Справа № 160/5143/26
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 рокуСправа №160/5143/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
04.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового (підземного) стажу роботи ОСОБА_1 по Списку № 1 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 р. по 30.06.2002 р, період роботи з 01.12.2025 р. по 30.01.2026 р. помічником командира загону та в розрахунку один місяць служби за три період участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026 р.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він звернувся через веб портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте рішенням про відмову у призначенні пенсії від 12.02.2026 року до пільгового стажу роботи по Списку № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 202 не зараховано: участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026 року; навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 р. по 30.06.2002 року; період роботи з 01.12.2025 по 30.01.2026 роки, з чим позивач не погоджується та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 16 березня 2026 року суд відкрив провадження у адміністративній справі № 160/5143/26 та призначив до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_2 .
04.02.2026 року звернувся через веб портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності заява позивачки розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.
Рішенням від 12.02.2026 № 45 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільговим умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії позивачу, відповідач зазначив таке:

1) страховий стаж - 46 років 7 місяців 6 днів, в тому числі додаткові роки за Списком №1 22роки, зокрема

- стаж по Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (25) - 22 роки 10 місяців 5 днів, де: робота підземна (25) 19 років 28 днів та військова служба в особливий період 3 роки 9 місяців 7 днів.

Як вбачається розрахунку стажу форми РС - право, до пільгового стажу роботи по Списку № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 202 не зараховано:

1. участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026 р.

2. навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 р. по 30.06.2002 р.

3. період роботи з 01.12.2025 по 30.01.2026 роки

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не зарахування періодів роботи позивача, останній звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Частиною 3 статті 114 Закону України Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд вказує, що у спірному рішенні зазначено, що за доданими документами відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу (25 років).

Позивач вказує, що пенсійним органом до пільгового стажу не враховано навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 по 30.06.2002 роки, період роботи з 01.12.2025 року по 30.01.2026 р. помічником командира загону та в розрахунку один місяць служби за три період участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026 роки.

Стосовно періоду навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 по 30.06.2002 роки, суд вказує на таке.

Законом України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" № 103/98-ВР від 10 лютого 1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч. 1 ст. 38 "Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти", обумовлено: час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

За змістом статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Статтею 18 вказаного Закону визначено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійнотехнічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

За положенням ст.3 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.

Відповідно до ст. 5 Закону, професійна (професійно-технічна) освіта здобувається громадянами України в державних і комунальних закладах професійної (професійно-технічної) освіти безоплатно, за рахунок держави, а у державних та комунальних акредитованих вищих професійно-технічних навчальних училищах та центрах професійної освіти - у межах державного та/або регіонального замовлення безоплатно, на конкурсній основі.

Згідно з частиною 4 статті 19 вказаного Закону, професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, вказаною нормою передбачено, що до професійно-технічних навчальних закладів належать інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Так в період з 01.09.1997 р. по 30.06.2002 р. я навчався у Національному гірничому університеті, отримав базову вищу освіту за напрямком підготовки «Гірництво, розробка родовищ та корисних копалень» та здобув кваліфікацію бакалавра, молодшого гірничого інженера, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 31.07.2001 року та дипломом серії НОМЕР_4 від 29.06.2002 року відповідно до якого я отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера.

В період навчання проходив виробничу практику у ДВАТ шахта «Павлоградська» з 23.05.1996 28.06.1996 учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 14.01.1997 05.05.1997 учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті, з 23.07.2001 03.09.2001 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті, з 28.01.2002 18.02.2002 електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (виробнича практика).

Період проходження виробничої практики підтверджується записами трудової книжки, довідками про спуски в шахту № 14/6-312 від 29.01.2026 р., пільговими довідками № 217 від 29.01.2026 р., № 14/6-313 від 29.01.2026 р. Після закінчення навчання 30.06.2002 р. протягом 3-х місяців працевлаштувався за набутою спеціальністю респіраторником та виконував аварійно-рятувальні роботи у підземних умовах в шахтах, а саме з 20.08.2002 року, про що свідчить запис трудової книжки № 11.

Отже, на підставі вищевикладеного, вважаю, що Відповідач протиправно не зарахував до мого пільгового стажу роботи періоди навчання, оскільки вищезазначеними нормами прямо передбачено зарахування навчання до спеціального (пільгового) стажу, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо не зарахування до пільгового (підземного) стажу роботи з 01.12.2025 р. по 30.01.2026 роки.

Як вбачається з розрахунку стажу (РС-право), вказаний період роботи не зараховано до мого пільгового (підземного) стажу роботи з невідомих мені причин.

Згідно із трудової книжки серії НОМЕР_5 , пільгових довідок № 123 від 30.01.2026 в спірний період роботи позивач працював з 10.10.2019 - 30.01.2026 - помічник командира загону оперативного відділу Робота на зазначених посадах віднесена до Списку № 1, професії передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, пільговий характер праці підтверджується пільговою довідкою, де зазначено, що виконувана робота є підземною роботою.

Тому професія помічник командира загону, передбачена розділ 1 Гірничі роботи п.5 «Державна воєнізована гірночорятувальна служба» затвердженого Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 461.

Також ці професії передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202, якою затверджений список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, пов`язаних з видобутком вугілля.

Відповідно до п. ІІІ Постанови № 202, Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом: респіраторники; командири відділень і взводів, їх заступники (помічники)

Відтак законодавець саме Постановою № 202 від 31.03.1994 року визначив, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах, а саме усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Зарахування спірних періодів роботи до Списком № 1 за Постановою Кабінету Міністрів України 202 (підземних робіт) є важливим саме для визначення права на пенсію та розрахунку розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи викладене, вважаю, що позивач має право на зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України № 202 період роботи з 01.12.2025 р. по 30.01.2026 роки, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині теж підлягають задоволенню.

Стосовно не зарахування участь позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026 роки в розрахунку один місяць служби за три період участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, суд вказує на таке.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та п.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно із військовим квитком серії НОМЕР_6 від 12.11.2007 року позивач з 07.03.2022 р. по 30.01.2026 р., проходив військову службу під час мобілізації.

З матеріалів справи, на час призову на військову службу позивач працював по професії помічник командира загону оперативного відділу.

Згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_7 від 25.01.2026 р. № 786/94 позивач брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 р. по 20.01.2026 р. що загалом становить 8 місяців 23 дні. В кратному обчисленні 1 рік 4 місяці з урахування зарахованого одного періоду. Цей період зараховується до пільгового стажу роботи по професії помічник командира загону оперативного відділу один місяць служби за три.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, тому цей період позивача з 28.04.2025 по 20.01.2026 роки підлягає зарахуванню в розрахунку один місяць служби за три період участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

За таких обставин, суд вважає відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 р. по 30.06.2002 р., період роботи з 01.12.2025 р. по 30.01.2026 р. помічником командира загону та в розрахунку один місяць служби за три період участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026.

З огляду на наведене та зважаючи на встановлені судом обставини, суд робить висновок про протиправність та необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.02.2026 №45 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Приймаючи рішення від 12.02.2026 №45 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не виконало свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд зробив висновок, що належним способом захисту порушеного права повивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04.02.2026 року за віком на пільгових умовах за Списком № 1, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду та зарахованих періодів роботи позивача цим судовим рішенням.

Разом з цим, суд зазначає, що оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнане судом протиправним, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Суд зауважує, що при визначенні меж встановлених зобов`язань необхідно враховувати як резолютивну, так і мотивувальну частини судового рішення.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню судом.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська обл., місто Фастів(з), вул.Саєнка Андрія, будинок 10 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.02.2026 №45 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ОСОБА_1 відповідно до заяви про призначення пенсії від 04.02.2026 року.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до пільгового (підземного) стажу роботи ОСОБА_1 по Списку № 1 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31.03.1994 року періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Національному гірничому університеті з 01.09.1997 р. по 30.06.2002 р., період роботи з 01.12.2025 р. по 30.01.2026 р. помічником командира загону та в розрахунку один місяць служби за три період участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 28.04.2025 по 20.01.2026 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2026 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду та зарахованих періодів роботи позивача цим судовим рішенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук