Справа № 160/12236/25
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2026-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2026 року

м. Київ

справа № 160/12236/25

касаційне провадження № К/990/18339/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2026 у справі № 160/12236/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2026, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач із зазначеними судовими рішеннями не погодилася та звернулася з касаційною скаргою до Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Аналізуючи матеріали касаційної скарги Верховний суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Судом касаційної інстанції встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 20.04.2026 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2026 у справі № 160/12236/25.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Суд критично ставиться до посилання скаржника на те, що попередня скарга подавалась на підставі підпунктів «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а ця касаційна скарга подається на підставі підпункту «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто раніше касаційна скарга із вказаної підстави не подавалась із зазначенням інших обґрунтувань, ніж були зазначені в попередній касаційній скарзі, а тому підстави для застосування положення пункту 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

З цього приводу слід зауважити, що саме по собі посилання скаржника на інший підпункт пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не свідчить про наявність нових підстав касаційного оскарження у розумінні процесуального закону, оскільки наведені доводи фактично зводяться до переоцінки тих самих обставин та незгоди з ухваленими судовими рішеннями.

Отже, сам по собі факт повторного звернення скаржника із касаційною скаргою на ті самі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, щодо яких судом касаційної інстанції вже було постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, виключає можливість повторного вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому формальне посилання скаржника на інший підпункт пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не свідчить про виникнення нових процесуальних підстав для касаційного перегляду, оскільки зміна нормативного обґрунтування без зміни суті доводів скарги не спростовує факту того, що касаційне оскарження фактично стосується тих самих судових рішень та ґрунтується на тих самих запереченнях щодо встановлених судами обставин справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до повторного викладення незгоди з правовою оцінкою та висновками судів попередніх інстанцій, а також до спроби переоцінки досліджених судами доказів, що вже було предметом перевірки під час вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження. Відтак повторне звернення з касаційною скаргою, доповнене лише посиланням на інший підпункт статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не може розцінюватися як подання нової касаційної скарги в розумінні процесуального закону та не усуває передбачених пунктом 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України перешкод для відкриття касаційного провадження.

Так, Верховний Суд ухвалою від 20.04.2026 вже відмовив у відкритті касаційного провадження у справі № 160/12236/25 за касаційною скаргою ОСОБА_1 , тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19.03.2026 у справі № 160/12236/25 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова Р.Ф. Ханова В.П. Юрченко