Справа № 505/1695/26
Суддя: Білоус В. М.
Дата ухвалення: 2026-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/1695/26
Провадження № 2-а/505/97/2026
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 травня 2026 року м. Подільськ

Суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Білоус В.М., розглянувши матеріали справи за адміністративною позовною заявою адвоката Чібірдіна Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 506540 від 30.04.2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2025 року до Подільського міськрайонного суду надійшла адміністративна позовна заява адвоката Чібірдіна Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №506540 від 30.04.2026 року.

Вивчивши матеріали справи, встановлено, що позовна заява не відповідає положенням ст. ст. 160, 161 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Згідно з положення ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись з позовом до суду заявником не надано доказів сплати судового збору.

В частині сплати судового збору у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 дійшла наступного висновку: «За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Представник заявника Чібірдін Олександр Володимирович просить відстрочити сплату судового збору, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У постанові від 14 березня 2024 року у справі № 215/2025/22 Верховний Суд зазначив, що наведений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Так, обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для звільнення сплати судового збору, оскільки скрутний майновий стан скаржника, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої адміністративної позовної заяви судовим збором, не підтверджується достатніми доказами.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.

Слід відзначити, що зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати є правом, а не обов`язком суду і можливе лише за наявності для цього вичерпного переліку умов, визначених Законом.

Суд, звертає увагу на ту обставину, що вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, слід ураховувати майновий стан сторони, що є оціночним поняттям і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Такими доказами також можуть слугувати довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була виснувана Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2019 у справі №9901/166/19.

При цьому, саме по собі звернення до суду за захистом соціальних прав не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, а може бути застосовано судом виключно із урахуванням майнового стану позивача, який не дозволяє позивачу сплатити судовий збір.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, і процесуальний закон, і Закон №3674-VI, пов`язують можливість відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору із сукупністю підстав, одна з яких є обов`язковою це майновий стан позивача.

Таким чином, представником позивача не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан позичача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З огляду на зазначене, представнику позивача необхідно надати інші докази на підтвердження майнового стану позивача, серед яких можуть бути довідки про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів позивачу за 2025 рік, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2026 року 3328 гривні.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 665,60 гривень, на підтвердження чого надати суду оригінал відповідної квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.169КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160,161,169,241,248,294 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву адвоката Чібірдіна Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 506540 від 30.04.2026 року - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Білоус