Справа № 380/19441/25
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2026-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відводі судді

27 травня 2026 року

м. Київ

справа №380/19441/25

адміністративне провадження №Зі/990/74/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. від участі у розгляді справи №380/19441/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: голова Львівської міської ради Садовий А.І., Управління охорони здоров`я Львівської міської ради, Комунальне підприємство "1-ша міська поліклініка м. Львова", про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

21.05.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2026 у справі №380/19441/25.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду судової справи №380/19441/25 (провадження №К/990/23225/26) визначено склад колегії суддів: Рибачук А.І. (суддя-доповідач), Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.

Одночасно з касаційною скаргою до Верховного Суду надійшла заява Неїлик Г.М. про відвід суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. від участі у справі №380/19441/25.

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 , посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначає, що існують обставини, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів, які зводяться до незгоди з постановленими Верховним Судом у справі №380/19441/25 ухвалами у провадженнях номер К/990/44570/25, К/990/44950/25 та номер К/990/15013/26, а тому вони не можуть брати участь у розгляді цієї справи.

Ухвалою Верховного Суду від 25.05.2026 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. від участі у розгляді справи №380/19441/25.

Передано вказану заяву до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви про відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2026 подану заяву про відвід суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. передано на розгляд судді Шарапи В.М. (Зі/990/74/26).

Розглядаючи вищезазначену заяву, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Частиною другою статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Перевіряючи мотиви, з яких виходив заявник, обґрунтовуючи заяву про відвід суддів, Верховний Суд зазначає, що для надання оцінки об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій у цій справі, існують кілька критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями суддів, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту заяви вбачається, що позивач, як на підставу для відводу, покликається на пункт 4 частини 1 статті 36 КАС України.

Водночас, позивач у заяві не наводить обставин, які викликають у нього сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Натомість, доводи позивача свідчать про незгоду з процесуальними рішеннями суддів, що в силу приписів частини 4 статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Інших обставин, які відповідно до статті 36 КАС України є підставою для самовідводу чи відводу судді позивачем не зазначено.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Верховний Суд зауважує, що з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції, наявність безсторонності суду має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.

Разом з цим, Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Верховний Суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи.

Розглянувши подану позивачем заяву про відвід суддів та обставини, які в ній зазначені, Суд дійшов висновку, що зазначена заява не містить жодних посилань на визначені процесуальним законом підстави для відводу суддів від розгляду цієї справи, а обставини, на які вказує позивач у якості підстав для відводу, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів, а лише свідчать про незгоду заявника з діями суддів та прийнятими ними судовими рішеннями.

При цьому інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді цієї справи суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. викликали необхідність їхнього відводу, відсутні.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь суддів у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 КАС України.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про відвід суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. від участі у розгляді справи №380/19441/25 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів: Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Коваленко Н.В. від участі у розгляді справи №380/19441/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: голова Львівської міської ради Садовий А.І., Управління охорони здоров`я Львівської міської ради, Комунальне підприємство "1-ша міська поліклініка м. Львова", про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Шарапа