Справа № 160/15223/25
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

22 травня 2026 року

м. Київ

справа №160/15223/25

адміністративне провадження №К/990/15021/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Трест "Дніпроводбуд" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 у справі №160/15223/25 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Трест "Дніпроводбуд" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправним дій, висновків перевірки та бездіяльності,

УСТАНОВИВ:

У травні 2025 Товариство з додатковою відповідальністю "Трест "Дніпроводбуд" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, в якому просило:

визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 06.12.2024 №185/05Н «Про проведення перевірки»;

визнати протиправними дії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях щодо проведення перевірки утримання, збереження та використання державного майна, яке в процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Дніпроводбуд» та обліковується на балансі Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд» на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 06.12.2024 № 185/05-Н;

визнати протиправними висновки перевірки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, викладені в акті перевірки утримання, збереження та використання державного майна, яке в процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Дніпроводбуд» від 25.12.2024;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях щодо не розгляду членами комісії (робочої групи) заперечень Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд» від 17.01.2025 № 17-01 на акт перевірки стану утримання, збереження та підстав використання державного майна, що не увійшло до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Дніпроводбуд»;

зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях розглянути заперечення Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд» від 17.01.2025 №17-01, з урахуванням висновків суду та скасувати висновки викладені в акті перевірки утримання, збереження та використання державного майна, яке в процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Дніпроводбуд» від 25.12.2024.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 26.08.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026, позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд ухвалою від 15.04.2026 касаційну скаргу позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 залишив без руху, надав скаржникові строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду: надати документ про сплату судового збору у розмірі 14534,40 грн, або надати документ, який підтверджує про наявність пільг встановлених законом для звільнення від сплати такого, зазначити підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, передбачені частинами четвертою та п`ятою статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.

25.04.2026 через електронний кабінет до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про уточнення касаційної скарги, в якій скаржник, зокрема, просить долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію про сплату судового збору. Однак, вкладення "Платіжні доручення 2026.jpg не можливо перевірити (переглянути), оскільки при відкритті файлу виникла помилка "Не вдалося завантажити PDF-документ", у зв`язку з чим працівниками управління забезпечення автоматизованого документообігу суду складено довідку про відсутність або пошкодження документу.

Верховний Суд ухвалами 30.04.2026 та 12.05.2026 продовжив скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 15.04.2026, на десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 14534,40 грн, або надати документ, який підтверджує про наявність пільг встановлених законом для звільнення від сплати такого.

13.05.2026 через електронний кабінет до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, у якій скаржник просить долучити до матеріалів справи платіжне доручення, яке підтверджує оплату сплату судового збору.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Як на підставу касаційного оскарження скаржниця посилається на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування цієї підстави скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо правомірності застосування положень Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 №185-V (далі - Закон №185-V), Закону України «Про фонд державного майна України» від 09.12.2011 №4107-VI (далі - Закон №4107-VI), «Порядку проведення державними органами приватизації перевірок стану ефективного використання та збереження державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі», затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 16.12.2009 №1998 (далі - Порядок №1998) щодо можливості проведення перевірок державного майна, яке перебуває на позабалансовому обліку або не знаходиться на балансі юридичних осіб приватного права.

Також у якості підстави касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій скаржник покликається на частини другу і третю статті 353 КАС України (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), зокрема, щодо встановлення судами попередніх інстанцій обставин, що мають істотне значення на підставі недопустимих доказів, а саме, суд прийняв акт приймання - передачі від 03.07.2023 №12/12-1 як допустимий та належний доказ того, що об`єкт перебуває на балансі позивача, оскільки об`єкт - незавершене будівництво 48 - квартирного житлового будинку в с. Меліоративне, Новомосковського району перебуває в державній власності та на балансі позивача на підставі акту-приймання-передачі від 03.07.2023 №12/12-1, а також відомостей з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, та залишилося державною власністю. Такий доказ, як відомості з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств, та залишилося державною власністю відсутній в матеріалах справи, а тому не може бути належним доказом.

Також, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення не встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та не дослідили зібрані у справі докази, відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, а саме, акт приймання-передачі, затверджений пунктом 2 рішення Меліоратинівської селищної ради від 30.03.2016 №13-4/VII «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади смт. Меліоративне об`єкту незавершеного будівництва» Меліоратинівська селищна громада в особі Меліоратинівської селищної ради стала власником ОНБ « 48-ми квартирний житловий будинок».

У касаційній скарзі скаржник окрім наведеного покликається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа має виняткове значення для позивача як учасника справи, оскільки протиправне визнання обов`язку позивача забезпечувати збереження державного майна, яке не перебуває ні його збереженні, ні на його балансі, ні на позабалансовому обліку, перекладає відповідальність на позивача.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Трест "Дніпроводбуд" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 у справі №160/15223/25.

Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/15223/25.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб