Справа № 160/3048/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року Справа № 160/3048/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
від позивача: Дружина Т.Г., адвокат;
від відповідача: Стець А.О., представник,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,
Обґрунтовуючи позовні вимоги підприємство зазначило, що позивач не сплачував своїм працівниками заробітну плату через відсутність грошових коштів, а тому у позивача не виник обов`язок стосовно перерахування ЄСВ. Відповідач не проводив перевірку та виніс оскаржуване рішення без складання акту перевірки, що протирічить законодавству, відповідач протиправно під час винесення оскаржуваного рішення застосував п.2 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Також позивач вказував, що норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині дати сплати ЄСВ при виплаті заробітної плати не відповідають «якості закону» у розумінні практики ЕСПЛ.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 08.04.2024, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024, у задоволенні позову відмовив повністю.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 16.10.2025 касаційну скаргу Державного підприємства Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» задовольнив частково; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 скасував, а справу №160/3048/24 направив на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за №160/3048/24 передано на новий розгляд судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою від 03.11.2025 суд прийняв до провадження адміністративну справу №160/3048/24 за позовом Державного підприємства Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення; постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження одноособово суддею Кучугурною Н.В.; витребував у сторін заяви по суті справи з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.10.2025 у справі №160/3048/24.
13.03.2026 відповідач звернувся до суду із клопотанням про приєднання до матеріалів справи уточненого розрахунку штрафних (фінансових) санкцій та пені за несвоєчасну сплату ЄСВ за жовтень-грудень 2019 року, січень 2020 року по ДП ВО «Південний машинобудівний завод імені О. М. Макарова». Відповідач зазначає, що у відповідному розрахунку здійснено підрахунок пені з дати виникнення заборгованості до дати сплати: жовтень 2019 року за 306 днів у розмірі 3 766 193, 72 грн; листопад 2019 року за 276, 277, 278, 279, 280, 283, 284, 286, 290, 291, 292, 293, 297, 298, 301, 304, 305 днів всього у розмірі 3 455 419, 37 грн; грудень 2019 року за 274 дні всього у розмірі 3 086 631, 47 грн; січень 2020 року за 243, 244, 249, 251, 252, 253, 256, 257, 258, 259, 260 днів у розмірі 2 902 541, 29 гривень. Всього 13 210 785, 85 гривень. Також наведено розрахунок пені з дати виникнення заборгованості до 01 березня 2020 року: жовтень 2019 року за 101 день прострочення у розмірі 2 240 364, 25 грн; листопад 2019 року за 71 день прострочення у розмірі 1 925 325, 84 грн; грудень 2019 року за 40 день прострочення у розмірі 1 562 851, 38 грн; січень 2020 року за 9 днів прострочення у розмірі 1 345 511, 64 гривень. Всього 7 074 053, 11 гривень.
Ухвалою від 02.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про залишення без розгляду позовної заяви у справі №160/3048/24.
Ухвалою від 03.11.2025 підготовче засідання призначено на 01 грудня 2025 року на 14:00 год.
Підготовчі судові засідання у цій справі відбулись 01.12.2025, 02.02.2026, 20.04.2026.
23.02.2026 розгляд справи не відбувся через оголошений сигнал повітряної тривоги.
16.04.2026 справа була знята з розгляду у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кучугурної Н.В.
Ухвалами суду від 01.12.2025, 02.02.2026, 20.04.2026 був продовжений строк підготовчого провадження.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 20.04.2026 суд закрив підготовче провадження і призначив розгляд справи по суті на 13.05.2026 на 14:00 год.

Справа розглядалась по суті у судовому засіданні 13.05.2026.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовну заяву і наполягав на її задоволенні. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 25.05.2026 суд оголосив вступну і резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників учасників справи, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

В результаті перевірки даних інформаційно-облікової картки платника податків, податковим органом було встановлено несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску: за жовтень 2019 року в сумі 7 443 070,57 грн із затримкою на 306 календарних днів; за листопад 2019 року в сумі 7 104 523,41 грн із затримкою на 305 календарних днів; за грудень 2019 року в сумі 6 511 880,74 грн із затримкою на 274 календарних днів; за січень 2020 року в сумі 6 437 854,78 грн із затримкою на 260 календарних днів.

Згідно з рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 13.01.2022, до Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» застосовані штрафні санкції в розмірі 5 499 465,90 грн та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в розмірі 7 711 319,95 грн.

Уважаючи вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VI) визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці» ( 108/95-ВР ), та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги або компенсації відповідно до законодавства (абзац перший пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VI передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За приписами частини 12 статті 9 Закону № 2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина 3 статті 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) сум єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з частиною 10 статті 25 Закону № 2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. При цьому в силу частини 13 статті 25 Закону № 2464-VI нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Розділом VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI, зокрема визначено періоди та підстави звільнення від виконання обов`язків платників сплати єдиного внеску або ж звільнення від відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, які не були враховані контролюючим органом при здійсненні розрахунку штрафних санкцій та нарахуванні пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) позивачем єдиного внеску.

Відповідно до пункту 9-11.1 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VІ тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19): несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску; неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів); несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів.

При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Пунктом 9-11.2 вказаного Розділу передбачено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Тобто питання тимчасового звільнення від відповідальності врегульовано окремими підпунктами Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні» положення Закону № 2464-VІ, які визначають різний підхід під час застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

Указана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 липня 2025 року у справі №120/8544/24.

У постанові від 16.10.2025, якою справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд, з-поміж іншого, вказав, що відповідно до наявного в матеріалах справи додатку до рішення № від 13.01.2022 - розрахунку штрафу, відповідач застосував, штрафні (фінансові) санкції та пеню за несвоєчасну сплату ЄСВ за жовтень-грудень 2019 року, січень 2020 року (жовтень 2019 року у розмірі 7443070,57 грн., термін сплати 20.11.2019 дата фактичної сплати 21.09.2020: листопад 2019 року у розмірі 7104523,41 грн., термін сплати 20.12.2019 дата фактичної сплати 21.09.2020-20.10.2020; грудень 2019 року у розмірі 6511880,74 грн., термін сплати 20.01.2020 дата фактичної сплати 20.10.2020; січень 2020 року у розмірі 6437854,78 грн., термін сплати 20.02.2020 дата фактичної сплати 20.10.2020-06.11.2020). Суди попередніх інстанцій не встановили і не дослідили обставини щодо нарахування штрафних (фінансових) санкцій та пені у період карантину, з урахуванням зазначеного правового регулювання та загально правового принципу дії норми права у часі.

Отже, Судам попередніх інстанцій необхідно встановити правомірність дій відповідача щодо нарахування штрафних (фінансові) санкцій та пені без виключення днів, в які позивач звільняється від відповідальності у зв`язку із СОVID-19.

При цьому, Верховний Суд дійшов висновку, що у справі, що розглядається, судом першої та апеляційної інстанцій установлено, що позивачем сплата єдиного внеску у зазначені відповідачем строки не заперечується, проте він стверджує, що платежі повинні перераховуватись разом із виплатою заробітної плати, але у вказаний період часу по зарплаті на підприємстві існувала заборгованість. Оскільки ж саме виплати з останньої мають пріоритет, це виключало можливість сплати єдиного внеску.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій встановивши обставини справи та проаналізувавши наведені норми чинного законодавства дійшли висновку щодо правомірності застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) останнім єдиного внеску.

Під час нового розгляду справи суд ухвалою витребував в учасників справи заяви по суті справи з урахуванням указаних вище висновків Верховного Суду.

У поясненнях, поданих до суду 18.02.2026 (Т.5 а.с.186-187), позивач зазначив, що розрахунок штрафу та пені, який мав бути здійснений контролюючим органом у даному конкретному випадку з урахуванням положень пункту 9-11 розділу VIII Закону № 2464-VI та ІКП:

ЄСВ за жовтень 2019 року: сума ЄСВ: 7 443 070,57 грн, початок прострочення: 21.11.2019, днів пені до 01.03.2020: 101 день, пеня: 7 443 070,57 х 0,1 % х 101 = 751 750,63 грн; штраф (20 %): 1 488 614,11 грн;

ЄСВ за листопад 2019 року: сума ЄСВ: 7 104 523,41 грн, початок прострочення: 21.12.2019, днів пені: 71 день, пеня: 504 421,16 грн; штраф: 1 420 904,68 грн;

ЄСВ за грудень 2019 року: сума ЄСВ: 6 511 880,74 грн, початок прострочення: 21.01.2020, днів пені: 40 днів, пеня: 260 475,23 грн; штраф: 1 302 376,15 грн;

ЄСВ за січень 2020 року: сума ЄСВ: 6 437 854,78 грн, початок прострочення: 21.02.2020, днів пені: 9 днів, пеня: 57 940,69 грн; штраф: 1 287 570,96 грн.

Загальна сума штрафу: 5 499 465,90 грн; загальна сума пені (до 01.03.2020): 1 574 587,21 грн; всього 7 074 053,11 грн.

Рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 13.01.2022 року контролюючий орган вимагав сплатити протягом десяти робочих днів нараховану пеню у розмірі 7 711 319,95 грн та штраф у розмірі 5 499 465,90 грн. Всього: 13 210 785,85 грн.

Отже, позивач вважає, що йому контролюючим органом без будь-яких правових підстав зайво нараховано 6 136 732,74 грн пені.

Таким чином, за доводами позивача, контролюючим органом при визначенні суми штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску не враховано вимоги пункту 9-11 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI, яким встановлено, що за порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, штрафні санкції не застосовуються, а пеня за цей період не нараховується та підлягає списанню.

У свою чергу, відповідач надав до суду розрахунок штрафних (фінансових) санкцій та пені за несвоєчасну сплату ЄСВ позивачем (Т.5 а.с.232-234). У цьому документі наведено розрахунок пені, у тому числі, з дати виникнення заборгованості до 01 березня 2020 року (тобто, до дати, після якої і по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, штрафні санкції не застосовуються, а пеня за цей період не нараховується та підлягає списанню).

Так, згідно з цим розрахунком, відповідачем нараховано щодо сум несвоєчасної сплати ЄСВ:

жовтень 2019 року, пеня 751750,13 грн, штраф 1488614,12 грн;

листопад 2019 року, пеня 504421,16 грн, штраф 1420904,68 грн;

грудень 2019 року, пеня 260475,23 грн, штраф 1302376,15;

січень 2020 року, пеня 57940,69 грн, штраф 1287570,95 грн.

Всього: пені 1574587,21 грн, штрафу 5499465,90 грн.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд робить висновок про те, що сума пені з виключенням днів, в які позивач звільняється від відповідальності у зв`язку із СОVID-19, і сума штрафу, які були нараховані відповідачем, є такими ж, як і сума пені з виключенням днів, в які позивач звільняється від відповідальності у зв`язку із СОVID-19, і сума штрафу, які були нараховані позивачем.

Також, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, згідно з якими, у зв`язку із СОVID-19 платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню, суд зазначає, що у спірних правовідносинах, у період із 01.03.2020 по 06.11.2020 пеня нарахуванню не підлягає.

Верховний Суд у постанові від 28.03.2023 у справі №260/433/19 вказав, що встановивши невідповідність частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком такого є визнання акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину (пункт, речення) рішення або рішення в частині нарахування певної суми штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи надані учасниками справи розрахунки, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване у цій справі рішення є протиправним і таким, що підлягає скасуванню в частині нарахованої пені на суму 6 136 732,74 грн (7711319,95 грн (сума нарахованої пені згідно із оскаржуваним рішенням) 1574587,71 грн (сума нарахованої пені до 01.03.2020, тобто до дати, коли платники єдиного внеску не були звільнені від відповідальності) = 6 136 732,74 грн).

Щодо оскаржуваного рішення відповідача в частині нарахування штрафних санкцій, суд зазначає таке.

Як указано вище, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464).

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, обставини несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) позивачем єдиного внеску та здійснені учасниками справи розрахунки, суд дійшов висновку, що штраф указаний в оскаржуваному у цій справі рішенні, у сумі 5499465,90 грн, нарахований правомірно, відповідно, підстав для скасування оскаржуваного рішення у цій частині немає.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

За подачу позовної заяви у цій справі позивач оплатив судовий збір у сумі 30280,00 грн.

З огляду на зазначені норми процесуального закону, а також часткове задоволення позовної заяви, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 14065,80 грн.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.01.2022 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині нарахованої пені на суму 6 136 732,74 грн.

В іншій частині позовних вимог, у їх задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 14065 (чотирнадцять тисяч шістдесят п`ять) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Державне підприємство «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова».

Відповідач: Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Рішення складено 25.05.2026.

Суддя Н.В. Кучугурна