Справа № 205/5140/26
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/5140/26
Номер провадження2-а/205/96/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернувся до суду з вищеназваним адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 326/ВОБ від 15.11.2024 року, винесену начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , відповідно до якої на нього, Позивача, було накладено штраф у розмірі 17 000 грн. 00 коп., за що передбачена відповідальність ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи відносно нього суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані певні обставини справи, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі відносно позивача - закриттю, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на адміністративний позов не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути адміністративну справу без його участі за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

За вищевказаних обставин та вимог процесуального законодавства суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 15.11.2024 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , було винесено постанову № 326/ВОБ, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

У вказаній Постанові зазначено, що на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.09.2020 року перебуває громадянин України ОСОБА_1 . Відповідно до п. 34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме, АДРЕСА_1 , 05.10.2024 року через відділення Укрпошти, поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, було направлено повістку про виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 17.10.2024 року.

Також, у такій постанові вказано, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відділення Укрпошти надійшло поштове повідомлення з відміткою, що відправлення повертається «адресат відсутній за вказаною адресою». Станом на 30.10.2024 року інформація про зміну задекларованого /зареєстрованого місця проживання та взяття на військовий облік в іншому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, відповідно до ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходила. Враховуючи вищевикладене, керуючись положенням п. 34 та п. 31 вказаного Порядку прийшов до висновку, що ОСОБА_1 було належним чином оповіщено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 17.10.2024 року. Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином оповіщеним у визначений в повістці час не прибув, про причини не прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно п. 24 Порядку, станом на 30.10.2024 року, не надав та не повідомив.

Судом також встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення позивача, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210 КУпАП.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, докази, заявляти клопотання, користуватися правничою допомогою та брати участь у розгляді справи.

При цьому справа про адміністративне правопорушення розглядається за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а за її відсутності лише у випадку наявності даних про своєчасне повідомлення такої особи про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний, зокрема, перевірити чи повідомлено осіб, які беруть участь у справі, про час та місце її розгляду.

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства слідує, що обов`язковою умовою розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи є наявність належних та допустимих доказів її обізнаності про дату, час та місце такого розгляду.

Суд враховує, що закріплені у ст.268 КУпАП процесуальні гарантії мають на меті забезпечення реалізації особою права на захист, зокрема права надати пояснення, заперечення, докази та висловити свою позицію щодо обставин, які стали підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При цьому саме лише направлення повідомлення про розгляд справи, за відсутності доказів обізнаності особи про дату, час та місце такого розгляду, не свідчить про належне забезпечення гарантій, передбачених ст.268 КУпАП.

Обов`язок доказування факту належного повідомлення особи про розгляд справи покладається саме на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності такого рішення покладається на відповідача.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, у ній відсутні будь-які відомості щодо способу та часу повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так само відповідачем в межах розгляду даної адміністративної справи не надано належних та допустимих доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд доходить висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не було забезпечено дотримання вимог ст.268 КУпАП та реалізацію позивачем права на участь у розгляді справи і права на захист.

При цьому допущені відповідачем порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення позбавили позивача можливості надати пояснення та докази щодо причин неприбуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за викликом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Суд враховує, що в межах даної справи встановлено порушення саме процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, тоді як оцінка наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення уповноваженим органом фактично не здійснювалася з дотриманням передбачених законом гарантій права на захист.

Також судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 17.10.2024 року, а станом на 30.10.2024 року відповідачем вже було встановлено факт неприбуття позивача за викликом та складено висновок про наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення винесено 15.11.2024 року.

Разом із тим, рішення у даній адміністративній справі ухвалюється судом 11.05.2026 року, тобто після спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також встановлені судом порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та права на захист, суд доходить висновку, що направлення справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд є неможливим, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно позивача направити на новий розгляд до компетентного органу - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимоги поновлення пропущеного строку для подання позовної заяви для оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Суд вважає, що позивач пропустив встановлений строк для оскарження постанови з поважних причин, оскільки про складення у відношенні нього матеріалів про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення він дізнався лише на стадії виконання відповідного виконавчого документа, після вжиття заходів примусового виконання спірної постанови.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог статті 139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 665 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

В матеріалах справи відсутні матеріали підтверджуючі виконання робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому в частині позовних вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовляє через їх недоведеність.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121,213,222,254,258,288 КУпАП, ст.ст.1,2,19,20,72,77,96,229,242-246, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити в повному обсязі.

2. Постанову № 326/ВОБ від 15.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп., за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати, а провадження у такий справі про адміністративне правопорушення закрити.

3. У задоволені вимог про розподіл судових витрат в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 665 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. В. Мовчан