Справа № 120/15806/24
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15806/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

20 травня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 26.11.2021 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області відповідно до ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 25.09.2024 за №4854к, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Шляхбуд", з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість за період діяльності за липень 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (), за липень 2019 року по взаємовідносинах з ПП "ВНК ГРУП" (), за серпень 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" (), за жовтень 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ "ДОРБУД СЕРВІС ГРУП" (), за грудень 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ "ДОР БУД" (), за жовтень 2020 року по взаємовідносинах з ТОВ "УТП КОМПАНІЯ" () за жовтень 2020 року.

Вказана перевірка, з урахуванням наказу про продовження перевірки від 10.10.2024 №5159к, проводилась у період з 27.09.2024 по 17.10.2024.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 24.10.2024 №36853/02-32-07-02/03579443 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Шляхбуд"", в якому, окрім іншого, встановлено наступні порушення:

-п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, всього в сумі 550110 грн., в тому числі за липень 2019 року на 23599 грн., за серпень 2019 року на 526511 грн.

Зокрема, податковим органом сформовано висновок про те, що у ТОВ "Шляхбуд" відсутній взаємозв`язок між укладеними з ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" () та ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" () договорами та використання їх у своїй господарській діяльності. Господарські операції здійснені без належної обачливості або при наявності узгоджених дій із зазначеними товариствами з метою отримання податкової вигоди.

За вказаним вище порушенням ГУ ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2024 за №, яким ТОВ "Шляхбуд" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 825605,00 грн.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи можна дійти висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення ТОВ "Шляхбуд" до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.

З акта перевірки вбачається, що позивач у рядку 10.1 розділу ІІ Податковий кредит податкових декларацій з ПДВ включено до складу податкового кредиту суми взаємовідносин з контрагентами ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (), ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" () придбання запасів від яких не підтверджено документально з урахуванням ланцюгів постачання.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (частина друга статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлює, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, формальна наявність у покупця первинних документів, необхідних для віднесення певних сум до складу витрат відповідного періоду не є безумовною підставою формування витрат, у разі не доведення реальності здійснених господарських операцій та придбання товарів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з частиною першою статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Позивач вказує на те, що всі операції з придбання товарно-матеріальних цінностей в контрагентів: ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (), ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" () належним чином відображені в бухгалтерському обліку товариства та підтверджуються належним чином оформленою первинною документацією.

Слід відокремити, що під час перевірки в ревізора-інспектора були відсутні зауваження до оформлення первинної документації в підтвердження господарських операцій із вищезазначеними контрагентами.

За даними підсистеми «Ресстр операцій з ПДВ» ІС «Архів електронної звітності», сума податку в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та (або) розрахунки коригування в ЄРПН формувалася не шляхом поповнення рахунку у СЕА, а за фактом отримання податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН на придбання вищенаведених товарів.

В зв`язку з цим. відповідач дійшов висновку про здійснення ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" та ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" ризикових операцій (у якості "вигодоформуючого" по ланцюгу постачання на адресу ймовірних "вигодонабувачів", у якості "вигодотранспортуючого" по ланцюгу постачання на адресу ймовірних "вигодонабувачів")

Виходячи з викладеного, відповідач зазначив, що сукупність встановлених фактів та обставин, досліджених по ланцюгу постачання товарів вказує на те, що ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" та ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" є учасниками тіньового сектору економіки та вказує на транзитність операцій, спрямованих на отримання податкової вигоди кінцевими отримувачами. Встановлені факти, на переконання відповідача, підтверджують, що дані підприємства фактично не поставляли товар (Бітум дорожній марки 70/100) на адресу ТОВ "Шляхбуд" у відповідних періодах, так як в свою чергу відсутні фізичні можливості для здійснення таких поставок, а також не проводили операцій з придбання такого товару з контрагентами-постачальниками.

Виходячи з висновків податкового органу наведених в акті перевірки щодо сумнівності господарських взаємовідносин між позивачем та його вищезазначеними контрагентами, судом досліджено підстави та порядок здійснення позивачем спірних господарських операцій та встановлено наступне.

Зокрема, щодо фінансово - господарських операцій з контрагентом - постачальником ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" () за період декларування ПДВ за липень 2019 року встановлено наступне.

24.04.2018 між ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (постачальник) та ТОВ "Шляхбуд" (покупець) укладено договір №2404/18 поставки нафтопродуктів відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві нафтопродукти, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 Договору №2404/18 визначено, що номенклатура , обсяг, ціна, умови та строки постачання, умови та строки оплати Продукції визначаються в Специфікаціях, котрі є невід`ємними частинами цього Договору.

Також, в пункті 1.3 Договору №2404/18 обумовлено, що ціна Договору становить суму вартості всіх поставок Продукції відповідно до Специфікацій.

На виконання вимог договору №2404/18 ТОВ «ЛАЙКРАНС» поставило ТОВ "Шляхбуд" товар бітум дорожній марки 70/100, що підтверджується первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, зокрема:

- Податковою накладною від 08.07.2019 №78, видатковою накладною №77 від 08.07.2019, ТТН №08/07-2 від 08.07.2019, специфікацією №11 до договору поставки нафтопродуктів №2404/18 від 24.04.2019, рахунком на оплату №80 від 08.07.2019, паспорт на товар №844;

- Податковою накладною від 09.07.2019 №79, видатковою накладною №78 від 09.07.2019, ТТН №09/07-1 від 09.07.2019, специфікацією №12 до договору поставки нафтопродуктів №2404/18 від 24.04.2019, рахунком на оплату №81 від 09.07.2019, паспорт на товар №856;

- Податковою накладною від 14.07.2019 №85, видатковою накладною №83 від 14.07.2019, ТТН №14/07-1 від 14.07.2019, специфікацією №13 до договору поставки нафтопродуктів товар 2404/8 від 24.04-2019, рахунком на оплату №86 від 14.07.2019, паспорт на товар №890;

- Податковою накладною від 20.07.2019 №94, видатковою накладною №92 від 20.07.2019, ТТН №20/07-1 від 20.07.2019, специфікацією №14 до договору поставки нафтопродуктів №2404/18 від 24.04.2019, рахунком на оплату №95 від 20.07.2019, паспорт на товар №940;

- Податковою накладною від 27.07.2019 №103, видатковою накладною №101 від 27.07.2019, ТТН №27/07-1 від 27.07.2019, специфікацією №15 до договору поставки нафтопродуктів №2404/18 від 24.04.2019, рахунком на оплату №104 від 27.07.2019, паспорт на товар №1007;

- Податковою накладною від 27.07.2019 №104, видатковою накладною №102 від 27.07.2019, TTH №27/07-2 від 27.07.2019, специфікацією №16 до договору поставки нафтопродуктів №2404/18 від 24.04.2019, рахунком на оплату №105 від 27.07.2019, паспорт на товар №1010.

Розрахунки за поставлений товар, а саме бітум дорожній марки 70/100 підтверджуються наявними в матеріалах справи виписками по рахунку за договором №2404/18. Заборгованість відсутня, що підтверджується актом перевірки.

Вказану суму ТОВ "Шляхбуд" включило в податкову декларацію за 2019 рік.

Як встановлено, що 01.08.2019 між ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" (постачальник) та ТОВ "ШЛЯХБУД" (покупець) укладено договір №1002T поставки нафтопродуктів відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві нафтопродукти, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 Договору №1002T визначено, що номенклатура , обсяг, ціна, умови та строки постачання, умови та строки оплати Продукції визначаються в Специфікаціях, котрі є невід`ємними частинами цього Договору.

Також, в пункті 1.3 Договору №1002T обумовлено, що ціна Договору становить суму вартості всіх поставок Продукції відповідно до Специфікацій.

На виконання вимог договору №1002Т ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" поставило ТОВ "Шляхбуд" товар бітум дорожній марки 70/100, що підтверджується первинними документами, копії яких наявні в матеріалах справи, зокрема:

- Податковою накладною від 03.08.2019 №6, видатковою накладною №1005 від 03.08.2019, ТТН №03/08-1 від 03.08.2019, специфікацією №1 до договору поставки нафтопродуктів №1002Т від 01.08.2019, рахунком на оплату №1005 від 03.08.2019, паспорт на товар №1065;

- Податковою накладною від 03.08.2019 №7, видатковою накладною №1006 від 03.08.2019, ТТН №03/08-2 від 03.08.2019, специфікацією №2 до договору поставки нафтопродуктів №1002Т від 01.08.2019, рахунком на оплату №1006 від 03.08.2019, паспорт на товар №1059;

- Податковою накладною від 04.08.2019 №8, видатковою накладною №1007 від 04.08.2019, ТТН №04/08-1 від 04.08.2019, специфікацією №3 до договору поставки нафтопродуктів №1002Т від 01.08.2019, рахунком на оплату №1007 від 04.08.2019, паспорт на товар №1070;

- Податковою накладною від 09.08.2019 №13, видатковою накладною №1012 від 09.08.2019, ТТН №09/08-2 від 09.08.2019, специфікацією №4 до договору поставки нафтопродуктів №1002Т від 01.08.2019, рахунком на оплату №1012 від 09.08.2019, паспорт на товар №1123;

Розрахунки за поставлений товар, а саме бітум дорожній марки 70/100 підтверджуються наявними в матеріалах справи виписками по рахунку за договором договору №1002T.

Вказану суму ТОВ «ШЛЯХБУД» включило в податкову декларацію за 2019 рік.

Крім того, слід врахувати те, що стороною відповідача не заперечувалось того, що придбаний в контрагентів товар позивачем було повністю оплачений, а господарські операції належним чином оподатковані (у визначених чинним законодавством розмірах до державного бюджету України відраховані податки і збори).

Сукупність вищенаведених доводів, з урахуванням їх документального підтвердження та підтвердження подальшої реалізації придбаного Товару, дає підстави для формування висновку, що спірні господарські операції по контрагентам ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (), ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" () були спрямовані на настання реальних наслідків.

Отже, суми податкового кредиту з податку на додану вартість, сформованого позивачем за господарськими операціями з контрагентами: ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (), ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" (), підтверджуються договорами на придбання товару, податковими та видатковими накладними, документами в підтвердження оплати придбаного за договорами товару, товарно-транспортними накладними. При цьому, зазначені податкові накладні складені відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, містять усі обов`язкові реквізити та видані особою, зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент видачі таких податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

На момент складання податкових накладних контрагенти - ТОВ "ЛАЙКДЕЙ" (), ТОВ "ТОРГЛІДЕРГРУП" (), останні були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку робіт; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких містяться в матеріалах справи та досліджувались відповідачем під час проведення перевірки, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Надані податковому органу при перевірці документи підтверджують факт реального (фактичного) здійснення господарських операцій із придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, які приводять до руху активів, зміни суми зобов`язань та власного капіталу платника та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків договорах, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, в той час, як сформовані податковим органом припущення жодним чином не підтверджені, а висновки протиправні та не відповідають законодавству України.

Отже, наявність підтверджуючих первинних документів та належним чином оформлених податкових накладних свідчать про правомірність включення ТОВ "Шляхбуд" сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, а тому збільшення відповідачем суми грошового зобов`язання позивача з податку на додану вартість є протиправним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.