Справа № 480/2052/25
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 травня 2026 року

м. Київ

справа №480/2052/25

адміністративне провадження № К/990/17676/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Шевцової Н.В., Стеценка С.Г.,

касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просив суд:

- визнати неправомірними дії головного управління Пенсійного фонду України Сумський області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні у пільговому вимірі періоду проходження служби в зоні проведення антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької у період з 01.07.2017 по 02.09.2017, з 14.09.2017 по 29.01.2018 з 10.02.2018 по 23.03.2018;

- поновити ОСОБА_1 порушені права шляхом зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області здійснити розрахунок періоду проходження служби в зоні проведення антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області у період з 01.07.2017 по 02.09.2017, з 14.09.2017 по 29.01.2018, з 10.02.2018 по 23.03.2018 із застосуванням пільгового коефіцієнту визначеного підпунктом «а» пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17.07.1992 року № 393 (далі - Постанова № 393).

Суд першої інстанції розгляд справи здійснював в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026, позовні вимоги задоволено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не погодилось із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій та 20.04.2026 подало касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2026 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме зобов`язано надати до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частин четвертої та п`ятої статті 328 КАС України).

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.04.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області 08.05.2026 надіслало заяву про усунення недоліків.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

В заяві про усунення недоліків скаржник вказує, що вона подається на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: в оскаржуваному судовому рішенні суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду 28.10.2019 у справі № 200/2857/19-а та від 22.01.2020 у справі № 200/5111/19-а.

Так, в оскаржуваній постанові апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є, зокрема, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумський області здійснити ОСОБА_1 обчислення періоду проходження служби в зоні проведення антитерористичної операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. У цій справі суди встановили, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій, проходив військову службу у складі діючої армії в період бойових дій в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 01.07.2017 по 02.09.2017, з 14.09.2017 по 29.01.2018, з 10.02.2018 по 28.03.2018, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 23.04.2018 № 49624. Отже, відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови № 393 час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, зараховується до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Тоді як:

- у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 200/5111/19-а, на яку посилається скаржник, касаційний суд зазначив, що суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку про відсутність підстав для зарахування до вислуги років позивача часу його навчання в Донецькому національному університеті на підставі статті 17 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки після закінченням навчального закладу йому не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання;

- у постанові від 28.10.2019 у справі № 200/2857/19-а висновок касаційного суду ґрунтується на тому, що незарахування повних періодів, визначених в довідці від 23.08.2018 № 5089/05/12-2018 до вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії є правомірним, оскільки відповідно до витягів з наказів про надання відпусток особі надавались відпустки і вона у визначені періоди не брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Тож Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для внесення змін до наказу від 21.12.2018 № 541 о/с про звільнення в частині зазначення кількості вислуги років у пільговому обчисленні та задоволення позовних вимог у цій частині.

Отже, правовідносини у справі, в якій оскаржено рішення суду апеляційної інстанції, та правовідносини у справах, в яких ухвалено постанови Верховного Суду, на які послався заявник, не є подібними, що виключає касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

З урахуванням наведеного, як вбачається з матеріалів, надісланих на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху недоліки заявником не усунуто.

До касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених КАС України, застосовуються положення стаття 169 КАС України.

Приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2026 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Л.В. Тацій
Н.В. Шевцова С.Г. Стеценко