Справа № 380/10468/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВРУС-ТРЕЙД» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/003851 від 28.11.2024 Львівської митниці як філії (іншого відокремленого підрозділу) Державної митної служби України;

- зобов`язати відповідача вчинити дії з повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ІВРУС-ТРЕЙД» коштів авансових платежів (передоплати) в розмірі 388200,42 грн (остаточне антидемпінгове мито за ставкою 32,6% 388200,42 грн, код виду платежів 023) помилково та/або надмірно сплачених сум митних, інших платежів та пені сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «ІВРУС-ТРЕЙД» під час митного оформлення товарів, згідно митної декларації №24UA09U3 від 29.11.2024.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ввезення товару на митну територію України здійснювалося за договором купівлі-продажу від 01.01.2024 №KTLA-IVRUS2024 та специфікацією №3 від 25.11.2024, товар походженням з Соціалістичної Республіки В`єтнам (виробництва «KIM TIN LONG AN CORPORATION»). При декларуванні країни походження товару (Республіка В`єтнам) позивач виходив із сертифіката про походження товару (Certificate of origin) від 19.09.2024 № за формою B, виданого Торгово-промисловою палатою В`єтнаму. Відповідач не погодився із задекларованою країною походження та прийняв оскаржувану картку відмови, після чого оформив митну декларацію №24UA09U3 від 29.11.2024 з нарахуванням і стягненням остаточного антидемпінгового мита за ставкою 32,6% (код 023) в розмірі 388200,42 грн, передбаченого повідомленням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 02.08.2023 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну дротів походженням з Китайської Народної Республіки». Позивач зазначає, що остаточне антидемпінгове мито застосовується виключно до товарів походженням з Китайської Народної Республіки, тоді як задекларований товар походить із Соціалістичної Республіки В`єтнам, що виключає застосування такого мита. Належних доказів походження товару з Китайської Народної Республіки відповідач не навів. Листом-відповіддю Торгово-промислової палати В`єтнаму від 17.04.2025 №39/2025/XMCO/KUCOHCM, отриманим на запит Посольства України в Соціалістичній Республіці В`єтнам, підтверджено, що сертифікат про походження товару від 19.09.2024 № дійсно виданий Торгово-промисловою палатою В`єтнаму та що відповідні товари виготовлені у В`єтнамі. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що під час митного оформлення товару у посадової особи митного органу виник сумнів щодо правомірності звільнення від остаточного антидемпінгового мита, а за митною декларацією згенеровано АСАУР форму митного контролю « 802-4» щодо застосування антидемпінгових заходів. Товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД та описом підпадає під дію рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.07.2023 №АД-549/2023/441-01. На підставі ст.43 Митного кодексу України та ст.3 розділу 3 Спеціального додатка К до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур відповідач направив до Державної митної служби України запит про перевірку сертифіката про походження товару, оскільки мав підстави сумніватися у вірогідності наведених у ньому даних. Зазначає, що перевіряється не автентичність сертифіката, а дійсність зазначеної країни походження, а тому лист-відповідь Торгово-промислової палати В`єтнаму від 17.04.2025 не спростовує сумніву митного органу, оскільки лише підтверджує автентичність документа про походження. Необхідність перевірки зумовлена тим, що це перші поставки товару від вказаного експортера в зоні діяльності Львівської митниці, а також географічною близькістю В`єтнаму та Китаю. Відповідно до ст.46 Митного кодексу України у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита, такі товари випускаються у вільний обіг за умови сплати особливих видів мита. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Позивач звертає увагу, що відповідач визнає автентичність сертифіката про походження товару як документа належної форми, а отже визначена в сертифікаті країна походження товару Республіка В`єтнам є дійсною. Відповідач не посилається на жодний документ, який свідчив би про підробку сертифіката чи викладення в ньому неправдивих відомостей, як і на рішення суду, яким такий сертифікат визнано недійсним. Станом на час складання відзиву минув установлений шестимісячний термін перевірки документа про походження, проте така перевірка не була виконана з незалежних від позивача причин, а наслідки невиконання чи неналежного виконання органом державної влади своїх обов`язків не можуть бути перекладені на позивача.

Ухвалою судді від 02.06.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іврус-Трейд» (місцезнаходження: вул.Ушинського, буд.25-А, м.Київ, 03151; ) зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності якого є діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19).

01.01.2024 між «KIM TIN LONG AN CORPORATION» (Соціалістична Республіка В`єтнам), як продавцем, та ТОВ «Іврус-Трейд», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу №KTLA-IVRUS2024, за умовами якого продавець продає, а покупець купує зварювальні матеріали (зварювальний електрод або зварювальний дріт) на умовах FOB будь-який порт у В`єтнамі (Інкотермс 2010), країна призначення товару Україна.

25.11.2024 сторони склали специфікацію №3 до інвойсу INV-IVR240702001 від 16.09.2024 на товар «WELDING WIRE ER70S-6» у кількості 23640кг загальною вартістю 23102,00 доларів США.

На підтвердження країни походження товару Торгово-промисловою палатою В`єтнаму експортеру «KIM TIN LONG AN CORPORATION» видано сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 19.09.2024 № за формою B, в якому зазначено, що товар (зварювальний дріт ER70S-6, код HS 722920) походить із В`єтнаму.

27.11.2024 декларантом подано митну декларацію №24UA28U9 на товар «дріт з легованої кремнієво-марганцевої сталі покритий міддю», в якій задекларовано країну походження товарів Республіка В`єтнам (графа 11 та графа 34 декларації), виходячи з документа, що підтверджував країну походження товару, сертифіката про походження товару від 19.09.2024 № (код документа 0861).

За результатами здійснення контролю за дотриманням антидемпінгових заходів та аналізу ризиків під час митного оформлення товару згенеровано АСАУР форму митного контролю « 802-4» (рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.07.2023 №АД-549/2023/441-01 щодо застосування антидемпінгових заходів).

28.11.2024 відповідачем прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення з одночасним оформленням картки відмови №UA209230/2024/003851 від 28.11.2024. Підставою для відмови зазначено: «Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із здійсненнями перевірки країни походження товарів, а саме направлення до компетентного органу, що видав документ про походження, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару сертифікату про походження товару до отримання результатів перевірки достовірності документів про походження товару відповідно до Повідомлення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.07.2023 №АД-549/2023/441-01». Як спосіб усунення причин відмови роз`яснено подання нової митної декларації з виправленнями відповідно до причин відмови.

29.11.2024 відповідачем оформлено митну декларацію №24UA09U3, за якою товар випущено у вільний обіг зі сплатою остаточного антидемпінгового мита за ставкою 32,6% (код 023) в розмірі 388200,42 грн (графа 47 декларації).

З метою перевірки країни походження товару Посольство України в Соціалістичній Республіці В`єтнам листом від 28.01.2025 №6151/24-200-9479 звернулося до Торгово-промислової палати В`єтнаму з проханням підтвердити автентичність сертифіката про походження товару № та підтвердити, що «KIM TIN LONG AN CORPORATION» є компанією, яка виробляє зварювальні матеріали, з виробничим майданчиком, розташованим у В`єтнамі.

Листом-відповіддю від 17.04.2025 №39/2025/XMCO/KUCOHCM Торгово-промислова палата В`єтнаму підтвердила автентичність та достовірність сертифіката про походження товару від 19.09.2024 №, а саме: сертифікат дійсно виданий Торгово-промисловою палатою В`єтнаму (компетентним органом) із зареєстрованою печаткою та підписом уповноваженої особи; товари, на які поширюється сертифікат, виготовлені у В`єтнамі та підпадають під непреференційні вимоги щодо походження за формою B В`єтнаму; компанія «KIM TIN LONG AN CORPORATION» розташована у В`єтнамі.

02.05.2025 ТОВ «Іврус-Трейд» звернулося до відповідача із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за митною декларацією №24UA09U3, а саме остаточного антидемпінгового мита в розмірі 388200,42 грн.

Листом від 20.05.2025 №7.4-2/15-03/13/12702 відповідач повідомив позивача про те, що перевірка документів, які підтверджують країну походження товару, здійснюється митними органами відповідно до ст.43 Митного кодексу України після завершення митного оформлення; що у грудні 2024 року митницею було скеровано до Державної митної служби України запит щодо перевірки сертифіката про походження товару від 19.09.2024 №; що станом на день підписання листа інформація про результати перевірки до Львівської митниці не надходила, а тому у митниці відсутні підстави для повернення з державного бюджету митних платежів. Запит про перевірку документа про походження направлено відповідачем до Державної митної служби України листом від 17.12.2024 №7.4-2/15-03/34265.

Не погодившись із діями відповідача з оформлення картки відмови та відмовою у поверненні сплачених сум, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України (далі МК України).

Відповідно до п.23, 24 ч.1 ст.4 МК України, митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.36 МК України, країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Відповідно до ч.1 ст.43 МК України, документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Згідно з ч.2 ст.43 МК України, країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.

За змістом ч.3 ст.43 МК України, сертифікат про походження товару це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Частиною 9 ст.43 МК України передбачено, що у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Згідно з ч.1, 2 ст.44 МК України, для підтвердження країни походження товару митний орган у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару. У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, обов`язково подається у разі, якщо це необхідно для застосування антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.45 МК України, у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, митний орган може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Згідно з ч.3 ст.46 МК України, у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Спеціальним додатком К до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур передбачено, що митна служба Договірної сторони, яка зобов`язалася дотримуватися положень відповідного Розділу, може звернутися із запитом до компетентної державної організації Договірної сторони, на території якої був оформлений документ, що підтверджує походження товарів, на проведення перевірки цього документа, зокрема, якщо є достатні підстави для сумнівів стосовно дійсності документа, для сумнівів у вірогідності даних, наведених у зазначеному документі, або для проведення вибіркової перевірки. Відповіді на запити щодо проведення перевірки повинні бути надані протягом установленого терміну тривалістю не більше шести місяців.

Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.07.2023 №АД-549/2023/441-01, оприлюдненим повідомленням від 02.08.2023 «Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну дротів походженням з Китайської Народної Республіки», застосовано остаточні антидемпінгові заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Китайської Народної Республіки, що має такий опис: дріт із сталі кремнієво-марганцевої, який класифікується згідно з УКТ ЗЕД за кодом . Остаточні антидемпінгові заходи застосовуються строком на п`ять років шляхом запровадження справляння остаточного антидемпінгового мита за ставкою 32,6%. Зазначеним повідомленням визначено, що країною походження товару, до якого застосовуються остаточні антидемпінгові заходи, є Китайська Народна Республіка.

Відповідно до ч.1, 2 ст.301 МК України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає таке.

Спірним у цій справі є питання правомірності оформлення відповідачем картки відмови №UA209230/2024/003851 від 28.11.2024 та правомірності застосування до товару, задекларованого позивачем, остаточного антидемпінгового мита за ставкою 32,6% з огляду на сумніви відповідача щодо країни походження товару.

Із матеріалів справи вбачається, що остаточне антидемпінгове мито, передбачене рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.07.2023 №АД-549/2023/441-01, застосовується виключно до товару (дроту із сталі кремнієво-марганцевої за кодом УКТ ЗЕД ) походженням з Китайської Народної Республіки.

Отже, ключовою обставиною, від якої залежить правомірність застосування цього мита, є країна походження товару.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що сертифікат про походження товару є документом, який однозначно свідчить про країну походження товару, виданим компетентним органом країни походження (ч.3 ст.43 МК України). Сертифікат про походження товару є дійсним способом підтвердження країни походження товару. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 20.03.2024 у справі №822/2718/17.

Судом установлено, що при декларуванні товару позивач надав сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 19.09.2024 № за формою B, виданий Торгово-промисловою палатою В`єтнаму експортеру «KIM TIN LONG AN CORPORATION», в якому зазначено країну походження товару В`єтнам. Зазначений сертифікат відповідає вимогам ст.43 МК України та є належним документом, що підтверджує заявлену позивачем країну походження товару.

Крім того, як у графі 11, так і у графі 34 митної декларації країною походження товару зазначено В`єтнам.

Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач визнає автентичність сертифіката про походження товару від 19.09.2024 № як документа належної форми. Також, у відзиві зазначено, що перевірка здійснюється не автентичності наданого сертифіката, а саме встановлення дійсності зазначеної країни походження.

Водночас обставина дійсності країни походження товару В`єтнам вже відображена у самому сертифікаті, виданому компетентним органом країни походження, автентичність якого відповідачем не заперечується. Доказів того, що сертифікат є предметом кримінального провадження за ознаками його підробки чи викладення в ньому неправдивих відомостей, відповідач суду не надав. Як і не надав рішення суду, яким такий сертифікат визнано недійсним.

Більше того, на запит Посольства України в Соціалістичній Республіці В`єтнам Торгово-промислова палата В`єтнаму листом-відповіддю від 17.04.2025 №39/2025/XMCO/KUCOHCM окремо підтвердила не лише автентичність сертифіката про походження товару від 19.09.2024 №, а й те, що товари, на які поширюється сертифікат, виготовлені у В`єтнамі та підпадають під непреференційні вимоги щодо походження за формою B В`єтнаму, а компанія «KIM TIN LONG AN CORPORATION» розташована у В`єтнамі. Таким чином, компетентним органом країни походження підтверджено саме дійсність країни походження товару, а не лише автентичність документа.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що лист-відповідь Торгово-промислової палати В`єтнаму від 17.04.2025 не спростовує сумніву митного органу, оскільки лише підтверджує автентичність документа про походження, тоді як у митного органу виник сумнів щодо вірогідності даних, наведених у сертифікаті. За змістом зазначеного листа компетентний орган країни походження підтвердив, що товари виготовлені у В`єтнамі, а отже надав підтвердження саме щодо вірогідності даних про країну походження товару, а не виключно щодо форми документа. За таких обставин сумнів відповідача щодо дійсності країни походження товару спростований документом, отриманим від компетентного органу країни походження у спосіб, передбачений ст.45 МК України та Спеціальним додатком К до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур.

Доводи відповідача про те, що необхідність перевірки документа про походження зумовлена тим, що це перші поставки товару від вказаного експортера в зоні діяльності Львівської митниці, а також географічною близькістю В`єтнаму та Китаю, суд оцінює критично. Сама лише географічна близькість країни походження товару до іншої країни, як і факт першої поставки товару від певного експортера, за відсутності будь-яких належних доказів не може свідчити про недостовірність задекларованої країни походження та слугувати підставою для застосування особливих видів мита, передбачених для товарів іншої країни походження.

Положення ч.3 ст.46 МК України, на які посилається відповідач, передбачають сплату особливих видів мита лише у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів. Натомість у цій справі країна походження товару В`єтнам достовірно встановлена на підставі сертифіката про походження товару від 19.09.2024 №, автентичність якого визнається відповідачем, та додатково підтверджена листом-відповіддю Торгово-промислової палати В`єтнаму від 17.04.2025 №39/2025/XMCO/KUCOHCM. Відтак, підстави для застосування ч.3 ст.46 МК України та справляння остаточного антидемпінгового мита, передбаченого для товарів походженням з Китайської Народної Республіки, відсутні.

Зі змісту МК України слідує, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей, заявлених декларантом; висновки митного органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Відповідач, усупереч наведеному, не навів жодного належного доказу на підтвердження свого твердження про походження товару з Китайської Народної Республіки.

Суд також враховує, що оскаржувана картка відмови оформлена з підстав неможливості завершення митного оформлення у зв`язку зі здійсненням перевірки країни походження товарів до отримання результатів перевірки достовірності документів про походження товару. Втім, як установлено судом, перевірка документа про походження не була завершена ані станом на час оформлення відповідачем митної декларації №24UA09U3 від 29.11.2024 зі сплатою антидемпінгового мита, ані станом на час розгляду справи. Спеціальним додатком К до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур визначено, що відповідь на запит щодо проведення перевірки повинна бути надана протягом установленого терміну тривалістю не більше шести місяців. Суд враховує, що запит про перевірку документа про походження направлено відповідачем до Державної митної служби України 17.12.2024. Вказане свідчить про те, що установлений шестимісячний термін перевірки сплинув, однак результатів перевірки відповідач так і не отримав.

Разом з тим, суд зауважує, що наслідки невиконання та/або неналежного виконання органами державної влади, до яких належить і відповідач, своїх обов`язків не можуть бути перекладені на позивача. Тривале невиконання уповноваженими органами процедури перевірки документа про походження товару за наявності належного сертифіката про походження товару, автентичність якого визнана відповідачем та підтверджена компетентним органом країни походження, не може слугувати підставою для безстрокового утримання сплачених позивачем сум та позбавлення позивача права на їх повернення.

Стосовно посилань відповідача на спрацювання АСАУР, суд вказує, що автоматизована система управління ризиками є лише засобом, який орієнтує посадову особу на необхідність здійснення відповідних форм контролю, та сама по собі не є доказом недостовірності задекларованих відомостей про країну походження товару. Спрацювання системи управління ризиками не звільняє митний орган від обов`язку довести наявність достатніх підстав для застосування особливих видів мита та не замінює належних доказів походження товару.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням установленого Кодексом адміністративного судочинства України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить висновку, що відповідач не довів наявність правових підстав для оформлення картки відмови №UA209230/2024/003851 від 28.11.2024 та для застосування до задекларованого позивачем товару остаточного антидемпінгового мита за ставкою 32,6%. Оскаржувана картка відмови ґрунтується на не підтверджених належними доказами сумнівах відповідача щодо країни походження товару, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії з повернення позивачу коштів авансових платежів (передоплати) в розмірі 388200,42грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів регулюється ст.301 МК України, ст.43 Податкового кодексу України та Порядком повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 №643. За змістом наведених норм повернення відповідних сум здійснюється на підставі заяви платника податків та висновку митного органу про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, який подається митним органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Безпосереднє перерахування коштів здійснюється не митним органом, а органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі такого висновку.

Відтак, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів не належить до повноважень митного органу зі здійснення безпосереднього перерахування (виплати) коштів платнику; обов`язком митного органу є підготовка відповідного висновку та подання його до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення (вчинення дій) суб`єктом владних повноважень, порушене право позивача у даному випадку підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю «Іврус-Трейд» з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 388200,42 грн, сплачених під час митного оформлення товарів згідно митної декларації №24UA09U3 від 29.11.2024. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії з безпосереднього повернення (перерахування) позивачу зазначених коштів належить відмовити, оскільки такий спосіб захисту не відповідає визначеному законом порядку повернення митних платежів та виходить за межі повноважень відповідача.

Аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні близьких за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постановах від 30.04.2020 у справі №812/1313/18 та від 17.05.2022 у справі №814/2395/17.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то питання щодо їх стягнення вирішуватиметься судом протягом п`яти днів після ухвалення цього судового рішення за умови подання відповідних доказів. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява, у відповідності до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягатиме залишенню без розгляду.

Керуючись ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/003851 від 28.11.2024 Львівської митниці Державної митної служби України.

Зобов`язати Львівську митницю Державної митної служби України (місцезнаходження: вул.Т.Костюшка, буд.1, м.Львів, 79007; ) підготувати та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Іврус-Трейд» (місцезнаходження: вул.Ушинського, буд.25-А, м.Київ, 03151; ) помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 388200 (триста вісімдесят вісім тисяч двісті) гривень 42 копійки, сплачених під час митного оформлення товарів згідно митної декларації №24UA09U3 від 29.11.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: вул.Т.Костюшка, буд.1, м.Львів, 79007; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іврус-Трейд» (місцезнаходження: вул.Ушинського, буд.25-А, м.Київ, 03151; ) судовий збір у сумі 5823 (п`ять тисяч вісімсот двадцять три) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.