Справа № 160/6559/26
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 рокуСправа №160/6559/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
17.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог:
- з 29.08.1984 р. по 12.05.1989 р. водієм 3 класу в Автопідприємстві громхарчування (згідно печатки в трудовій книжці Автотранспортне підприємство Управління громадського харчування Дніпропетровського облвиконкому),
- з 15.05.1989 р. по 17.08.1989 р. водієм в кооперативі «Творчість» (згідно печатки в трудовій книжці Кооператив «Творчість» Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів),
- з 01.08.1990 р. по 03.01.1992 р. водієм у Виробничому кооперативі «Амуравтотранс» (згідно печатки в трудовій книжці Виробничий кооператив «Амуравтотранс» Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів),
- з 15.09.1992 р. по 31.08.1993 р. водієм в Асоціації «Славутич» (згідно печатки в трудовій книжці Регіональна міжгалузева комерційно-акціонерна Асоціація «Славутич»),
- з 19.09.1994 р. по 31.07.1995 р. водієм 2 класу в Орендному підприємстві «Сантехнік» (згідно печатки в трудовій книжці Дніпропетровське орендне підприємство «САНТЕХНІК» Державного підприємства «Украгропромбуд» Корпорації «Украгропромбуд»).
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути подану 04.02.2026 р. Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на нібито виправлення дат та номерів наказів не відповідає дійсності. Будь-яких перекреслень або виправлень в датах і номерах наказів не має. Посилання ж в оскаржуваному рішенні відповідача на «період роботи з 01.08.1988 по 02.04.1990» взагалі не має жодного відношення до позивача, оскільки вказаний період не збігається з періодами трудових відносин позивача з його роботодавцями.
Позивач вважає, що до страхового стажу позивача підлягають зарахуванню спірні періоди з 29.08.1984 року по 31.07.1995 роки, оскільки такі відповідають записам в його трудовій книжці, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому їх належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, а вказані відповідачем недоліки, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення трудової книжки та іншої документації покладається не на працівника, а на роботодавця, не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду.
Неврахування страхового стажу відповідно до відомостей, внесених в трудові книжки позивача, порушують його законні права та інтереси щодо нарахування пенсії за віком, з чим позивач не погоджується та вважає, що такі дії відповідачів не відповідають вимогам чинного законодавства.
Ухвалою від 23 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
03.04.2026 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов письмовий відзив на позов, в якому він не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідач зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих до заяви від 04.02.2026 для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Необхідний страховий стаж у відповідності до статті 26 Закону становить 31 рік, проте страховий стаж ОСОБА_1 становить 29 років 22 дні.
За доданими до заяви документами до страхового стажу позивача не зараховано: - період роботи з 29.08.1984 по 12.05.1989, оскільки наявне необумовлене виправлення дати наказу про прийняття; - період роботи з 15.05.1989 по 17.08.1989, оскільки відсутня дата та номер наказу про звільнення; - період роботи з 01.08.1990 по 03.01.1992, оскільки наявне необумовлене виправлення номеру наказу про звільнення; - період роботи з 15.09.1992 по 31.08.1993, оскільки записи про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи; - період роботи з 19.09.1994 по 31.07.1995, оскільки некоректно внесено дату наказу про звільнення; - період роботи з 01.08.1988 по 02.04.1990, оскільки записи про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи.
Дії Головного управління вчиненні з врахуванням критерію законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб`єкта владних повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 .
04.02.2026 року позивач за місцем свого проживання звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №71 від 11.02.2026 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Підставою для відмови в оскаржуваному рішенні вказано, що до страхового стажу позивачу не зараховано:

- період роботи з 29.08.1984 по 12.05.1989, оскільки наявне необумовлене виправлення дати наказу про прийняття

- період роботи з 15.05.1989 по 17.08.1989, оскільки відсутня дата та номер наказу про звільнення

- період роботи з 01.08.1990 по 03.01.1992, оскільки наявне необумовлене виправлення номеру наказу про звільнення

- період роботи з 15.09.1992 по 31.08.1993, оскільки записи про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи

-період роботи з 19.09.1994 по 31.07.1995, оскільки некоректно внесено дату наказу про звільнення

- період роботи з 01.08.1988 по 02.04.1990, оскільки записи про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком та не у зарахуванні стажу роботи згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 від 17.09.1981 року, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно з ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до відомостей копії трудової книжки серії НОМЕР_3 від 17.09.1981 р., протягом трудової діяльності позивач працював на різних посадах, зокрема:

- з 29.08.1984 р. по 12.05.1989 р. водієм 3 класу в Автопідприємстві громхарчування (згідно із печаткою в трудовій книжці Автотранспортне підприємство Управління громадського харчування Дніпропетровського облвиконкому), Наказ про прийняття на роботу №67к від 28.08.1984 р., Наказ про звільнення №12 п від 29.05.1989 р.;

- з 15.05.1989 р. по 17.08.1989 р. водієм в кооперативі «Творчість» (згідно печатки в трудовій книжці Кооператив «Творчість» Виконавчого комітету АмурНижньодніпровської районної ради народних депутатів), Наказ про прийняття на роботу №10 від 15.05.1989 р., звільнений 17.08.1989 р. за переведенням на посаду водія в Виробничий кооператив «Автомобіліст»;

-з 06.09.1989 р. по 31.07.1990 р. водієм у Виробничому кооперативі «Автомобіліст» (згідно печатки в трудовій книжці Виробничий кооператив «Автомобіліст» Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів), Наказ про прийняття на роботу за переведенням №11/6 від 20.09.1989 р., звільнений з 31.07.1990 р. за переведенням на посаду водія в Виробничий кооператив «Амуравтотранс» (Наказ №6 від 27.07.1990 р.),

- з 01.08.1990 р. по 03.01.1992 р. водієм у Виробничому кооперативі «Амуравтотранс» (згідно печатки в трудовій книжці Виробничий кооператив «Амуравтотранс» Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів), Наказ про прийняття на роботу за переведенням №2 від 29.07.1990 р., Наказ про звільнення №1 від 03.01.1992 р.

- з 19.09.1994 р. по 31.07.1995 р. водієм 2 класу в Орендному підприємстві «Сантехнік» (згідно печатки в трудовій книжці Дніпропетровське орендне підприємство «САНТЕХНІК» Державного підприємства «Украгропромбуд» Корпорації «Украгропромбуд»), Наказ про прийняття на роботу №51к від 22.09.1994 р., Наказ про звільнення №17к від 31.07.1995 р.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Додатково суд зазначає, що згідно з п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі Основні положення), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно із абз.2 п. 2 Основних положень трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печатки (п.6 Основних положень).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13 Основних положень).

За таких підстав, суд вважає, що виникнення розбіжностей між трудовою книжною, архівними довідками та паспортними даними не може бути підставою для відмови в зарахуванні даного періоду до стажу роботи позивачки.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, яка має враховуватися судом в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладені висновки щодо застосування норм права, відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства; вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань з призначення пенсії за віком.

У постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а Верховний Суд висловив правову позицію, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження органами пенсійного фонду в реалізації особою конституційного права на соціальний захист та призначення пенсії.

З аналізу викладеного вище вбачається, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки працівника. Не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Відтак вважаємо, що до страхового стажу позивача підлягають зарахуванню спірні періоди з 29.08.1984 р. по 31.07.1995 р., оскільки такі відповідають записам в його трудовій книжці, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому їх належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, а вказані відповідачем недоліки, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення трудової книжки та іншої документації покладається не на працівника, а на роботодавця, не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду.

Суд звертає увагу на те, що доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при розрахунку стажу позивача для призначення пенсії за віком.

Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних(надуманих) підстав.

З огляду на викладене, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо не врахування ОСОБА_1 періодів роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 17.09.1981 року, а отже, суд зробив висновок, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.

Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1064,96 грн, що документально підтверджується матеріалами справи.

Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1064,96 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, 83, 65012 (для листування 65609) ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 71 від 11.02.2026 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди роботи:

- з 29.08.1984 р. по 12.05.1989 р. водієм 3 класу в Автопідприємстві громхарчування (згідно печатки в трудовій книжці Автотранспортне підприємство Управління громадського харчування Дніпропетровського облвиконкому),

- з 15.05.1989 р. по 17.08.1989 р. водієм в кооперативі «Творчість» (згідно із печаткою в трудовій книжці Кооператив «Творчість» Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів),

- з 01.08.1990 р. по 03.01.1992 р. водієм у Виробничому кооперативі «Амуравтотранс» (згідно із печаткою в трудовій книжці Виробничий кооператив «Амуравтотранс» Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів),

- з 15.09.1992 р. по 31.08.1993 р. водієм в Асоціації «Славутич» (згідно із печаткою в трудовій книжці Регіональна міжгалузева комерційно-акціонерна Асоціація «Славутич»),

- з 19.09.1994 р. по 31.07.1995 р. водієм 2 класу в Орендному підприємстві «Сантехнік» (згідно із печаткою в трудовій книжці Дніпропетровське орендне підприємство «САНТЕХНІК» Державного підприємства «Украгропромбуд» Корпорації «Украгропромбуд»).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву від 04.02.2026 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів стажу позивача.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, 83, 65012 (для листування 65609) ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 1064,69 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук