Справа № 560/22364/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2026-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Головуючий у І інстанції: Петричкович А.І.
Суддя-доповідач: Капустинський М.М.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М.
суддів: Сапальової Т.В. Шидловського В.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Громадської організації "Чорний список" до Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба безпеки України, Адміністрація державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,
у грудні 2025 року Громадська організація "Чорний список" звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба безпеки України, Адміністрація державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України просили:
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2026 року апеляційну скаргу Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України задоволено повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року скасовано.

Прийнято нову постанову. У задоволенні адміністративного позову Громадської організації "Чорний список" - відмовлено.

20 травня 2026 року від Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. У поданій заяві представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення у справі № 560/22364/25 та стягнути з Громадської організації «Чорний список» () на користь Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України () суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 7 267,20 грн.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що в рішенні від 14.05.2026 по справі № 560/22364/25 не вирішено питання про судові витрати. Зазначає, що частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати

Так, заявник посилається на те, що при ухвалені нової постанови від 14.05.2026 року Сьомим апеляційним адміністративним судом питання про розподіл судових витрат, зокрема, про повернення відповідачеві з Державного бюджету України суми судового збору, сплаченого ним при зверненні з апеляційною скаргою, вирішено не було, у зв`язку з чим заявник звертається із даною заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення по справі колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3-4 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Порядок розподілу судових витрат встановлений нормами статті 139 КАС України.

Згідно частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частин 2-5 зазначеної статті передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6 ст. 139 КАС України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що приписами КАС України не передбачено стягнення на користь суб`єкта владних повноважень з позивача - фізичної/юридичної особи судового збору за подання апеляційної скарги у разі скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

У постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №161/14389/16-а Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому відповідачу - суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із органами публічної влади.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верхового Суду від 30.10.2018 у справі №161/14389/16-а, від 15.08.2019 у справі № 666/754/16-а, від 24.04.2020 у справі № 814/970/16, від 11.04.2024 у справі №640/4640/22, від 29.01.2026 у справі №320/7957/24.

Таким чином правові підстави для розподілу судових витрат понесених відповідачем в цій справі у вигляді сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в ухвалені додаткового рішення про стягнення на користь Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого відповідачем у справі, за подання апеляційної скарги на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №560/22364/25 за адміністративним позовом Громадської організації "Чорний список" до Національного центру оперативно-технічного управління електронними комунікаційними мережами України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служба безпеки України, Адміністрація державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Шидловський В.Б.