Справа № 420/4659/26
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4659/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН. до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході здійснення господарської діяльності 21.04.2025 між ТОВ ДАНН. (Покупець) та компанією ZHEJIANG YOUMAY AND TRADE CO., LTD (Продавець) укладено договір поставки товару №00D-ZY/2104.

Сторонами погоджено поставку товару на територію України згідно специфікацій: №53393, №53394, №53395, №53396 від 31.10.2025 до Договору.

З метою митного оформлення, Позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 26UA22U6, в якій визначено для митного оформлення товари № 1-2 загальною вартістю 199074,00 дол. США.

Відповідачу надано документи, передбачені МК України, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів за першим методом.

За результатами митного оформлення МД відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026 року та рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року.

Позивач не згодний з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026 року та рішенням про коригування митної вартості №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 24.02.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 26UA22U6 від 27.01.2026 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026.

Відповідач зазначає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026 року та рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН.

Ухвалою від 20.03.2026 року відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

В ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 21.04.2025 між ТОВ ДАНН., як покупцем, та компанією ZHEJIANG YOUMAY AND TRADE CO., LTD, як продавцем, укладено договір поставки товару №00D-ZY/2104.

Сторонами погоджено поставку товару на територію України згідно специфікацій: №53393, №53394, №53395, №53396 від 31.10.2025 до Договору.

З метою митного оформлення, Позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 26UA22U6, в якій визначено для митного оформлення товари № 1-2 загальною вартістю 199074,00 дол. США .

Позивач вищезазначений товар № 1-3 визначив митною вартістю по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору).

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу подані наступні документи: (графа 44): 0271 Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 31.10.2025; 0325 Рахунок-проформа (Proforma invoice) T25A158012-1 від 27.10.2025; 0325 Рахунок-проформа (Proforma invoice) T25A158012-4 від 27.10.2025; 0325 Рахунок-проформа (Proforma invoice) T25A158012-3 від 27.10.2025; 0325 Рахунок-проформа (Proforma invoice) T25A158012-2 від 27.10.2025; 0380 Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) T25A158012-1 від 31.10.2025; 0380 Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) T25A158012-4 від 31.10.2025; 0380 Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) T25A158012-3 від 31.10.2025; 0380 Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) T25A158012-2 від 31.10.2025; 0705 Коносамент (Bill of lading) UTRUST25102247 від 02.11.2025; 0705 Коносамент (Bill of lading) UTRUST25102250 від 01.12.2025; 0705 Коносамент (Bill of lading) UTRUST25102248 від 02.11.2025; 0705 Коносамент (Bill of lading) UTRUST25102249 від 02.11.2025; 0730 Автотранспортна накладна (Road consignment note) 53395 від 22.01.2026; 0730 Автотранспортна накладна (Road consignment note) 53393 від 22.01.2026; 0730 Автотранспортна накладна (Road consignment note) 53394 від 22.01.2026; 0730 Автотранспортна накладна (Road consignment note) 53396 від 22.01.2026; 1001 Статус особи, яка подає митну декларацію* 2 3002 Калькуляція транспортних витрат* 506 від 28.10.2025; 3002 Калькуляція транспортних витрат* 507 від 28.10.2025; 4104 Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу* 00D-ZY/2104 від 21.04.2025; m4207 Договір про надання послуг митного брокера* TE 19042025/1 від 19.04.2025; 7029 Електронний сертифікат про непреференційне походження товару 26C3307A1864/00001 від 19.01.2026; 7029 Електронний сертифікат про непреференційне походження товару 26C3307A1864/00004 від 19.01.2026; 7029 Електронний сертифікат про непреференційне походження товару 26C3307A1864/00003 від 19.01.2026; 7029 Електронний сертифікат про непреференційне походження товару 26C3307A1864/00002 від 19.01.2026; 9610 Копія митної декларації країни відправлення* 15102960 від 30.10.2025; 9610 Копія митної декларації країни відправлення* 15103648 від 30.10.2025; 9610 Копія митної декларації країни відправлення* 15103642 від 30.10.2025; 9610 Копія митної декларації країни відправлення* 15103657 від 30.10.2025.

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, Позивачем були надані прайс 6/н вiд 30.10.2025, експертне дослідження № 74/26 вiд 06.02.2026, експортні декларації: №15102960 вiд 30.10.2025; № 15103648 вiд 30.10.2025; №15103642 вiд 30.10.2025; № 15103657 вiд 30.10.2025, комерційна пропозиція продавця.

Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026 року та рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року.

Оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності. Надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів, а саме:

Оцінювана партія товару декларується на підставі угоди з виробником ZHEJIANG YOUMAY INDUSTRY AND TRADE CO., LTD (Китай), заявлений відправник ZHEJIANG YOUMAY INDUSTRY AND TRADE CO., LTD (Китай), торговельні марки BITHERM, KOER.

Згідно п.2.3., 4.1. та 5.5. зовнішньоекономічного контракту від 21.04.2025 №00D-ZY/2104 «опис товару, його загальна кількість, ціна, строки, умови поставки та порядок оплати визначаються сторонами у відповідних Додатках до кожної партії товару». Наразі, Додатки до контракту відсутні у наданому декларантом пакеті документів. У проформах інвойсах від 27.10.2025 № T25A158012-1,2,3,4 та інвойсах від 31.10.2025 № T25A158012- 1,2,3,4 наявне посилання на Додатки «Annex» №6,7,8,9,- які також відсутні у наданому пакеті документів.

У графі 70 Призначення платежу «DETAILS OF PAYMENTS» наданих декларантом 9 платіжних інструкцій від 28.10.2025 №506 і №507 зазначено лише зовнішньоекономічний контракт від 21.04.2025 №00D-ZY/2104 та відсутнє посилання на інвойси, що не відповідає вимогам пункту 15 розділу ІІ постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 щодо повноти інформації про платіжну операцію, що не дає можливості перевірити за яку саме партію товару здійснено оплату. Також надані платіжні інструкції від 28.10.2025 №506 і №507 не містять належних відомостей щодо підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації; а також належних відомостей про виконавця надавача платіжних послуг чи його ID ключа, які б підтверджували виконання операцій за такою платіжною інструкцією.

В копіях митних декларацій країни відправлення від 30.10.2025 №№15102960, 15103642, 15103648, 15103657 вказано відправника Zhejiang Yangming Industry & Trade Co.Ltd, відмінного від зазначеного в поданих коносаментах - ZHEJIANG YOUMAY INDUSTRY AND TRADE CO., LTD, а також вказано порт відправлення Meishan Port Area, відмінний від зазначеного в поданих коносаментах NINGBO (Китай), що свідчить про наявність перевантажень протягом маршруту прямування до кордону України, а також про наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення.

В наряді від 21.01.2026 №751 зазначено, що контейнери CAAU8981376, MRKU5100536, MSKU9174708, MRSU6173859 з заявленим вантажем прибули в Україну на морському судні A. OBELIX рейс 050, а в поданих коносаментах від 02.11.2025 №UTRUST25102247, UTRUST25102248, UTRUST25102249 та від 01.12.2025 №UTRUST2510 2250 - зазначено судно PARIS EXPRESS 543W, - що свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту, - інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів. У наданих коносаментах наявні відомості щодо місця знаходження відправника ZHEJIANG (Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування товару NINGBO (Китай) Chornomorsk (Україна), і інформація щодо витрат на перевезення товару з пункту ZHEJIANG (Китай) до порту відвантаження NINGBO (Китай) - відсутня у товаросупровідних документах. Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даних складових митної вартості товару. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 10 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано.

Враховуючи спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками відповідних форм митного контрою щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, декларанту запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: -виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - каталоги, специфікації фірми виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.

Одеська митниця, приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів, визначила їх митну вартість резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості оформлених товарів, митне оформлення яких вже здійснено, на підставі баз даних АСМО Інспектор-2006 та ЄАІС Держмитслужби ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшою ніж заявлено декларантом.

Позивачу, як декларанту, роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням, останній має право на його оскарження, а також право на випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Позивач, вважаючи протиправними вказані рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

Жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В рішенні відсутні посилання на розбіжності в наданих документах.

В той же час в договорі, декларації, Інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Посилання митного органу на те, що відповідно до п. 2.3., 4.1. та 5.5. контракту конкретні умови поставки визначаються у Додатках, які не надані, саме по собі не є правовою підставою для невизнання митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ митна вартість підтверджується сукупністю документів, зокрема контрактом, рахунком-фактурою (інвойсом), транспортними документами та іншими документами, що містять відомості про вартість товару.

Закон не встановлює безумовної вимоги надання всіх внутрішніх додатків до контракту, якщо числові значення митної вартості підтверджені іншими належними документами. Надані до митниці інвойси містять опис товару, його кількість, ціну за одиницю, загальну вартість і умови поставки, що дозволяє визначити числові значення митної вартості.

Отже, істотні умови конкретної партії товару фактично визначені та документально зафіксовані.

Щодо твердження про те, що у проформах інвойсах від 27.10.2025 № T25A158012- 1,2,3,4 та інвойсах від 31.10.2025 № T25A158012-1,2,3,4 наявне посилання на Додатки «Annex» № 6,7,8,9, які також відсутні у наданому пакеті документів, суд зазначає наступне.

Саме по собі зазначення додаткового посилання в комерційному документі не означає, що відповідний додаток містить дані, які змінюють або впливають на ціну товару. Для відмови у визнанні митної вартості митний орган повинен довести, що відсутні документи містять інформацію, без якої неможливо встановити числові значення складових митної вартості або що вони впливають на її розмір.

У даному випадку інвойси чітко визначають вартість товару, кількість, загальну суму, а також дозволяють перевірити відповідність заявленої митної вартості даним контракту та транспортних документів.

Стосовно твердження митного органу, що у комерційному рахунку відсутнє посилання на інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам, суд зазначає, що МК не встановлено вимог до оформлення комерційного рахунку (є документом довільної форми), як і не встановлено вимог, щодо посилання на специфікацію, призначення платежу. Крім того, митним органом не наведено обґрунтування впливу зазначених обставин на визначення митної вартості товару, у зв`язку з чим відповідний аргумент митного органу не може бути врахований.

Щодо твердження про те, що в копіях митних декларацій країни відправлення від 30.10.2025 року №15102960, 15103642, 15103648, 15103657 вказано порт відправлення Meishan Port Area, відмінний від зазначеного в поданому коносаменті, що свідчить про наявність перевантажень протягом маршруту прямування до кордону України, а також про наявність інших коносаментів, відповідно до яких здійснювалось перевезення, та які не були надані до митного оформлення, то суд зазначає, що посилання митного органу на невідповідність між портом відправлення, зазначеним у митній декларації країни експорту (Meishan Port Area), та портом завантаження, відображеним у коносаменті (NINGBO), як на ознаку ненадання повного пакета транспортних документів, є необґрунтованим з огляду на наступне.

По-перше, наявність різних пунктів відвантаження та завантаження у випадках багатостадійної доставки (внутрішнє переміщення товару територією країни експорту до порту навантаження на судно) є типовою практикою міжнародної торгівлі, особливо в межах Китаю. У цьому випадку митна декларація країни відправлення фіксує початковий пункт експорту (Meishan Port Area), звідки товар доставлявся до експортного морського порту (NINGBO), який вже зафіксований у коносаменті як місце початку морського перевезення.

По-друге, коносамент оформлюється в момент передачі вантажу судноплавній лінії для морського транспортування, а отже цілком логічно, що в ньому зазначено саме той порт, де відбулася посадка контейнера на судно. Наявність кількох транспортних етапів на території країни-відправника не означає, що мав існувати окремий коносамент на кожен сегмент логістики. У міжнародній практиці допускається оформлення єдиного коносамента на міжнародне морське перевезення (від порту завантаження до порту прибуття), без дублювання внутрішніх документів, якщо ті не мають митного значення для сторони, яка імпортує товар.

По-третє, митний орган не надав доказів того, що існують інші коносаменти, які обов`язково мали бути подані до митного оформлення, і не звертався із запитом про їх надання. Крім того, якщо перевантаження дійсно мало місце (наприклад, в транзитному порту за межами України), це не спростовує правомірність задекларованої митної вартості, оскільки у разі поставки на умовах CPT відповідні витрати вже враховані у загальній вартості товару, і додаткових коносаментів для підтвердження цього не вимагається, якщо вартість доставки задекларована як включена. Таким чином, твердження про відсутність інших коносаментів є припущенням, яке не спростовує достовірності поданих документів і не може бути правовою підставою для автоматичного неприйняття методу 1.

Щодо твердження про те, що документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано, у зв`язку з чим у митного органу виникли сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов поставки CPT Київ згідно з Інкотермс 2020: продавець не зобов`язаний укладати договір страхування вантажу, так само як і покупець не має обов`язку забезпечити страхування до моменту отримання товару. Отже, витрати на страхування не входять до складу обов`язкових витрат за цими умовами поставки. В умовах контракту відсутні положення, які зобов`язують продавця або покупця здійснювати страхування вантажу, а отже, витрати на страхування товару до кордону України фактично відсутні.

Умови щодо страхування товару не передбачені укладеним між сторонами договором поставки і, відповідно, декларантом не здійснювалося окреме страхування товару до моменту ввезення, отже, такі витрати відсутні, що не потребує подання додаткових документів.

Щодо твердження митного органу про те, що прайс лист від 19.12.2025 без номера, суд зазначає наступне.

Законодавством не встановлено і конкретних вимог та переліку відомостей (критеріїв), які повинен містити прайс-лист.

В постанові від 23.10.2020 у справі № 810/690/17 Верховний Суд вказує, що прайслист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої ст. 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайслист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів.

Аналогічний за змістом висновок зазначено Верховним Судом і у постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19, де закцентовано, що наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Отже, митний орган не може посилатися на відсутність або невідповідність відомостей прайс-листа як на підставу для коригування митної вартості товару, тому дане твердження судом не приймається.

Щодо твердження про відсутність у комерційній пропозиції б/н дати і зазначення умов поставки EXW Китай, то суд встановив наступне.

Комерційна пропозиція - це документ довільної форми продавця інформаційного характеру, який не може слугувати підставою для коригування митної вартості та в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Щодо твердження про те, що у висновку експертного дослідження від 06.02.2026 року №74/26 зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника та суд встановив, що відповідно до проведеного дослідження, експерту було поставлене наступне запитання: - визначить вартість товару - сантехнічні вироби, умови поставки CPT Kyiv, виробник ZHEJIANG YOUMAY INDUSTRY AND TRADE CO., LTD, країна походження Китай, ввезеного на митну територію України на підставі контракту № 00D-ZY/2104 від 21.04.2025 року, інвойсу № T25A158012- від 31.10.2025 року, № T25A158012-4 від 31.10.2025 року, №T25A158012-3 від 31.10.2025 року, № T25A158012-2 від 31.10.2025 року, пакувального листа № T25A158012-1 від 31.10.2025 року, № T25A158012-4 від 31.10.2025 року, № T25A158012-3 від 31.10.2025 року, № T25A158012-2 від 31.10.2025 року.

Висновок експертного дослідження №74/26 від 06.02.2026 року проведений відносно товару та документів на нього, який було фактично імпортовано і документи на який надано до митного органу. При цьому, зазначене експертне дослідження було проведено щодо товарів торговельних марок: KOER, BITHERM та характеристик на аналогічний товар. При цьому в скрінах експертного дослідження зазначено найменування виробника та ідентифікуючі ознаки товару. Експертом повністю розписано і зазначено, які джерела і дані використовувались при підготовці дослідження, а отже, жодних неузгодженостей в цій частині також немає.

Надані документи у сукупності підтверджують повноту заявленої митної вартості та відповідають ст. 52, 53, 57, 58 МКУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем надано до митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Отже, зазначені твердження митного органу є лише припущеннями, та останнім не обґрунтовано, яким чином зазначені припущення митного органу впливають на митну вартість товару, а тому не можуть бути підставою для відмови в митному оформленні товару за наданими документами.

В свою чергу, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем не доведено, що зазначені ним недоліки щодо умов поставки вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018р. у справі №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст. 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11.09.2012р. в справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.10.2018р. у справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При цьому митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім іншого, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не доведено наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а саме резервного методу.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить жодних пояснень з боку митного органу щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п.п.2, 4 ч. 2 ст.55 МК України.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р. Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В оскаржуваному рішенні не визначено, яка з перелічених у ч. 2 ст. 58 МК України підстав у даному випадку стала причиною неможливості застосування першого методу, яка складова частина митної вартості товару не піддається обчисленню, або непідтверджена документально, чи неправильно обрахована, що позбавляло позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026 року та рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 11215,36 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН. (вул. Солом`янська, буд. 11, м. Київ, 03110, Код ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000034/1 від 07.02.2026 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500580/2026/000048 від 07.02.2026 року.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДАНН. (вул. Солом`янська, буд. 11, м. Київ, 03110, Код ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 11215,36 грн. (одинадцять тисяч двісті п`ятнадцять гривень, тридцять шість копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.