Справа № 160/26678/25
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2026 року

м. Київ

справа №160/26678/25

адміністративне провадження № К/990/20117/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Бившевої Л.І.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №160/26678/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Меттранссервіс" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Меттранссервіс" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12627546/45133310 від 17.03.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 31.01.2025 року; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Меттранссервіс" №6 від 31.01.2025 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання до реєстрації.

09.02.2026 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області через підсистему "Електронний суд" продано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 залишена без руху з наданням скаржнику десятиденного строку на усунення її недоліків з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом подання до суду документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги і апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

23.03.2026 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вдруге подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2026 у справі №160/26678/25, в якій заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з відсутністю фінансування.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 визнано неповажними зазначені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в клопотанні про поновлення строку підстави на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції; відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та залишено апеляційну скаргу без руху із наданням податковому органу десятиденного строку з дати отримання цієї ухвали для усунення її недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних причин його пропуску, а також для надання документу про сплату судового збору за її подання в розмірі 3633,60 грн.

02.04.2026 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на виконання вимог зазначеної ухвали суду подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому останній просив суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до суду з метою реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги; відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі №160/26678/25.

Мотивуючи вказаний висновок, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем пропущено передбачений ст. 295 КАС України строк звернення до суду, оскільки наведені скаржником доводи щодо неможливості сплати судового збору не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, як і не є підставою для продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги з таких самих підстав, що слугувало підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у даній справі з визнанням неповажними причин пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.

До Верховного Суду 04.05.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №160/26678/25.

В доводах касаційної скарги скаржник посилався на те, що судом апеляційної інстанції не враховано право особи на апеляційне оскарження судових рішень, на справедливий судовий розгляд, відсутність належного фінансування, а звернення сторони із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду судом апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Підстави пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Недоліки в організації роботи відповідача не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення. Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього.

Відкриття апеляційного провадження поза межами встановленого законодавством строку для апеляційного оскарження є неприйнятним та порушує принцип юридичної визначеності, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 20.09.2022 у справі «Завалій та інші проти України».

Доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною 2 статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини 1 та частини 2 статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Відповідно до вищевикладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №160/26678/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва В.П. Юрченко Л.І. Бившева