Справа № 140/10753/25
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 травня 2026 року ЛуцькСправа № 140/10753/25
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши в порядку письмового клопотання про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 2), Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 3) про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення посадового окладу при призначенні на посаду, окладу за військовим званням старший лейтенант та з 31 липня 2022 року капітан, присвоєного наказом командувачем військ ОК ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 31 липня 2022 року №383, без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, за період з 08 червня 2022 року по 10 лютого 2023 року; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 08 червня 2022 року по 10 лютого 2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року в сумі 2481 грн та на 01 січня 2023 року в сумі 2684 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта), згідно Додатків 1,14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Постанова №704), з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік (серпень 2022 року) та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб за 2022 рік (грудень 2022 року) із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року до відповідного тарифного розряду (коефіцієнта) при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити одноразові виплати грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2022 рік із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року в сумі 2481 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта) з утриманням належних податків та зборів та врахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення з посадового окладу та окладу за військовим званням без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01 січня 2023 року, за період з 11 лютого 2022 року по 28 лютого 2023 року; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 11 лютого 2022 року по 28 лютого 2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року в сумі 2684 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта), згідно Додатків 1,14 Постанови №704, з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати грошового забезпечення з посадового та окладу за військовим званням без застосування показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року, який складав 2684 грн та на 01 січня 2024 року, який складав 3028 грн за період з 01 березня 2023 року по 31 липня 2024 року; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 01 березня 2023 року по 31 липня 2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року в сумі 2684 грн та на 01 січня 2024 року в сумі 3028 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта), згідно Додатків 1,14 Постанови №704, з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум;

визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати одноразових виплат грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік (в травні 2023 року), за 2024 рік (в липні 2024 року), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки; за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки за 2022-2024 роки, передбачених статті 16-2 Закону України Про відпустки зі змінами та пунктом 12 статті 12 розділу III Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту, за 42 дні та одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2014 року №460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року; зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити одноразові виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік (в травні 2023 року), за 2024 рік (в липні 2024 року), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023, 2024 роки; за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки за 2022-2024 роки, передбачених статті 16-2 Закону України Про відпустки зі змінами та пунктом 12 статті 12 розділу III Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту, за 42 дні та одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2014 року №460 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня 2023 року в сумі 2684 грн та 01 січня 2024 року в сумі 3028 грн для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням у відповідності до тарифного розряду (коефіцієнта) з утриманням належних податків та зборів з врахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач 2 подав відзив на позов, у якому просив залишити дану позовну заяву без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідач 3 подав клопотання про залишення позову без розгляду, з підстав пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 31 липня 2024 року, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску.

09 грудня 2025 року позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року продовжено розгляд справи відповідно до частини чотирнадцятої статті 171 КАС України.

Суд, перевіривши доводи сторін письмовими доказами, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Однак положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували строк звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці. Тому у цьому питанні підлягають застосуванню положення Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Частиною другою статті 233 КЗпП України (в редакції до 19 липня 2022 року) було передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року №2352-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, який набрав чинності 19 липня 2022 року частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у новій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

За змістом висновків Верховного Суду у складі cудової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду в постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України, в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшов таких висновків:

Якщо мають місце тривалі правовідносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин). Початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум. Таке ознайомлення відбувається шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, в якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні/виключенні зі списків особового складу частини).

Цей спір стосується правовідносин між сторонами, які є триваючими та які мали місце як до, так і після 19 липня 2022 року. Тому до спірних правовідносин за період з 08 червня 2022 року по 18 липня 2022 року строк не застосовується, а за період з 19 липня 2022 року по 31 липня 2024 року застосовується тримісячний строк звернення.

Із цим позовом позивач звернувся до суду 20 вересня 2025 року.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України. Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву про поновлення строку звернення до суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

Перевіряючи доводи сторін в питанні дотримання/пропуску строку звернення до суду з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 у період з 08 червня 2022 року по 10 лютого 2023 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , а з 13 лютого 2023 року по 31 липня 2024 року у Військовій частині НОМЕР_1 . Фінансове забезпечення Військової частини НОМЕР_2 , нарахування та виплату грошового забезпечення у період з 08 червня 2022 року по 10 лютого 2023 року здійснював ІНФОРМАЦІЯ_3 . У період з 11 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року Військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31 липня 2024 року №214 слідує, що позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків військової частини 31 липня 2024 року.

Позивач, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, вказав, що на момент звільнення із Збройних Сил України про фактично нараховані суми у розрізі складових грошового забезпечення відповідачі його не повідомляли. В серпні 2025 року отримані фінансові документи про проведенні нарахування та виплати грошового забезпечення в розрізі його складових: від відповідача 1 за вих. №ВФЗ/1126 від 19 серпня 2025 року (довідка про доходи, картки особового рахунку за 2022 2023 роки) та від відповідача 3 за вих. №3-38/4/13076 від 16 серпня 2025 року (довідка про доходи, грошовий атестат, довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, з врахуванням періоду проведених нарахувань та виплат відповідачем 2).

Так, вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення із заявленими позовними вимогами, слід, насамперед, визначити момент, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених сум.

Верховний Суд у постанові від 22 січня 2026 року у справі №420/26951/24 зазначив, що чинне законодавство не передбачає форми документа, що відображає фактичні суми нарахувань та виплат, а також способу його доведення військовослужбовцю. Водночас такими документами можуть бути розрахункові листи, відомості про нараховане і виплачене грошове забезпечення, фінансові повідомлення або інші документи, які б розкривали зміст виплати грошового забезпечення (складові, їх розміри, утримання), які роботодавець зобов`язаний надати під час виплати грошового забезпечення та з яких працівник (військовослужбовець) може об`єктивно встановити розмір виплаченої йому суми, її складові та можливу неповноту виплат. Таким чином, для встановлення дат, з якими частина друга статті 233 КЗпП України пов`язує початок обчислення строку звернення до суду з відповідним позовом, суд повинен з`ясувати, чи виконав відповідач передбачений статтею 110 КЗпП України обов`язок щодо позивача (якщо так, то в якій формі), та коли позивач набув документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум грошового забезпечення за кожен місяць зазначених періодів.

У постанові від 29 квітня 2026 року у справі № 240/19087/24 Верховний Суд зауважив на тому, що грошовий атестат, що видається військовослужбовцю, який вибуває до нового місця служби, або який звільняється з військової служби, можна віднести до повідомлення про нараховані суми лише за останній місяць служби. Проте спірні правовідносини стосуються щомісячних виплат, а отже відомості про нараховані суми необхідно встановлювати щодо кожного спірного місяця.

Судом із матеріалів справи встановлено, що відомості щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення були надіслані Військовою частиною НОМЕР_1 на заяву позивача листом від 16 серпня 2025 року №3-38/4/13076.

Будь-яких доказів щодо ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірних періодах грошового забезпечення, як-то докази направлення/видачі розрахункових листів, довідок про грошове забезпечення тощо до серпня 2025 року (до отримання відповіді від відповідача 3) ні відповідачем 2, ні відповідачем 3 не надано.

Відтак, про факт порушення своїх прав позивач зміг достовірно дізнатися лише з листа Військової частини від 16 серпня 2025 року №3-38/4/13076, через що суд відхиляє доводи відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, тому клопотання про залишення позову без розгляду не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В. Л. Шепелюк