Справа № 620/1199/26
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2026-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2026 року

м. Київ

справа №620/1199/26

адміністративне провадження № К/990/19895/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Радишевської О.Р., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих державі

У С Т А Н О В И В :

військова частина НОМЕР_1 (далі - В/ч НОМЕР_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), в якому просила:

- стягнути з ОСОБА_1 збитки, завдані державі, в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 6788,44 грн.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.02.2026 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання доказів надіслання відповідачу листом з описом вкладення копій позовної заяви та доданих до неї документів, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказанням інших підстав для його поновлення та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 позовну заяву повернуто позивачу на підставі пунктів 1, 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки не надано відповідних доказів, а вказані позивачем в заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, В/ч НОМЕР_1 , подано апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2026, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 у справі №620/1199/26 про повернення позовної заяви залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, В/ч НОМЕР_1 , звернулася через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із цією касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 2 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2026, який здійснено на підставі розпорядження в. о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.05.2026 № 553/0/78-26 (у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку з відпусткою судді Желєзного І.В., який входить до складу постійної колегії суддів) з метою дотримання строків розгляду касаційної скарги визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді: Радишевська О.Р., Соколов В.М.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Суд виходить з такого.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першої статті 169 Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною третьої статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В/ч НОМЕР_1 не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями та вважає, що Чернігівським окружним адміністративним судом та Шостим апеляційним адміністративним судом було неправильно викладено обґрунтування, не враховано доводи, викладені в позовній заяві, заяві про поновлення строку звернення до суду й апеляційній скарзі, не з`ясовано всі обставини справи та не досліджено в повному обсязі документи.

Касатор наголошує на поважності причин пропуску строку звернення до суду, які зумовлені тривалими процедурами фінансування та погодження платежів для сплати судового збору в умовах воєнного стану.

Скаржник зазначає, що суди безпідставно відхилили посилання на обєктивні перешкоди, повязані з відсутністю належного бюджетного фінансування установи на момент виникнення права на позов, а також не врахували постійні повітряні тривоги й відключення електроенергії в місті Чернігові, що суттєво ускладнювало своєчасне оформлення, підписання та подання документів.

Суд першої інстанції виходив з того, що питання внутрішньої організації роботи державної установи, зокрема щодо її фінансування, не вказує на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному зверненню до суду у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, суд першої інстанції наголосив, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених процесуальним законом, і не можуть отримувати вигоду від їх порушення.

Суд апеляційної інстанції підтримав ці висновки та зазначити, що покликання скаржника на тривалі відключення електроенергії не можуть вважатись істотною перешкодою для своєчасного звернення із позовною заявою, оскільки такі відключення відбувалися згідно затвердженого графіку відключень та не мали постійного характеру.

Також апеляційний суд додав, що доводи апелянта про об`єктивну неможливість виконання встановленого законом обов`язку зі сплати судового збору не підкріплені документально, оскільки ним не додано доказів вжиття всіх залежних від нього заходів для забезпечення такого платежу.

Отже, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, а суд апеляційної інстанції залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, з підстав не усунення недоліків, вірно застосував положення пункту 1 та 9 частини четвертої статті 169 КАС України країни, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Водночас скаржник належно не обґрунтовує неправильність застосування норм процесуального права при поверненні позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали суду першої інстанції після її перегляду в апеляційному порядку, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих державі.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько О.Р. Радишевська В.М. Соколов