Справа № 320/40188/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Київ справа №320/40188/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Агро» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тас Агро» (ТОВ «Тас Агро», товариство, платник податків) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ЦМУ ДПС по роботі з ВПП, податковий орган, контролюючий орган).

Просили визнати протиправними та скасувати прийняті ЦМУ ДПС по роботі з ВПП податкові повідомлення-рішення від 30.05.2024 № 1356/ж10/31-00-04-02-01-31, № 1357/ж10/31-00-04-02-01-31, № 1358/ж10/31-00-04-02-01-31.

Ухвалою суду від 06.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки перевірки про завищення позивачем податкового кредиту за наслідком відображення у податковому обліку господарських операцій з ФГ «КРАЙАГРО», ТОВ «СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД», ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН» не обґрунтовані, а прийняті на їх підставі рішення - протиправні.

Зазначали, що вказані операції підтверджені належним чином оформленими первинними документами, пов`язані із господарською діяльністю позивача та мають економічний зміст, а доводи відповідача щодо нереальності таких операцій зводяться до припущень та спростовуються наданими позивачем поясненнями та доказами.

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позову просили відмовити. Наголосили на тому, що у ході перевірки встановлено формування позивачем податкового кредиту за операціями із ФГ «КРАЙАГРО», ТОВ «СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД», ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН», щодо яких відсутнє належне документальне підтвердження, адже надані позивачем первинні документи містять суперечності щодо обсягів поставок, не доводять можливості здійснення операцій у задокументованих обсягах та наявності економічного змісту окремих операцій.

Ухвалою суду від 06.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Судові засідання призначалися на 02.10.2024, 28.10.2024, 21.11.2024, 12.12.2024.

Ухвалою суду від 12.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Агро» - залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Ухвалою суду від 04.03.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду і поновлено ТОВ «Тас Агро» пропущений строк.

27.03.2025 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження і призначив справу до судового розгляду по суті.

Судовий розгляд справи по суті призначено на 29.04.2025 із подальшим відкладенням. 29.07.2025 також відкладено судовий розгляд через неявку сторін.

14.08.2025 розпочато судовий розгляд справи по суті, представники сторін надали пояснення, підтримали свої позиції, викладені у заявах по суті вимог, і після стадії дослідження доказів, суд, з урахуванням думки сторін, перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ЦМУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Тас Агро» з питань, що стали предметом заперечень від 29.02.2024 № 29/02-1-2024 стосовно висновків, викладених в акті від 16.02.2024 №227/Ж5/31-00-04-02-01-26/36096271 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тас Агро» () щодо питання законності декларування від`ємного значення, в тому числі бюджетного відшкодування бюджету податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за листопад 2023 року (від 19.12.2023 вх. № ) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків».

За результатами проведеної перевірки складено акт від 17.05.2024 №1452/Ж5/31-00-04-02-01-26/39096271, у якому зафіксовано, що перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з ПДВ у декларації за листопад 2023 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення ТОВ «Тас Агро» вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.2, 200.4 статті 200, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (ПК України), в результаті чого:

- завищено суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 410 535 грн;

- відмовлено в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 8 366 859,48 грн;

- завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на 2 211 189 грн.

30.05.2024 на підставі вказаних висновків перевірки ЦМУ ДПС по роботі з ВПП складено наступні податкові повідомлення-рішення:

- форми «В1» № 1356/ж10/31-00-04-02-01-31, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 410 535 грн із застосуванням 205 267,5 грн штрафних санкцій.

- форми «В3» № 1357/ж10/31-00-04-02-01-31 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2023 року у розмірі 8 366 859,48 грн;

- форми «В4» № 1358/ж10/31-00-04-02-01-31, яким зменшено суму від`ємного значення суми ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 2 211 189 грн.

Не погодившись із такими податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України.

Рішенням ДПС України №19595/6/99-00-06-01-04-06 від 27.06.2024, скаргу позивача залишено без розгляду.

Позивач вважає, що висновки перевірки необґрунтовані, а прийняті на підставі таких висновків рішення - протиправні та підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (Податковий кодекс, Кодекс, ПК України).

Згідно приписів пункту 109.1 статті 109 Кодексу податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 109.2 статті 109 Податкового кодексу порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

За нормами статті 112 Кодексу особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності. У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

Згідно із пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За визначенням у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

За положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У силу пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (Закон №996-XIV).

Як визначено у статті 1 Закону №996-XIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правилу цієї норми Закону № 996-ХIV кореспондує зміст пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (Положення).

Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону №996-ХIV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV та пункту 2.4 Положення первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-ХIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

З огляду на викладене, платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Вказані висновки висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.

Відповідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіркою встановлено завищення ТОВ «Тас Агро» суми податкового кредиту за листопад 2023 року по взаємовідносинам з ФГ «КРАЙАГРО» () на 485 867 грн, що призвело до завищення бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 410 535 грн, та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21) на 75 332 грн.

На підставі вказаного висновку відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.05.2024 форми «В1» № 1356/ж10/31-00-04-02-01-31, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 410 535 грн із застосуванням 205 267,5 грн штрафних санкцій.

Так, на підставі податкових накладних №5 від 14.11.2023, №6 від 15.11.2023, №7 від 16.11.2023, №8 від 21.11.2023, виписаних ФГ «КРАЙАГРО», позивачем сформовано податковий кредит за листопад 2023 року у розмірі 485 866,8 грн, що призвело до виникнення від`ємного значення податку на додану вартість, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку у листопаді 2023 року у розмірі 410 535 грн.

Встановлено, що між ФГ «КРАЙАГРО» (Постачальник) та ТОВ «Тас Агро» (Покупець) укладено Договір поставки № 27/10-2023 від 27.10.2023 (з додатковою угодою), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві товар (соняшник некласний, 2023) у кількості 136 360 кг. (+/- 5%) за ціною 10,53 грн/кг на загальну вартість 1 636 892,71 грн. у т.ч. ПДВ 201 021,91 грн.

Поставка товару здійснювалась на умовах FCA - c. Зозів, вул. Молодіжна, 29-Е, Вінницька область, Вінницький район (в подальшому місце поставки), згідно правил Інкотермс у редакції 2010.

Товар поставляється насипом без тари та пакування.

Строк поставки товару - до 15 листопада 2023 року (включно).

Покупець зобов`язався оплатити Товар у строк до 31 грудня 2023 року.

На виконання вказаного договору Постачальник поставив (передав у власність) Покупцеві товар (соняшник некласний 2023) загальною кількістю 136 360 кг на суму 1 636 892,71 грн, в т.ч. ПДВ 201 021,91 грн, що підтверджується видатковою накладною №53 від 16.11.2023 (копія міститься у матеріалах справи).

Покупець оплатив вартість поставленого товару в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.11.2023 №.

Відповідач зауважив, що перевезення продукції по договору поставки №27/10-2023 здійснювалось на підставі наданих до перевірки товарно-транспортних накладних. Під час перевірки встановлено невідповідність між вагою сільськогосподарської продукції (соняшника) зазначеною у видатковій накладній № 53 від 16.11.2023 в кількості 1340 кг та заліковою вагою даних товарно-транспортних накладних. По видатковій накладній вага становить 136 360 кг, по товарно-транспортних накладних - 137 360 кг.

У спростування таких доводів відповідача позивач вказав, що контролюючим органом не враховано норм природного убутку товару при перевезенні.

Однак, суд критично ставиться до таких доводів позивача, адже умовами договору поставки №27/10-2023 передбачено норму природного убутку товару при перевезенні у кількості 0,21% від маси товару, а наявне перевищення становить 0,98% від маси товару.

Водночас, відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що розбіжність у вазі товару (соняшник) пов`язана з тим, що разом із товаром, який позивачем придбано у ФГ «КРАЙАГРО», позивачем транспортовано товар (соняшник у кількості 1 466,718 тон), який придбано також у ТОВ ТАС «АГРО ПІВДЕНЬ», що підтверджується видатковою накладною №9254 від 15.11.2023, складською квитанцією на зерно №138 від 15.11.2023 та актом приймання-передачі №СА000000007 від 15.11.2023. Оскільки товар (соняшник некласний, 2023), який позивачем придбано у ФГ «КРАЙАГРО» та у ТОВ «ТАС АГРО ПІВДЕНЬ» зберігались на одному зерновому складі (с. Зозів), відповідно, при завантаженні у транспортні засоби товару придбаного у ФГ «КРАЙАГРО», додатково (1000 кг) завантажено товар (соняшник некласний, 2023), який позивачем придбано у ТОВ «ТАС АГРО ПІВДЕНЬ».

Більше того, суд зауважує, що у податковому обліку позивача відображено операцію з придбання товару у кількості 136 360 кг, а не 137 360 кг. Тому така розбіжність не могла зумовити штучне збільшення обсягу операції на 1340 кг та відповідне безпідставне формування податкового кредиту шляхом включення до його складу сум ПДВ, сплачених у вартості 1340 кг товару.

Також відповідач зауважив, що перевіркою товарно-транспортних накладних за листопад 2023 року щодо перевезення сільськогосподарської продукції по договору поставки №27/10-2023 на підставі отриманої видаткової накладної № 53 від 16.11.2023 встановлено недостовірність відомостей щодо перевезення сільськогосподарської продукції, а саме -зазначена в наведених товарно-транспортних накладних адреса пункту навантаження: «с. Зозів, вул. Молодіжна 29-Е, Вінницький р-н, Вінницька обл.» не відповідає умовам Договору поставки, з урахуванням змін, внесених умовами Додаткової угоди №1: «EXW: вул. Привокзальна, 47, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область (місце поставки), згідно правил Інкотермс у редакції 2010».

Однак, відповідачем не враховано, що до договору поставки № 27/10-2023 від 27.10.2023 укладено окрім Додаткової угоди №1 27.10 2023 також Додаткову угоди № 2 від 14.11.2003, якою змінено умови та місце поставки товару. Так, за умовами Додаткової угоди №2 поставка Товару здійснювалась на умовах «FCA с. Зозів, вул. Молодіжна 29-Е, Вінницький р-н, Вінницька обл.». За умовами поставки FCA зобов`язання щодо поставки товару вважаються виконаними в момент навантаження товару на транспортний засіб наданий Покупцем цього товару. Відповідні зміни внесені до товарно-транспортних накладних.

Отже, суд вважає помилковими вказані доводи відповідача про наявність розбіжностей щодо пунктів навантаження товару, а також похідні від них доводи податкового органу про відсутність доказів надходження товару на елеватор ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД» за адресою вул. Привокзальна, 47, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область.

Також за умовами договору поставки № 27/10-2023 від 27.10.2023 ФГ «КРАЙАГРО» зобов`язалось передати ТОВ «Тас Агро» соняшник некласний, 2023 року, у кількості 145 000 кг. (+/- 5%) за ціною 10,53 грн/кг на загальну вартість 1 740 609,00 грн, у т.ч. ПДВ 213 759,00 грн.

На виконання взятих на себе зобов`язань, ФГ «КРАЙАГРО» передало у власність ТОВ «Тас Агро» Товар (соняшник некласний 2023) загальною кількістю 142 120 кілограм на суму 1 706 036,91 грн, в т.ч. ПДВ 209 513,31 грн, що підтверджується видатковою накладною №55 від 14.11.2023 та видатковою накладною №56 від 16.11.2023.

Відповідач зауважив, що:

«до перевірки не надано відповідних документів, на підставі яких можна було б ідентифікувати виробника зернових, посвідчень на аналіз проб до відправлення зерна зі зберігання, карток аналізу зерна, якими підтверджується його приймання на зберігання, трьохсторонніх актів приймання-передачі сільськогосподарської продукції та складські квитанції.

У ході розгляду заперечення на акт перевірки ТОВ «Тас Агро» надано інформацію (витяги Державного реєстру речових прав) щодо наявності у 2023 році у використанні ФГ «КРАЙАГРО» 977,0213 га ріллі, які на думку відповідача не впливають на висновки акта перевірки, оскільки переоформлення земельних ділянок відбулось 07.12.2023 і на дату складання акта перевірки не були відображені в ЄДРРП.

Крім цього, заміна орендаря на ФГ «КРАЙАГРО» () з ОСОБА_1 , який був орендарем по договору оренди від 22.03.2022. Останній був працівником ТАС Агро, директором з виробництва, звільнений - 27.12.2023. Проведеною перевіркою встановлено, що керівником ФГ «КРАЙАГРО» (), Вінницька обл., м. Липовець, вул. Столярського, 5 є керівник ТОВ «Тас Агро» ОСОБА_2 , що може свідчити про пов`язаність суб`єктів господарювання.

Враховуючи викладене, проведеною перевіркою не підтверджено факт походження товару «Соняшник врожаю 2023 року», «Соняшник некласний врожаю 2023 року», «Пшениця 4 класу», в тому числі, його транспортування, переміщення від вищезазначеного виробника до місця поставки згідно первинних документів сільськогосподарської продукції від ФГ «КРАЙАГРО» () та ТОВ «ТАС АГРО» ()».

Суд зауважує, що пов`язаність ФГ «КРАЙАГРО» () і ТОВ «Тас Агро» сама по собі не свідчить про допущення ними зловживань при формуванні даних податкового обліку.

Щодо наявності у 2023 році у використанні ФГ «КРАЙАГРО» 977,0213 га ріллі, позивач пояснив, що у відповідь на запит позивача, ФГ «КРАЙАГРО» надано копії витягів з ДРРП, за даними яких у 2023 році зареєстровано права оренди на підстав договорів оренди, укладених у 2016-2017 роках. Державна реєстрація права користування земельними ділянками за ФГ «КРАЙАГРО» у грудні 2023 року направлена виключно на приведення у відповідність до вимог нормативних правових актів України документів, які посвідчують право користування ФГ «КРАЙАГРО» земельними ділянками, на яких воно здійснює господарську діяльність.

Відповідач не спростував вказаних доводів позивача та не довів того, що земельні ділянки щодо яких подані вказані витяги використовувалися не ФГ «КРАЙАГРО».

Також між ФГ «КРАЙАГРО» (Постачальник) та ТОВ «Тас Агро» (Покупець) укладено Договір поставки № 21/11-2023 від 21.11.2023, за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві товар (пшеницю 4 класу) у кількості 118,00 тон (+/- 5%) за ціною 4550,00 грн/т загальною вартістю 612 066,00 грн у т.ч. ПДВ 75 166,00 грн.

Поставка товару здійснювалась на умовах: EXW - с. Глибочок, Тростянецький район, Вінницька область (місце поставки), згідно правил Інкотермс у редакції 2010.

Товар поставляється насипом без тари та пакування.

Строк поставки товару - до 30 листопада 2023.

Покупець зобов`язався оплатити товар у строк до 31 грудня 2023 року.

На виконання вказаного договору Постачальник поставив Покупцеві товар (пшеницю 4 класу, 2023) загальною кількістю 118 260 кілограм на суму 613 414,62 грн, в т.ч. ПДВ 75 331,62 грн, що підтверджується видатковою накладною №54 від 21.11.2023.

Покупець оплатив вартість товару 24.11.2023, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.11.2023 №.

Відповідач не визнає реальність вказаних операцій за договором № 21/11-2023 від 21.11.2023, посилаючись на наступне:

- під час перевірки встановлено невідповідність між вагою сільськогосподарської продукції (соняшника), зазначеною у видатковій накладній №54 від 21.11.2023 в кількості 6 580 кг, та заліковою вагою згідно даних товарно-транспортних накладних. По видатковій накладній вага становить 118 260 кг, по товарно-транспортних накладних - 124 840 кг;

- згідно наданих до перевірки документів, першою подією є відвантаження товару, тобто відвантаження здійснено 21.11.2023 року на умовах «EXW - с. Глибочок, Тростянецький район, Вінницька область», при цьому, згідно наданих товаро-транспортних накладних перевезення відвантаженої продукції відбувалось 05.12.2023;

- до перевірки не надано документи, які б підтверджували, яким чином та де зберігалась продукція пшениця 4 класу в кількості 118 260 кг згідно виписаної видаткової накладної №54 від 21.11.2023.

Вказані доводи щодо розбіжностей у вазі товару суд відхиляє з тих же підстав, що й аналогічні доводи відповідача, які стосувалися операцій за договором поставки № 27/10-2023 від 27.10.2023.

Позивач пояснив, що вирощена ФГ «КРАЙАГРО» у 2023 році сільськогосподарська продукція зберігалася на сертифікованих зернових складах, що підтверджується договорами складського зберігання №01/07/23-03 КА від 01.07.2023, укладеного ФГ «КРАЙАГРО» із ТОВ «Медвинське хлібоприймальне підприємство», № 8 від 24.07.2023, укладеного ФГ «КРАЙАГРО» із ТОВ «Зерногрупа ЛТД», та договору зберігання №1206/23 від 12.06.2023, укладеного між ТОВ «ТАС АГРО» та ТОВ «ТАС АГРО ПІВДЕНЬ».

Розбіжності щодо дати відвантаження товару позивач не пояснив. Однак, за наявності первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення вказаних поставок та подальшу реалізацію позивачем придбаної продукції на експорт, суд вважає, що вказаний недолік сам по собі не може свідчити про нереальність вказаних операцій.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відповідач не довів обґрунтованості висновків перевірки про завищення ТОВ «Тас Агро» суми податкового кредиту за листопад 2023 року по взаємовідносинам з ФГ «КРАЙАГРО» на суму 485 867 грн, що призвело до завищення бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 410 535 грн, та від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21) на 75 332 грн.

Перевіркою також встановлено завищення позивачем суми від`ємного значення за вересень 2023 року по взаємовідносинам з ТОВ «СОП Михайлівське» (код ЄДРПОУ 3733950) на 9 249 024,54 грн.

Так, між ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСКЕ ОРЕНДНЕ ПІДПРИЄМСТВО «МИХАЙЛІВСЬКЕ» (Постачальник) та ТОВ «Тас Агро» (Покупець) укладено договір поставки від 26.07.2023 № №26/07-2023 та Додаткову угоди №1 до Договору поставки, якими передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) Покупця, а Покупець прийняти та оплатити насіння ріпаку 2023 року, у кількості 7 630 000,00 кг. (+/- 5%) за ціною 11,85 грн/кг, загальною вартістю 103 073 670,00 грн, у т.ч. ПДВ 12 658 170,00 грн, на умовах - м. Погребище, вул. Привокзальна, 47, Вінницька область, Вінницький район (місце поставки), згідно правил Інкотермс у редакції 2010.

Товар поставляється насипом без тари та пакування.

Поставка Товару здійснюється у строк до 30.09.2023 (включно).

Покупець зобов`язується оплатити 100 % вартості Товару у строк до 31.12.2023.

На виконання взятих на себе зобов`язань за Договором поставки ТОВ «СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» частково у вересні 2023 року передало у власність ТОВ «Тас Агро» Товар (насіння ріпаку, вищий клас, 2023) в кількості 6 634 300 кг на загальну суму 89 622 758,70 грн в тому числі ПДВ 11 006 303,70 грн, що підтверджується видатковими накладними.

Оплата за товар проведена позивачем у повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій.

Перевезення ріпаку здійснювалось за маршрутом м. Погребище, вул. Привокзальна, 47, Вінницька область, Вінницький район (місце поставки товару за Договором поставки №26/07-2023 від 26.07.2023) на елеватор ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат», що розташований за адресою: Україна, 21034, м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 26-Д, здійснювалося за рахунок ТОВ «Тас Агро» на підставі договорів про надання послуг з перевезення з ТОВ «ДІСУЛЕВ», ТОВ «ПОДІЛЛЯ АВТОТРАНС», ТОВ «САЛЮТЕМ КОМПАНІ», ТОВ «ТАС АВТО ТРАНС», ТОВ «МАПАЯ-ТРАНС», що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями договорів, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарно-транспортних накладних.

На підставі виписаних ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» у вересні 2023 року податкових

накладних на адресу ТОВ «Тас Агро» за результатами вказаних поставок, сформовано податковий кредит за вересень 2023 року у розмірі 11 060 947,14 грн.

Зберігання насіння ріпаку здійснювалось у м. Погребище, Вінницька область, вул. Привокзальна, буд. 47 на підставі договору складського зберігання № 6 від 20.07.2023, який укладено між ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» та ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД».

Проведеною перевіркою не встановлено походження ріпаку врожаю 2023 року в кількості 3 454 132 кг від контрагента - постачальника ТОВ «СОП Михайлівське», у зв`язку із відсутністю:

- залишків насіння ріпаку по елеватору ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД» станом на початок періоду (на 01.09.2023) по рахунку 281 за вересень 2023 року;

- необхідної кількості насіння ріпаку (6 634 300 кг) на момент виписки видаткових накладних у вересні 2023 року, що не відповідає погашеним складським квитанціям постачальником ТОВ «СОП Михайлівське» на елеваторі ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД» (протягом вересня 2023 року погашено складські квитанції на 3 180 168 кг ріпаку).

За приписами частини першої та другої статті 24 Закону України від 04.07.2002 № 37-IV «Про зерно та ринок зерна в Україні» (Закон № 37-IV) зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Частиною першою статті 36 Закону № 37-IV встановлено, що зернові склади зобов`язані вести реєстр зерна, прийнятого на зберігання.

Зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня (частини перша, друга статті 37 Закону № 37-IV.

Статтею 46 Закону № 37-IV встановлено, що після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - «погашено».

Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис.

За нормами пункту 3.4, 3.5, 10.3, 10.4 наказу Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 № 198 «Про затвердження Положення про обіг складських документів на зерно» при витребуванні одна складська квитанція повертається поклажодавцем зерновому складу в обмін на документ, який посвідчує відвантаження зерна складом. На повернутій складській квитанції та на її другому примірнику, який зберігався на зерновому складі, проставляються відмітки «Погашена», про що робиться відповідний запис у Реєстрі складських документів на зерно. Погашені оригінали складських квитанцій та їх другі примірники зберігаються на зерновому складі протягом трьох років з дня їх погашення. Після видачі зерна власникам складських документів на зерно уповноважена особа зернового складу погашає прийняті складські документи на зерно написом «Погашено», вказує дату, прізвище, ініціали і ставить підпис. Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з Реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис.

Суд зазначає, що відповідач визнає, що відповідно до наданого Звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2023 року (форма 4-сг (річна)) ТОВ «СОП Михайлівське» засіяно ріпак озимий на площі 1 797,50 га, зібрано насіння ріпаку у кількості 78 188,20 ц. Тобто, ТОВ «СОП Михайлівське» мало можливість здійснити вказану поставку позивачу.

Також відповідач зазначає, що на підтвердження приймання на зберігання зерновим складом всього обсягу насіння ріпаку надано копії складських квитанцій на зерно без відмітки про погашення складської квитанції, а саме: №63 від 31.07.2023, №61 від 31.07.2023, №62 від 31.07.2023, №58 від 30.07.2023, №56 від 30.07.2023, №55 від 30.07.2023, №52 від 29.07.2023, №53 від 29.07.2023, №51 від 29.07.2023, №47 від 28.07.2023, №48 від 28.07.2023, №43 від 26.07.2023, №40 від 26.07.2023, №39 від 25.07.2023, №37 від 25.07.2023, №35 від 25.07.2023, №30 від 24.07.2023, №29 від 24.07.2023, №28 від 23.07.2023, №27 від 22.07.2023, №26 від 22.07.2023, №24 від 22.07.2023, №22 від 22.07.2023, №21 від 21.07.2023, №20 від 21.07.2023, №19 від 20.07.2023, №18 від 20.07.2023, №69 від 02.08.2023, №70 від 02.08.2023, №65 від 01.08.2023 та №67 від 01.08.2023.

У ході перевірки було надано запит ДП «Держреєстри України» щодо надання витягу з основного реєстру та реєстру зернового складу щодо складських документів, виписаних на зерно, в період червень - жовтень 2023 року стосовно складених складських документів ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД» (інша назва ТОВ «ПОГРЕБИЩЕНСЬКЕ ХПП «ТАС АГРО») (код 37854674) для ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» (код 03733950).

Від ДП «Держреєстри України» надійшла відповідь, в якій зазначено Перелік складських документів, виписаних зерновим складом ТОВ «ПОГРЕБИЩЕНСЬКЕ ХПП «ТАС Агро» () на зерно ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» () за період червень - жовтень 2023 року.

Згідно наданої ДП «Держреєстри України» інформації щодо складських документів, виписаних зерновим складом ТОВ «ПОГРЕБИЩЕНСЬКЕ ХПП «ТАС АГРО» () на зерно ТОВ «Сільськогосподарське орендне підприємство «Михайлівське» () за період червень - жовтень 2023 року, погашення складських квитанцій, виписаних на ріпак врожаю 2023 року в заліковій вазі 7 637 749 кг відбувалось протягом серпня, вересня та жовтня 2023 року.

У ході перевірки встановлено невідповідність кількості реалізованого ріпаку згідно виписаних ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» видаткових накладних на адресу ТОВ «Тас Агро».

Крім того, встановлено, що згідно із даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 (товари) за вересень 2023 року залишків насіння ріпаку по елеватору ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД» (м. Погребище) станом на початок періоду (на 01.09.2023) не було. Надходження та вибуття ріпаку здійснювалось протягом вересня 2023 року.

У свою чергу, позивачем подано до суду Реєстр складських документів на зерно, за період з 01.07.2023 по 01.10.2023 року (роздруківка додається), який підтверджує те, що ТОВ «СОП «Михайлівське» зберігало за зерновому складі ТОВ «ПОГРЕБИЩЕНСЬКЕ ХПП «Тас Агро» згідно договору складського зберігання від №6 від 20.07.2023 насіння ріпаку загальною кількістю (у фізичній вазі) 7 815 600 кг.

Також на спростування вказаних доводів відповідача надано інформацію про кількісно-якісний облік зерна на елеваторі (ТОВ «ПОГРЕБИЩЕНСЬКЕ ХПП «Тас Агро») за Формою 36 за період липень-вересень 2023 ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ», яка містить відомості про надходження, відпуск та залишок зерна, отриманого на зберігання.

Відповідно до інформації, наведеної у формі 36 у колонці «Надходження», вказано, що у період з 20.07.2023 по 02.08.2023 ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» передало Зерновому складу насіння ріпаку, загальною кількістю (у фізичній вазі) 7 815 600 кг. У колонці «Відпуск», вказано, що у період з 02.08.2023 по 29.09.2023 зерновим складом здійснено відпуск насіння ріпаку у кількості 7 699 720 кг, з них за вересень 2023 року - 6 364 300 кг.

Крім того, на сторінках 18-19 акта повторної перевірки контролюючим органом наведено перелік складських квитанцій, які виписані зерновим складом ТОВ «ПОГРЕБИЩЕНСЬКЕ ХПП «Тас Агро» (ТОВ «ЗЕРНОГРУПА ЛТД») при прийманні від ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» на зберігання зерна, фізична вага зерна ріпаку прийнятого на зберігання, згідно інформації контролюючого органу складає 7 815 600 кг.

Більше того, суд зауважує, що навіть у разі обґрунтованості вказаних висновків відповідача позивач не повинен нести відповідальність за порушення зерновим складом порядку ведення обліку зерна та Реєстру складських документів (порядку та періодичності внесення відомостей про видачу та погашення складських свідоцтв).

Встановлено, що придбаний у ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» ріпак передано на переробку по договору на переробку насіння ріпаку на давальницьких умовах №10923 від 04.07.2023 з ТОВ «ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН» (код 33776336) на виробничих потужностях ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат».

За умовами Договору, поставка сировини здійснюється партіями насипом автомобільним транспортом на елеватор ПрАТ «Вінницький олійножировий комбінат», що розташований за адресою: Україна, 21034, м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 26-Д.

Виконавець по факту переробки сировини складає Акт наданих послуг.

Оплата вартості (ціни) послуг по переробці сировини здійснюється Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця після складання Акта наданих послуг на протязі 2 (двох) банківських днів після направлення Виконавцем Замовнику рахунку на електронну адресу Замовника.

Між сторонами договору складено акти здачі-приймання (надання) послуг згідно яких надано послуги з переробки 6 632 465 кг ріпаку, загальною вартістю 18 190 516,87 грн з ПДВ, вихід продукції: олія ріпакова нерафінована - 2 754 585 кг, шрот ріпаковий - 3 614 373 кг, фуз олійний - 13 895 кг.

Оплата вказаних послуг проведена позивачем у повному обсязі.

Крім того, у договорі №10923 від 04.07.2023 (розділ 8) передбачено можливість зберігання виробленого товару. На підтвердження надання ТОВ «ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН» товариству «Тас Агро» послуг зі зберігання переробленої продукції надано копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2023 №2168, №2169 та 2170. Загальна вартість послуг зі зберігання продукції складає 349 906,09 грн.

Також позивач надав докази використання у власній господарській діяльності продуктів переробки вказаного ріпаку.

Так, 19.12.2022 між ТОВ «ЛЮБО ОГЛ» (Покупець) та ТОВ «Тас Агро» (Постачальник) укладено Договір поставки № 19/22-01 фузу олійного у кількості 13,840 т, за ціною 8000,00 грн/т, на загальну вартість 110 720 грн (+/-10%).

Факт поставки товару у вказаному обсязі підтверджується видатковою накладною №1492 від 03.10.2023.

08.09.2023 між ТОВ «Тас Агро» (Продавець) та Компанією KINTAS LIMITED, Кіпр (Покупець) було укладено Контракт №KL-TAS36, за умовами якого Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити ріпаковий шрот, гранульований врожаю 2023 року, не ГМО, країна походження - Україна, у кількості 6 000,00 метричних тон. Товар поставляється на умовах FCA (станція Вінниця).

Поставка товару за вказаним контрактом у кількості 3 637,4 тон підтверджується копіями митних декларацій.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про правомірність відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ вказаних операцій з ТОВ СОП «МИХАЙЛІВСЬКЕ» та ТОВ «ДІ ЕНД АЙ ЕВОЛЮШН».

Перевіркою встановлено завищення позивачем суми від`ємного значення за звітний (податковий) період, що включаються до суми податкового кредиту наступного звітного податкового періоду по взаємовідносинам із ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР» () та ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» () на суму 2 135 857,00 грн.

Так, ТОВ «Тас Агро» (Покупець) укладено із ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР» (Постачальник) договір поставки від 21.11.2025 №21/11/23-02 на поставку пшениці 4 класу, 2023 в кількості 2 418 228 кг (+/- 5 %), за ціною 5,187 грн/кг на загальну вартість 12 543 348,64 грн, в т.ч. ПДВ - 1 540 411,24 грн.

21.11.2023 Постачальником поставлено Покупцеві Товар у кількості 2 418 228 кг на загальну суму 12 543 348,64 грн, в тому числі ПДВ - 1 540 411,24 грн, що підтверджується видатковою накладною № 707249 на 22.11.2023, актом приймання-передачі №ХПП00000014 від 22.11.2023, складською квитанцією на зерно №197 від 22.11.2023 та карткою аналізу зерна №3 від 22.11.2023.

21.11.2023 між Позивачем (Покупець) та ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» (Постачальник) укладено договір поставки №21/11/25-024, на умовах якого Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність), а Покупець прийняти та оплатити пшеницю 4 класу, 2023 в кількості 856 822 кг (+/-5%), за ціною 5,187 грн/кг на загальну вартість 4 444 335,71 грн, в т.ч. ПДВ - 545 795,61 грн.

22.11.2023 Постачальником поставлено Покупцеві Товар у кількості 856 822 кг на загальну суму 4 444 335,71 грн, у тому числі ПДВ - 545 795,61 грн, що підтверджується видатковою накладною № 918 від 22.11.2023, актом приймання-передачі №Х10000015 від 22.11.2023, складською квитанцією на зерно №198 від 22.11.2023 та карткою аналізу зерна.

Також 21.11.2023 між ТОВ «ТАС АГРО» (Покупець) та ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» (Постачальник) укладено договір поставки №№21/11/23-01, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність), а Покупець прийняти та оплатити пшеницю 4 класу, 2023 року, в кількості 78 т (15%), за ціною 5167,00 грн/т загальною вартістю 404 586,00 грн, в т.ч. ПДВ - 49 686,00 грн.

29.11.2023 на виконання вказаного Договору ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» поставлено позивачу пшеницю 4 класу, 2023, в кількості 77944 кг на загальну суму 404 295,53 грн, в тому числі ПДВ - 49 650,33 грн, що підтверджується видатковою накладною №930 від 28.11.2023, актом приймання-передачі №ХТІПО000017 від 29.11.2023, складською квитанцією на зерно №90 від 29.11.2023 та карткою аналізу зерна від 29.11.2023.

Зауваження щодо документального оформлення вказаних операцій у акті перевірки відсутні.

Водночас, відповідач встановив, що ТОВ «Тас Агро», ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» та нерезидент «Кінтас Лімітед Компанія (Kintas Limited)» (Республіка Кіпр) входять до складу Промислової групи «ТАС».

При цьому, ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» припинено з 23.01.2024, правонаступником є ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР».

Також встановлено, що до групи «ТАС» входить нерезидент «Кінтас Лімітед Компанія (Kintas Limited)» (Республіка Кіпр),

Перевіркою встановлено, що підприємствами ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» у листопаді 2023 року виписано податкові накладні на адресу ТОВ «Тас Агро» із номенклатурою пшениця 4 класу 2023 у кількості - 3 352 994 кг, ціна постачання за 1 кг становить 4,55 грн (ціна реалізованої продукції становить 4550 грн/т. або 123 дол/т.).

ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР» та ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» здійснюють реалізацію сільськогосподарської продукції за межі митної території України на адресу нерезидента «Kintas Limited».

Перевіркою також встановлено, що всі підприємства групи ТАС протягом 2023 року здійснювали реалізацію пшениці врожаю 2023 року за однією ціною.

Відповідач зауважив, що розумна економічна причина у зазначених операціях не прослідковується, оскільки остаточним покупцем товару є нерезидент «Kintas Limited», підконтрольність якому самостійно задекларована підприємствами групи «ТАС» і потреба в наданні частини прибутку суб`єкту господарювання ТОВ «Тас Агро» без відповідного розподілу функцій та ризиків нічим не підтверджується.

Підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає, що розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитись збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості (постанова Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №812/9439/13-а).

Як пояснив позивач, з посиланням на дані з веб-сайту АПК ІНФОРМ (https://www.apk-inform.com/uk/prices), та не спростував відповідач, ціна 5187,00 грн/т, є значно вищою за середню ціну на аналогічну продукцію, що діяла на той момент на ринку фуражної пшениці України.

Отже, вказані операції з продажу пшениці позивачу мали економічний зміст для ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД».

При цьому, відповідач належним чином не довів наявності у ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» можливості реалізувати такий товар на експорт нерезиденту «Kintas Limited» за вищою ціною, зокрема, не доведено існування договірних відносин між ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» та нерезидентом «Kintas Limited».

Також відповідач залишив поза увагою принцип свободи договору.

Водночас, матеріали справи підтверджують реалізацію позивачем товару нерезиденту «Kintas Limited», що, у тому числі з огляду на зміст доводів відповідача, свідчить про наявність економічних причин у позивача для придбання товарів у ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР» та ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД».

Суд не заперечує доводи відповідача щодо наявності зв`язку між позивачем, ТОВ «ТАС АГРО ЦЕНТР», ТОВ «МІЛК-АЙЛЕНД» та нерезидентом «Kintas Limited». Разом з цим, суд констатує, що відповідачем не доведено того, що наявність такого зв`язку використана позивачем для отримання неправомірної податкової вигоди для себе чи будь-кого із його вказаних контрагентів.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість висновків перевірки та протиправність й необхідність скасування прийнятих на їх підставі податкових повідомлень-рішень від 30.05.2024 №1356/ж10/31-00-04-02-01-31, №1357/ж10/31-00-04-02-01-31, №1358/ж10/31-00-04-02-01-31.

Резюмуючи викладене, суд констатує наявність підстав для задоволення позову.

За приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 30 280 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 30.05.2024 №1356/ж10/31-00-04-02-01-31, від 30.05.2024 №1357/ж10/31-00-04-02-01-31 та від 30.05.2024 №1358/ж10/31-00-04-02-01-31.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП: 44082145; місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Кошиця, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас Агро» (; місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська/вул. Басейна, буд. 1-3/2) судовий збір у розмірі 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.