 (номер запису: 0000006) в якості суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, перебуває на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість. Видами господарської діяльності ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК", є: - 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); - 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; - 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; - 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Позивач здійснює свою господарську діяльність на території Лозівського району Харківської області, який відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (у чинній редакції) з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу віднесено до територій можливих бойових дій. Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17.06.2025 № 1858 підприємство позивача визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Для ведення господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «БОТіК» використовує належні на праві власності основні засоби: нежитлові будівлі, розташовані за адресою Харківська область Лозівський район с. Веселе вул. Центральна, 1, Колгоспна, 8; Харківська область, Первомайський район, с. Картамиш, вул. Щаслива, 39, Щаслива, 63, Центральна, 14, Центральна, 17, загальною площею 4085,4 кв.м., які використовуються як складські приміщення; та орендовані складські приміщення для зберігання готової продукції розташовані в с. Михайлівка Первомайський район, с. Алісівка Близнюківський район Харківської обл., автомобілі: МАН, Ав-лі КАМАЗ, Ав-лі САЗ, Спеціалізовані вантажні самоскид МАЗ , Прицеп-самосвали МАЗ; сільськогосподарську техніку: Зернокомбайни JOHN DEER, Трактори Беларус-1221, Трактори John Deere 8335R, Оприскувачі самохідні" Jonh Deere та причепні установи.

Передумовою прийняття оскаржуваного Рішення слугувало виявлення податковим органом обставин та інформації яка свідчить про проведення ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК" ризикових операцій за взаємовідносинами з: ТОВ «Пента-Агро» (); ТОВ "КРАЄВИД АГРО" (); ПРАТ "ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД" (). Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, які приймались до прийняття оскаржуваного Рішення:

1) рішення № 6777 від 25.08.2025 на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, коди податкової інформації: 08, 12, 13, 14, 16, 17:

- постачання на ПАТ «Лебединський насіннєвий завод», ;

- постачання на ТОВ «Краєвид агро», ;

- придбання від ТОВ «Бавария моторс», ;

- придбання від ТОВ «Пента агро», ;

2) рішення № 7823 від 02.10.2025 на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, коди податкової інформації: 08, 12, 13, 16, 17:

- постачання на ПАТ «Лебединський насіннєвий завод», ;

- постачання на ТОВ «Краєвід агро», ;

- придбання від ТОВ «Пента агро», ;

3) рішення № 8840 від 14.11.2025 на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, коди податкової інформації: 08, 12, 13, 16, 17:

- постачання на ПАТ «Лебединський насіннєвий завод», ;

- постачання на ТОВ «Краєвід агро», ;

- придбання від ТОВ «Пента агро», .

Керуючись п. 6 Порядку № 1165, позивачем листом № 01/04/12/25 від 04.12.2025 комісії регіонального рівня надана інформація та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Відповідачами факт отримання відповідних пояснень та документів під час розгляду справи не оспорювався.

Згідно з рішенням № 9429 від 12.12.2025 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника, з урахуванням наданих позивачем пояснень, Комісією регіонального рівня відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ № 1165 від 11.12.2019, у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «БОТіК» прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податків:

- підстава: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків;

- код податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку:

08 - постачання сiльськогосподарської продукцiї за вiдсутностi придбання такої продукцiї, сплати земельного податку (сплати єдиного податку для платника податку, який перебуває на спрощенiй системi оподаткування четвертої групи) та/або вiдсутностi придбання пального, мiнеральних добрив, посiвного матерiалу (насiння), засобiв захисту рослин, допомiжних послуг з вирощування сiльськогосподарської продукцiї за наявностi земельних ділянок;

12 - постачання товарiв / послуг платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийнято рiшення про вiдповiднiсть критерiям ризиковостi платника податку, якщо дата подання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрацiї в Єдиному реєстрi податкових накладних за операцiєю з постачання припадає на перiод пiсля дати прийняття щодо покупця рiшення про вiдповiднiсть такого покупця критерiям ризиковостi платника податку;

16 - керiвник та/або особа, яка має право пiдпису (посадова особа платника податку), є особою, що займає аналогiчну посаду бiльше нiж у п`яти (включно) платникiв податкiв;

17 - формування реєстрацiйного лiмiту (СУМнакл) за рахунок операцiй iз придбання робiт та послуг в значних обсягах за вiдсутностi об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарськiй діяльності.

У графі "Інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку" вказано наступне:

тип операції - постачання, період здійснення господарської операції - з 11.08.2025 по 13.08.2025 р., код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова 120600, податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції 00388932;

тип операції - постачання, період здійснення господарської операції - з 01.05.2025 по 01.05.2025 р., код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова 01.61, податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції 34174009, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, для переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку 06.05.2025 рік;

тип операції - придбання, період здійснення господарської операції - з 01.05.2025 по 01.05.2025 р., код згідно з Державним класифікатором продукції та послуг операції, визначеної як ризикова 43.99, податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції 41645740.

Вважаючи таке рішення контролюючого органу необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до суду зі вказаним позовом за захистом порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з метою спростування висновків податкового органу, які стали підставою для прийняття рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 25.08.2025 №6777 щодо відповідності ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "БОТіК" п. 8 пп. 8, 12, 16, 17 Критеріїв ризиковості платника податку, позивач має необхідні документи, які підтверджують взаємовідносини між контрагентами, свідчать про рух товарів у процесі провадження господарської діяльності, свідчать про проведення розрахунків та зміну майнового стану. Як наслідок, суд зазначав, що у Головного управління ДПС в Івано-Франківській області відсутні правові підстави для віднесення ТОВ КОМПАНІЯ "БОТіК" до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості відповідно до пп. 8, 12, 16, 17 Критеріїв ризиковості, а тому Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.12.2025 №9429 є протиправним та підлягає скасуванню. Суд зазначав, що прийняте рішення не містить жодного обґрунтування підстав та причин, з яких Товариство було віднесено до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку. У рішенні наведено лише загальне посилання на пп. 8, 12, 16, 17 Критеріїв, без будь-якої конкретизації обставин, фактичних даних чи податкової інформації, яка нібито свідчить про «ризиковість» діяльності Товариства. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення податкового органу є неправомірним, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання рішення протиправним та його скасування. Також суд зазначив, що з метою належного захисту та відновлення прав позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.12.2025 №9429 та зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «БОТіК»» () з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до п.п. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом, серед іншого, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до п. 71.1 ст. 71 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з п. 74.1, п. 74.3 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 № 1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а або б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Згідно з приписами пункту 4 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до вимог п. 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.

При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:

актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;

інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.

У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:

виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;

відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку № 1165).

Таким чином, законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника ПДВ Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Так, вирішенню Комісією питання відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника ПДВ має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, потім моніторинг платника податку, податкової накладної/ розрахунку коригування.

Крім того, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Отже, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання платником податку для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

На момент прийняття спірного рішення від 12.12.2025 №9429 Критерії ризиковості платника податку визначені додатком 1 до Порядку № 1165, зокрема п. 8 у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Додатком № 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле "податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)".

Так, як зазначалось вище, підставою для прийняття оскаржуваного рішення визначено таку податкову інформацію:

08 - постачання сiльськогосподарської продукцiї за вiдсутностi придбання такої продукцiї, сплати земельного податку (сплати єдиного податку для платника податку, який перебуває на спрощенiй системi оподаткування четвертої групи) та/або вiдсутностi придбання пального, мiнеральних добрив, посiвного матерiалу (насiння), засобiв захисту рослин, допомiжних послуг з вирощування сiльськогосподарської продукцiї за наявностi земельних ділянок;

12 - постачання товарiв / послуг платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийнято рiшення про вiдповiднiсть критерiям ризиковостi платника податку, якщо дата подання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрацiї в Єдиному реєстрi податкових накладних за операцiєю з постачання припадає на перiод пiсля дати прийняття щодо покупця рiшення про вiдповiднiсть такого покупця критерiям ризиковостi платника податку;

16 - керiвник та/або особа, яка має право пiдпису (посадова особа платника податку), є особою, що займає аналогiчну посаду бiльше нiж у п`яти (включно) платникiв податкiв;

17 - формування реєстрацiйного лiмiту (СУМнакл) за рахунок операцiй iз придбання робiт та послуг в значних обсягах за вiдсутностi об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарськiй діяльності.

Як зазначено вище вирішенню Комісією питання щодо відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку має передувати складання та направлення цим платником податкової накладної/розрахунку коригування для їхньої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Лише за наявності цієї умови контролюючим органом проводиться перевірка поданих податкової накладної/розрахунку коригування та, як наслідок, моніторинг платника податку в цілому.

При цьому, до суду не надано будь-яких пояснень чи доказів, що позивачем направлялись для реєстрації контролюючому органу податкові накладні чи розрахунки коригування.

Таким чином, спірне рішення прийнято комісією регіонального рівня не за наслідками подання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що має передувати його моніторингу контролюючим органом як платника податку, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних Державної податкової служби.

Так, у постанові від 27 травня 2025 року у справі № 260/4707/23 Верховний Суд зазначив, що виходячи з питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20 та від 14.05.2025 у справі №260/3479/24.

В постанові від 14.05.2025 у справі №260/3479/24 Верховний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість прийнято не за наслідками подання ним податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування. У рішенні податковим органом не зазначено, яка саме операція та по якій податковій накладній була предметом дослідження та віднесена ним до ризикової. Вказане рішення прийнято відповідачем у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, а не за наслідками подання останнім податкової накладної/ розрахунку коригування для реєстрації, що свідчить про прийняття такого рішення не у спосіб, визначений законом.

Верховний Суд у своїй постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20, зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Рішення комісії не містить мотивів та обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості. Крім того, незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що у випадку неконкретизації податкової інформації у рішенні про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника за п. 8 Критеріїв ризиковості, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.

Тобто, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна певна податкова інформація, яка визначає ризиковість здійснення господарської операції, комісія повинна була обґрунтувати у рішенні, на підставі якої конкретної інформації вона дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Крім того, сам платник податку повинен бути обізнаний із податковою інформацією, яка стала підставою для віднесення його до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, оскільки це забезпечує його право подати на розгляд комісії документи, необхідні для розгляду питання про виключення платника з переліку таких, які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.04.2023 по справі № 280/3639/20 та від 18 листопада 2025 року по справі № 140/6764/24.

Колегія суддів зазначає, що спірне рішення містить лише перелік господарських операцій, визначених як ризикові. При цьому, відповідачем в оспорюваному рішенні не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції, а також не зазначено на чому базуються висновки відповідача та якими обставинами (фактами) вони підтверджуються.

Так, оскаржуване рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, хоч і містить посилання на коди податкової інформації, яка є підставою для його прийняття, проте не містить чіткої причини їх прийняття та розшифровку, яка безпосередньо податкова інформація слугувала підставою для включення позивача до переліку ризикових платників податку.

Відповідачі не надали жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який би слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення та були покладені в основу його прийняття. Спірне рішення не містить доказів фіктивності відповідних правочинів з посиланнями на відповідні документи.

Водночас, позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності подав відповідачу та до суду документи на підтвердження здійснення господарських операцій, та добросовісності його як платника податку.

Стосовно посилань Головного управління ДПС у Івано-Франківській області на те, що податковому органу невідоме походження Соняшнику (1206), що поставлявся за даними Єдиного реєстру податкових накладних на адресу ПАТ "Лебединський Насіннєвий Завод" за період з 11 по 13.08.2025 року, оскільки, згідно з поданою інформацією до податкового органу (звітами, оборотносальдовивми звітностями) на товарному балансі у ТзОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК»» не було наявного Соняшнику (1206), колегія суддів зазначає, що відповідачами не надано належних доказів на підтвердження такої інформації.

З поданих позивачем до податкового органу пояснень до документів та наявних матеріалів справи вбачається, що на підставі наданої ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» податкової звітності, пояснень, копій відповідних первинних бухгалтерських документів, звітів до статистики за формою 4 СГ, відомостей Державного реєстру речових прав про зареєстровані права оренди на земельні ділянки у фізичних осіб, структурі податкового кредиту з ПДВ (закупівля пального, мінеральних добрив, посiвного матеріалу) об`єктивно можливо стверджувати про недоречність застосування даного коду податкової інформації до зазначеного платника податків.

Так, підставою для виникнення взаємовідносин між ТОВ КОМПАНІЯ "БОТіК» (Постачальник) та ПРАТ "ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД" (Покупець) слугує укладений сторонами Договір поставки №11/08/2025 від 11.08.2025.

За змістом п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити й передати, а Покупець зобов`язується, оплатити й прийняти від Постачальника сільськогосподарську продукцію - Соняшник (надалі іменований - Товар), насипом, відповідно до умов даного Договору.

У відповідності до п. 2.1 Договору поставки товар поставляється на умовах поставки DAP «поставка в місці»: с. Лебедин, Звенигородського р-ну, Черкаської обл., вул.Заводська, буд. 17, у відповідності із правилами «Інкотермс-2020».

Поставка Товару за умовами п. 2.3. Договору здійснюється залізничним/автомобільним транспортом відповідно до письмової Інструкції Покупця, яка надається Постачальнику додатково, та є обов`язковою для Постачальника, відповідно до графіка поставки, узгодженого Сторонами.

Також як вбачається з п. 1.2. Договору Постачальник гарантує Покупцеві, що Товар є його власністю й вільний від прав третіх осіб.

Факт поставки соняшнику згідно Договору поставки №11/08/2025 від 11.08.2025 підтверджується видатковими накладними: №91 від 11.08.2025; №92 від 12.08.2025; №92 від 12.08.2025.

Перевезення вантажу у місце поставки підтверджується наступними ТТН: 1 від 11.08.2025; 2 від 11.08.2025; 3 від 11.08.2025; 4 від 12.08.2025; 5 від 12.08.2025; 6 від 12.08.2025; 7 від 13.08.2025; 8 від 13.08.2025.

Надходження коштів від реалізованої продукції підтверджується платіжними інструкціями: №28968 від 26.08.2025, №29029 від 27.08.2025, №29070 від 27.08.2025, №29080 від 27.08.2025, №29159 від 27.08.2025, №29169 від 28.08.2025, №29172 від 28.08.2025, №29241 від 28.08.2025, №29246 від 28.08.2025, №29266 від 28.08.2025, №29285 від 28.08.2025.

На дату виникнення податкових зобов`язань ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК" було складено та зареєстровано податкові накладні на контрагента ПРАТ "ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД" () (з 11.08.2025 по 13.08.2025):

- 124 від 11.08.2025 Номер договору: 11/08/2025 Номенклатура товару/послуг: соняшник Кількість т.: 73,4 на суму: 2077219,88, Заг. сума ПДВ: 255097,18, Сума без ПДВ: 1822122,70;

- 125 від 12.08.2025 Номер договору: 11/08/2025 Номенклатура товару/послуг: соняшник Кількість т.: 72,68 на суму: 2056843,88, Заг. сума ПДВ: 252594,86, Сума без ПДВ: 1804249,02;

- 126 від 13.08.2025 Номер договору: 11/08/2025 Номенклатура товару/послуг: соняшник Кількість т.: 47,45 на суму: 1342834,92, Заг. сума ПДВ: 164909,55, Сума без ПДВ: 1177925,37;

Загальна сума з ПДВ (11 13.08.2025): 5 476 898,68 грн; Загальна сума ПДВ: 672 601,59 грн; Загальна сума без ПДВ: 4 804 297,09 грн; Загальна кількість: 193,53 т.

Факт наявності сільськогосподарської техніки необхідної для вирощування сільськогосподарської продукції підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахункам 104 та 105. Крім того у штаті ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК" наявна необхідна кількість спеціалістів певних виробничих професій (водії, трактористи, інженер-землевпорядник, підсобні робітники, комірники, які приймають участь у вирощуванні сільськогосподарської продукції.

Залишок соняшнику на момент укладання між ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК" (Постачальник) та ПРАТ "ЛЕБЕДИНСЬКИЙ НАСІННЄВИЙ ЗАВОД" (Покупець) Договору поставки №11/08/2025 від 11.08.2025р. підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 271 за серпень 2025 р. Факт вирощування ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК" у 2024 році соняшнику підтверджується статистичної звітністю за формою 4-сг (реєстраційний , , , , ).

Об`єми зібраного у 2024 році соняшнику підтверджуються звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур за формою 29-сг (реєстраційний , , , , ).

Стосовно посилань Головного управління ДПС у Івано-Франківській області на те, що за результатами проведеного аналізу інформаційних баз даних та фінансово-господарської діяльності підприємства впродовж звітних періодів з 14.03.2025 по 13.08.2025 року придбано від ТОВ "Пента-Агро" (код ЄДРПОУ - 41645740) значними обсягами будівельно-монтажних робіт згідно ДКПП послуг 43.99, колегія суддів зазначає, що відповідачами не надано належних доказів на підтвердження такої інформації.

З поданих позивачем до податкового органу пояснень до документів та наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» отримало дозвіл Державної інспекції архітектури та містобудування України № ІУО6 на будівництво комплексу по зберіганню зерна (елеватор) за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. 25-тої Січеславської бригади, 50 (проектна організація - ТОВ «Пента-Агро» ).

До підрядних робіт для будівництва комплексу по зберігання зерна залучено підрядника ТОВ «Пента-Агро» (), що підтверджується Договором підряду від 24.11.2023 №241123/1.

У відповідності до пп. 1.1 п. 1 Договору ТОВ «Пента-Агро» (Підрядник) зобов`язується за завданням ТОВ «КОМПАНІЯ "БОТІК» (Замовник) власними й залученими силами і засобами виконати і здати Замовнику встановлені цим Договором строки, порядку і об`ємах будівельно-монтажні роботи з будівництва та монтажу технологічного обладнання на об`єкті замовника за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. 25-ї Січеславської бригади,50, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість у відповідності до умов цього Договору.

Перелік, вартість, графік та інші умови виконання робіт фіксуються у Додатках до цього Договору.

Підпунктом 3.1 Договору сторони дійшли згоди, що строки виконання робіт Підрядником у рамках даного Договору починають свій відлік від дня підписання Сторонами Акту приймання-передачі будівельного майданчику та доступу Підрядника до місця виконання робіт, які повинні бути оформлені не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання передбаченого Договором авансового платежу.

Сторонами правочину також визначено, що Замовник, якщо це відповідає проектно-кошторисній документації та домовленостям, може поставляти Підрядникові деякий перелік устаткування, матеріалів для проведення Робіт (пп. 8.1 п.8 Договору).

Узгоджено сторонами й порядок здачі приймання робіт, зокрема визначено, що акти приймання-передачі робіт надаються Підрядником Замовнику щомісяця згідно з умовами цього Договору в частині реального виконання обсягів Робіт, реальність та достовірність яких Замовник перевіряє.

Вартість та перелік робіт узгоджено сторонами наступними Додатками до Договору підряду від 24.11.2023 №241123/1: Додатком №1 вартість робіт визначена у розмірі 1 019 953,17 грн., у тому числі ПДВ. Розмір передплати становить 30% від загальної суми; Додатком №2 вартість робіт визначена за м 3, м 2, тн та становить 1 000 0000,0 грн.; Додатком №3 вартість робіт визначена за м 2, тн. Розмір передплати становить 20% від загальної суми Додатку; Додатком №4 вартість робіт визначена у розмірі 890 950,0 грн., у тому числі ПДВ. Розмір передплати становить 30% від загальної суми.

Зі змісту рішення від 14.11.2025 №8840, вбачається, що ризиковими за взаємовідносинами з ТОВ «Пента-Агро» визнано «Будівельно-монтажні роботи» проведені у період з 14.03.2024 по 13.08.2025.

Для виконання підрядних робіт для будівництва комплексу по зберігання зерна ТОВ Компанія «БОТіК» були передані будівельні матеріали згідно актів, які придбані у постачальників: Будівельна компанія «Комбінат виробничих підприємств» () - будівельні матеріали, ВАРТІС ТОВ () - будівельні матеріали, ЕТАЛОН ЗЗБК ТОВ () - будівельні матеріали та інші.

Такі матеріали дійсно мали місце при виконанні ТОВ «Пента-Агро» Договору підряду від 24.11.2023 №241123/1, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та КБ-3, зокрема: за лютий 2025 р.; за січень 2025 р.; за червень 2025 р.; за травень 2025р.; за квітень 2025 р.; за березень 2025 р.; за серпень 2025 р.; за липень 2025 р.

Проведено ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» частковий розрахунок за надані послуги ТОВ «Пента-Агро», що підтверджується банківською випискою за період з 14.03.2023 по 13.08.2025.

На виконання п. 201.1. ст. 201 ПК України та у відповідності з положень п. 187.1. ст. 187 ПК України, ТОВ «Пента-Агро» було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» податкові накладні:

- 15 від 22.01.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" 2025 рік () на суму: 255789,55, Заг. сума ПДВ: 42631,59, Сума без ПДВ: 213157,96;

- 16 від 22.01.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 726830,02, Заг. сума ПДВ: 121138,34, Сума без ПДВ: 605691,68;

- 17 від 22.01.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 446033,70, Заг. сума ПДВ: 74338,95, Сума без ПДВ: 371694,75;

- 18 від 22.01.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 551950,00, Заг. сума ПДВ: 91991,67, Сума без ПДВ: 459958,33;

- 10 від 14.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 525600,00, Заг. сума ПДВ: 87600,00, Сума без ПДВ: 438000,00;

- 11 від 14.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 522609,10, Заг. сума ПДВ: 87101,52, Сума без ПДВ: 435507,58;

- 12 від 14.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 251812,55, Заг. сума ПДВ: 41968,76, Сума без ПДВ: 209843,79;

- 13 від 15.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 200814,73, Заг. сума ПДВ: 33469,12, Сума без ПДВ: 167345,61;

- 14 від 17.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 546780,00, Заг. сума ПДВ: 41968,76, Сума без ПДВ: 209843,79;

- 15 від 17.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 335198,18, Заг. сума ПДВ: 55866,36, Сума без ПДВ: 279331,82;

- 15 від 17.03.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 467874,55, Заг. сума ПДВ: 77979,09, Сума без ПДВ: 389895,46;

- 3 від 11.04.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 487262,56, Заг. сума ПДВ: 81210,43, Сума без ПДВ: 406052,13;

- 4 від 11.04.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 234224,05, Заг. сума ПДВ: 39037,34, Сума без ПДВ: 195186,71;

- 5 від 11.04.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 362950,00, Заг. сума ПДВ: 60491,67, Сума без ПДВ: 302458,33;

- 14 від 30.05.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 668803,08, Заг. сума ПДВ: 111467,18, Сума без ПДВ: 557335,90;

- 15 від 30.05.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 504616,36, Заг. сума ПДВ: 84102,73, Сума без ПДВ: 420513,63;

- 16 від 30.05.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 1023210,00, Заг. сума ПДВ: 170535,00, Сума без ПДВ: 852675,00;

- 5 від 20.06.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 328686,59, Заг. сума ПДВ:54781,10, Сума без ПДВ: 273905,49;

- 6 від 20.06.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 409818,24, Заг. сума ПДВ: 68303,04, Сума без ПДВ: 341515,20;

- 8 від 27.06.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 1061672,34, Заг. сума ПДВ: 176945,39, Сума без ПДВ: 884726,95;

- 1 від 02.07.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 968085,00, Заг. сума ПДВ: 161347,50, Сума без ПДВ: 806737,50;

- 5 від 07.07.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 357640,00, Заг. сума ПДВ: 59606,67, Сума без ПДВ: 298033,33;

- 6 від 07.07.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 396563,70, Заг. сума ПДВ: 66093,95, Сума без ПДВ: 330469,75;

- 7 від 07.07.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 430796,56, Заг. сума ПДВ: 71799,43, Сума без ПДВ: 358997,13;

- 9 від 19.07.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 798184,50, Заг. сума ПДВ: 133030,75, Сума без ПДВ: 665153,75;

- 14 від 25.07.2025 щодо Будівельно-монтажних робіт ТОВ "ПЕНТА-АГРО" () на суму: 537267,11, Заг. сума ПДВ: 89544,52, Сума без ПДВ: 447722,59;

Загальна сума з ПДВ за 2025 рік: 11 903 972,22 грн; Загальна сума ПДВ: 1 983 995,37 грн; Загальна сума без ПДВ: 9 919 976,85 грн.

З урахуванням наведеного, договір, укладений між Замовником та Підрядником націлений на здійснення підприємницької діяльності та пов`язаний з рухом активів підприємств та в кінцевому результаті на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Стосовно посилань Головного управління ДПС у Івано-Франківській області на те, що щодо контрагента позивача - ТОВ "Краєвид Агро" прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку від 06.05.2025 року №3875 та від 16.01.2026 року №12680, що відповідає коду податкової інформації -12 (постачання товарів суб`єктам господарювання, щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку).

Колегія суддів звертає увагу на те, що віднесення позивача до ризикових платників з тих підстав, що підприємство мало господарські відносини з платниками податків, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність останніх критеріям ризиковості, є необґрунтованим, адже поширення на позивача «ризиковості» через відносини з іншими «ризиковими» платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства, зокрема, принципу індивідуальної відповідальності, що проголошений статтею 61 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії.

Зміст даної концепції полягає в тому, що платник не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, зокрема, настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків.

Вказаний підхід застосовано також і Європейським судом з прав людини, який у справах «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява №3991/03), «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарі ї» (2010 рік, заява №6689/03), «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97), «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява №38812/97), дійшов висновку про правило «індивідуальної юридичної відповідальності», тобто платник податків не повинен нести відповідальності за порушення, допущені його контрагентами.

Отже Європейський суд з прав людини однозначно вказав на правило індивідуальної відповідальності платника податків. Це означає, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Відтак віднесення позивача до ризикових платників з тих підстав, що підприємство мало господарські відносини із платниками податків, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості, потрібно оцінювати критично.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від07.07.2022 у справі №160/3364/19.

Термін «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносинах, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Отже, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення має бути мотивованим.

Водночас, документального підтвердження обставин, що товариство та/або його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій, відповідач не надав. Жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, відповідачем не надано.

Крім того, з поданих позивачем до податкового органу пояснень до документів та наявних матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» та ТОВ «КРАЄВИД АГРО» було укладено Договір №10/1-23 від 10.01.2023 про надання послуг у сфері рослинництва.

Додатком №16 від 01.05.25 до Договору №10/1-23 від 10.01.2023 сторонами погоджено надання послуг на 146 га, які були використані у 2024 році ТОВ «КРАЄВИД АГРО» для вирощування гороху та погоджено калькуляцію витрат по вирощуванню продукції.

У відповідності до п. 1.1 Договору ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» як Виконавець надає на користь ТОВ «КРАЄВИД АГРО» послуги по проведенню сільськогосподарських робіт, на землях ТОВ «КРАЄВИД АГРО».

Під сільськогосподарськими роботами сторони розуміють зокрема але не виключно надання послуг у вигляді: передпосівну підготовку полів; сівбу та садіння сільськогосподарських культур; оброблення сільськогосподарських культур; обприскування сільськогосподарських культур, у т.ч. з повітря; збирання врожаю.

Для надання послуг ТОВ КОМПАНІЯ «БОТіК» використовує власні виробничі потужності у вигляді сільськогосподарської техніки в рамках виду діяльності за КВЕД 01.61 (Допоміжна діяльність у рослинництві). Факт наявності сільськогосподарської техніки підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахункам 104 та 105. Крім того у штаті ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» наявна необхідна кількість спеціалістів певних виробничих професій (водії, трактористи, інженер-землевпорядник, підсобні робітники, комірники, які долучені до надання послуг в рамках Договору №10/1-23 від 10.01.2023.

На виконання п. 201.1. ст. 201 ПК України та у відповідності з положень п.187.1. ст. 187 ПК України, ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» на підставі первинних бухгалтерських документів, а саме: актів витрати насіння та садивного матеріалу, актів про використання мінеральних органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, актів прийому-передачі на зберігання або зі зберігання, лімітно-заборних карт на отримання гсм складено акти виконаних робіт та зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ «КРАЄВИД АГРО» податкові накладні:

- 77 від 10.04.2024, щодо Посіву озимої пшениці з добривами ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» на суму: 4286400,00, Заг. сума ПДВ: 714400,00, Сума без ПДВ: 3572000,00;

- 82 від 10.04.2024, щодо Посіву озимої пшениці з добривами ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» на суму: 21060000,00, Заг. сума ПДВ: 3510000,00, Сума без ПДВ: 17550000,00;

- 105 від 01.05.2024, щодо допоміжних послуг щодо вирощування сільськогосподарських культур ТОВ Компанія "БОТіК " на суму: 14040000,00, Заг. сума ПДВ: 2340000,00, Сума без ПДВ: 11700000,00;

- 174 від 31.08.2024, щодо допоміжних послуг щодо вирощування сільськогосподарських культур ТОВ Компанія "БОТіК" на суму: 5337000,00, Заг. сума ПДВ: 889500,00, Сума без ПДВ: 4447500,00;

- 175 від 31.08.2024, щодо допоміжних послуг щодо вирощування сільськогосподарських культур ТОВ Компанія "БОТіК" на суму: 23982420,00, Заг. сума ПДВ: 3997070,00, Сума без ПДВ: 19985350,00;

- 106 від 01.05.2024, щодо допоміжних послуг щодо вирощування сільськогосподарських культур ТОВ Компанія "БОТіК" на суму: 9594000,00, Заг. сума ПДВ: 1599000,00, Сума без ПДВ: 7995000,00;

- 124 від 17.05.2024, щодо допоміжних послуг щодо вирощування сільськогосподарських культур ТОВ Компанія "БОТіК" на суму: 8109000,00, Заг. сума ПДВ: 1351500,00, Сума без ПДВ: 6757500,00;

Загальна сума з ПДВ за 2024 рік: 86 411 820,00 грн; Загальна сума ПДВ: 14 401 970,00 грн; Загальна сума без ПДВ: 72 009 850,00 грн.

Впродовж 2025 року ТОВ «КОМПАНІЯ "БОТіК» складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ «КРАЄВИД АГРО» податкові накладні: Дата: 01.05.2025 Номер: 84 Сума: 1416141,60 Заг. сума ПДВ: 236023,60 Сума без ПДВ: 1180118,00, Послуга: Послуги допоміжні щодо вирощування сільськогосподарських культур.

Оплата послуг підтверджується випискою банка за період 01.01.2024-05.11.2025.

ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» має достатні матеріально-технічні та людські ресурси для того, щоб вважати ці операції реальними. Факт наявності сільськогосподарської техніки підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахункам 104 та 105. Крім того у штаті ТОВ «КОМПАНІЯ "БОТІК» наявна необхідна кількість спеціалістів певних виробничих професій (водії, трактористи, інженер-землевпорядник, підсобні робітники, комірники які долучені до надання послуг в рамках Договору №10/1-23 від 10.01.2023.

Стосовно посилань Головного управління ДПС у Івано-Франківській області на те, що керівник (посадова особа платника податку) ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТіК» - Обора Андрій Миколайович - є особою, яка займає аналогічну посаду більш ніж у п`яти (включно) платників податку, що відповідає коду податкової інформації -16 (постачання товарів суб`єктам господарювання, щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку).

Колегія суддів зазначає, що в законодавстві України відсутня пряма норма заборони на кількість підприємств, де фізична особа може бути посадовою особою. Приймаючи до уваги, що метою Постанови КМУ № 1165 є попередження формування фіктивного податкового кредиту несумлінними платниками податків, які підлаштовуються до ознак та показників підприємств реального сектору економіки та створюються без мети ведення реальної господарської діяльності. Водночас за умов того, що відповідні підприємства, керівником яких є керівник ТОВ «КОМПАНІЯ «БОТІК», не мають ознак таких, що створені без мети ведення реальної господарської діяльності і відповідачами під час розгляду справи вказаний факт не був доведений, застосування до платника податків коду податкової інформації 16 є недоречним та свідчить про формальний підхід, що суперечить основній меті Постанови № 1165.

Відповідач не обґрунтував, чому надані позивачем документи не були достатніми для прийняття комісією рішення про виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Верховний Суд у постановах від 16.12.2020 року по справі № 340/474/20, від 05.01.2021 року по справі № 640/10988/20, від 05.01.2021 року по справі № 640/11321/20 зазначав, що при вирішенні спорів такої категорії суди, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оспорюване рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про те, що суб`єкт владних повноважень не довів наявність обґрунтованих підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Проте, відповідачем не надано до суду жодних доказів, які досліджувався в ході засідання комісії та які вказують на наявність ознак ризиковості здійснення операцій, що зумовило включення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, як і не надано доказів того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття спірного рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 12.12.2025 №9429 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "БОТіК" критеріям ризиковості платника податку, у зв`язку з чим таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про виключення ТОВ "КОМПАНІЯ "БОТіК" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, та доводів скаржників у цій частині, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями п. 6 Порядку №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Колегія суддів враховує, що відповідно до пунктів 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 07.04.2023 у справі № 280/3639/20, від 06.02.2024 у справі № 320/13271/20.

Доводи апеляційних скарг наведеного не спростовують та не узгоджуються із правовим регулюванням спірних правовідносин, позицію щодо чого неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема й у постановах, згаданих вище.

Колегія суддів зауважує, що правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

При встановленні доцільності посилання на постанову Верховного Суду кожен правовий висновок Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів. У такому випадку правовий висновок розглядається «не відірвано» від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

Слід звернути увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово надавала роз`яснення як треба розуміти подібність правовідносин. Втім, у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20, пункт 39) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свої висновки щодо визначення подібності правовідносин, зазначивши таке. На предмет подібності потрібно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність варто також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.

Щодо апеляційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 року.

Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи досліджені докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, з огляду на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, обсяг доказів є незначним, судове засідання не проводилось, дійшов до висновку, що заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача суми у розмірі 4000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За вимогами статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За змістом частин другої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Приписами п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

На підтвердження понесених витрат у справі представник позивача надала до суду: копію ордеру серії ВІ №1348341 від 06.06.2026 на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "БОТіК", виданого адвокатом Соколик Іриною Володимирівною, яка здійснює адвокатську діяльність індивідуально, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №3157 від 05.11.2019; копію Договору про надання правничої допомоги №011512Б від 15.12.2025.

Також, на підтвердження понесених позивачем витрат на надання професійної правничої (правової) допомоги до суду надано копію Акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №011512Б від 15.12.2025 №б/н від 04.06.2026, з якого вбачається, що загальна вартість наданих послуг за цим актом згідно укладеного сторонами Договору становить 200000,00 (двісті тисяч) грн.; копію детального опису наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги №011512Б від 15.12.2025.

Так, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 року у справі № 320/3271/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 02.09.2020 року у справі №826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції вірно вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг).

Колегія суддів зазначає, що в частині відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу судове рішення сторонами не оскаржується.

Натомість, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківської області обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності розміру задоволених судом судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Водночас, доводи апеляційної скарги не містять жодних обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, так само як і не містять розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до суб`єктивної незгоди скаржника із розміром стягнутих витрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правової допомоги адвоката у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки зміст апеляційних скарг відповідачів повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення апелянтів обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтами у скаргах абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржувані рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 по справі № 520/33200/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий М.О. Семененко