Справа № 560/7741/24
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року

м. Київ

справа № 560/7741/24

адміністративне провадження № К/990/26650/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.,

розглянув як суд касаційної інстанції у попередньому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №560/7741/24 за позовом Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2025 (головуючий суддя Ковальчук О.К.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 (головуючий суддя Сапальова Т.В., суддів: Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.)

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.04.2024 №.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2025, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2025 відкрито провадження у справі №560/7741/24 за касаційною скаргою позивача.

Ухвалою суду від 18.05.2026 суддею-доповідачем касаційний розгляд справи призначено у попередньому судовому засіданні на 19.05.2026.

Верховний Суд у справі, що розглядається, з`ясував наступне.

Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів на суму 2795168,77грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки прийняте з порушенням Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України та без урахування встановленої судом в адміністративних справах №560/1935/20, №560/7826/21 повної сплати Шепетівським військовим лісгоспом Державного підприємства "Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат" заборгованості по податку на доходи фізичних осіб та військового збору станом на 01 травня 2024 року. Вказує також, що податкове повідомлення-рішення прийняте щодо Шепетівського військового лісгоспу державного підприємства "Івано - Франківський військовий ліспромкомбінат", якого станом на 15.04.2024 як юридичної особи, не існує, адже Шепетівський військовий лісгосп" державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" був відокремленим підрозділом Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісокомбінат" та у 2019 році його діяльність була припинена, про що свідчить запис в ЄДР.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що позивач не навів доводів неправомірності та/або протиправності збільшення грошового зобов`язання, також матеріали справи не містять доказів сплати підприємством заборгованості по ПДФО (військового збору), а тому суди дійшли висновку, що податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийнятим відповідно до норм податкового законодавства. Зважаючи на встановлені у справі обставини даного адміністративно-правового спору, що підтверджується матеріалами справи, наданими письмовими поясненнями та доказами, а також вимогами чинного правового регулювання спірних правовідносин, суди встановили наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Позивач з рішеннями судів не погодився, звернувся з касаційною скаргою, у якій Підприємство просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. В обгрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач не довів перехід прав та обов`язків відокремленого підрозділу Шепетівського військового лісгоспу до ДП «Шепетівський військовий лісгосп», не дослідивши позов в цілому та додані до нього документи. Посилаючись на висновки Верховного Суду, позивач доводить, що збираючи докази встановлюючи правонаступника, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Позивач вважає, що посилання у рішенні суду першої інстанції, що на підставі наданих позивачем доказів неможливо встановити факт сплати саме оскаржуваної суми, не відповідає дійсності, оскільки позивачем подано суду відповідні розрахунки сплати. Рішення суду першої інстанції винесено без з`ясування фактичних обставин справи.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якій просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін. Як зазначає відповідач, судом апеляційної інстанції розглянуто усі аргументи позивача та колегія суддів дійшла правильних висновків, що за результатом судового оскарження контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення на зменшену суму грошового зобов`язання, при цьому, податкові повідомлення-рішення що прийняті раніше, вважаються відкликаними (застосовано ст. 60 ПК України та нормативно правові акти, що тлумачать порядок дій контролюючого органу при застосуванні зазначеної статті); досліджено відображення в інтегрованих картках платника нарахування та відсутність сплати податку з доходів фізичних осіб по мірі надходження процесуальних документів та відображення нарахувань згідно податкових повідомлень-рішень, що приймалися контролюючим органом за результатом судового оскарження; матеріали справи не містять доказів сплати підприємством заборгованості по ПДФО; досліджено документи надані до суду апеляційної інстанції щодо підтвердження факту правонаступництва прав та обов`язків від Шепетівського військового лісгоспу ДП «Івано - Франківський військовий ліс промкомбінат» до ДП «Шепетівський військовий лісгосп», де відповідно до передавального акту наявна заборгованість, зокрема по ПДФО. Таким чином, у касаційній скарзі скаржник не наводить обгрунтувань щодо порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Наведенні у касаційній скарзі аргументи є незгодою позивача із прийнятими судовими рішеннями та призводять лише до переоцінки доказів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 15.02.2006 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис про реєстрацію Шепетівського військового лісгоспу () як відокремленого підрозділу юридичної особи державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромислового комбінату" (2). Зазначене підтверджується Витягом з ЄДР від 17.12.2024 №34254475.

30.07.2019 виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис про припинення реєстрації Шепетівського військового лісгоспу " як відокремленого підрозділу юридичної особи державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат".

У зв`язку з припиненням Шепетівського військового лісгоспу державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" () у листопаді 2019 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області провело документальну позапланову виїзну перевірку Шепетівського військового лісгоспу державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 25.10.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 25.10.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 25.10.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 25.10.2019.

За результатами перевірки складений акт від 08.11.2019 №0144/22-01-05-07/24972050, в якому встановлене порушення позивачем вимог підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1, пункту 168.4 статті 168, підпункту а, б пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України. На підставі висновків акта перевірки відповідач 11.12.2019 прийняв податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (код платежу 11010100) за основним платежем в сумі 2795168,77 грн, штрафних санкцій в сумі 5196329,38 грн та пенею в сумі 1006485,43 грн.

Рішенням від 16.03.2020 №9557/6/99-00-08-05-04-06 Державна податкова служба України скасувала податкове повідомлення-рішення від 11.12.2019 № в частині визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафною санкцією в сумі 545777,38 грн та пені в сумі 57900,75 грн.

З урахуванням рішення про результати розгляду скарги від 16.03.2020 за №9557/6/99-00-08-05-04-06 та акта перевірки від 08.11.2019 за №0144/22-01-05-07/24972050 Головне управління ДПС у Хмельницькій області 23.03.2020 прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким визначене по податку на доходи фізичних осіб податкове зобов`язання в сумі 2795168,77 грн, штрафна санкція - 4650552 грн, пеня - 948584,68 грн.

Рішенням від 04.08.2022 у справі №560/1935/20, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.03.2020 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 2132428,19 грн, визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.03.2020 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 34934,10 грн.

Податковим органом винесено нове податкове повідомлення-рішення від 25.08.2022 № про сплату суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3743753,54 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 2795168,77 грн, пеня - 948584,68 грн.

Рішенням від 15.05.2023 у справі №560/11901/22, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2023, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 25.08.2022 № в частині нарахованої пені в сумі 948584,68 грн.

За результатом розгляду справи №560/11901/22 контролюючий орган сформував спірне податкове повідомлення - рішення від 15.04.2024 №, яким доведені нові терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання в сумі 2795168,77 грн.

Позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення - рішення від 15.04.2024 №.

Рішенням від 10.05.2024 Державна податкова служба України скаргу залишила без розгляду, а податкове повідомлення - рішення від 15.04.2024 № - без змін.

У травні 2024 року до суду звернулось державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" () з позовом про оскарження податкового повідомлення - рішення від 15.04.2024 №, прийнятого щодо Шепетівського військового лісгоспу ().

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами судового оскарження 15.04.2024 податковим органом на підставі акта перевірки №0144/22-01-05-07/24972050 від 08.11.2019, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №560/11901/22, винесено податкове повідомлення-рішення №, яким встановлено порушення пп. 168.1.2 п. 168.1, п. 168.4 статті 168 ПК України, пп а п. 176.2 ст. 176 ПК України, тому на підставі пп. 54.3.5 п. 54.3 статті 54 ПК, п. 58.1 статті 58 ПК України та 125-1.2 статті 125 ПК України, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на суму 2795168,77грн.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їхні права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їхніх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 60.1.5 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з п. 60.4 ст. 60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

За змістом п. 7 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204, Якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Також у пункті 2 розділу 13 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 (далі Порядок №5) за результатами адміністративного або судового оскарження:

у разі часткового скасування сум формується нове податкове повідомлення-рішення на суму, що залишилась;

у разі збільшення донарахованої суми формується податкове повідомлення-рішення на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до ІКС ДПС та виконуються процеси, описані у підрозділі 12 цього розділу).

Аналіз вказаних нормативних приписів свідчить, якщо за результатами судового оскарження відбувається зменшення грошового зобов`язання, тому контролюючий орган зобов`язаний сформувати нове податкове повідомлення-рішення на суму, що залишилась.

Тобто нове податкове повідомлення-рішення формується у разі, якщо за результатами судового оскарження податкового повідомлення-рішення контролюючий орган зменшує суму грошового зобов`язання.

Таким чином, за результатами судового оскарження скасовано податкові повідомлення-рішення № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 2132428,19 грн, № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 34934,10грн та № в частині нарахованої пені в сумі 948584,68 грн., відповідно, податковим органом прийнято нове податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) на суму 2795168,77 грн, затим, податкові повідомлення-рішення №, №, № вважаються відкликаними.

Враховуючи викладене, касаційний суд погоджується з колегією суддів суду апеляційної інстанції, що податковим органом правомірно прийнято нове податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2024, оскільки процедура його прийняття передбачена чинним податковим законодавством.

Згідно з п. 2 розділу I Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 (надалі Порядок № 5), інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами ІКС ДПС (податкових декларацій, звітності з єдиного внеску, податкових повідомлень-рішень, рішень податкового органу, повідомлень економічних операторів, отриманих з Електронної системи обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, про розраховану (зменшену) суму акцизного податку за сформовані (деактивовані) унікальні ідентифікатори, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, даних Казначейства про надходження платежів тощо).

За результатами адміністративного або судового оскарження: у разі часткового скасування сум формується нове податкове повідомлення-рішення на суму, що залишилась; у разі збільшення донарахованої суми формується податкове повідомлення-рішення на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до ІКС ДПС та виконуються процеси, описані у підрозділі 12 цього розділу).

У разі якщо за результатами адміністративного/судового (рішення суду, прийняте по суті) оскарження нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються первинні показники оперативного обліку щодо її поновлення.

У разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення первинних показників оперативного обліку щодо поновлення такої суми не проводиться.

Відображенню в ІКС ДПС підлягають матеріали, які зареєстровані в ІКС ДПС, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку"/ "Вручено, судовий розгляд").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень/ рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку" /"Вручено, судовий розгляд".

Під час часткового скасування формується нове податкове повідомлення-рішення / рішення/ вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.

На підставі інформації про результати судового оскарження (рішення суду, прийнятого по суті) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Вручено, судовий розгляд»), та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/ зменшення суми.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Колегія суддів апеляційного суду дослідила ІКП та зазначила, що у ІКП прослідковуються усі етапи прийняття та оскарження ППР, зарахування/вирахування внесених підприємством коштів.

Під час розгляду справи позивач доводить, що підприємством погашалась заборгованість. У касаційній скарзі зазначено, що позивачем надано суду Інформацію у вигляді таблиць щодо виплати сум ПДФО та військового збору, Журнал-ордер, Відомості про нарахування з/п та утримання ПДФО, оборотно-сальдових відомостях по рахунках 6411 (Дт), Розрахунки по ПДФО 661 (Дт), Розрахунки з з/п 6426 (Дт), Розрахунки по військовому збору.

Доводам позивача, що останніми було сплачено кошти в погашення боргу, що підтверджується журналом-ордером і відомостями по рахунку, суд апеляційної інстанції надав оцінку, та зазначив, що вказані журнали надані, починаючи з липня 2019 року, що не є підставою для твердження про правомірність та повноту сплати підприємством сум ПДФО та військового збору за період з 01.01.2016 року по 25.10.2019.

Поряд з цим, відповідно до п. 87.9 ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 131.2 статті 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжній інструкції (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Із системного аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України слідує, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу (крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Отже, контролюючий орган зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Верховний Суд наголошує, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують. Обґрунтування, наведені позивачем у касаційній скарзі, містять вимоги здійснити переоцінку встановлених обставин справи, а також додатково перевірити докази, що не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

Позивач відтворює абзац, викладений у постанові від 16.12.2021, зокрема: «Суди попередніх інстанцій виходили з того, що сторони у цій справі не заперечують того, що позивач своєчасно виконував податковий обов`язок з нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб, проте, відповідні суми не зараховувались контролюючим органом за визначеним платником податку призначенням платежу, а спрямовувались на погашення податкового боргу. Проте, ця обставина не нівелює того, що податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за відповідний період платником був нарахований, утриманий та сплачений до виплати доходу за відповідний період.».

Як слідує з судових рішень у справі №560/1935/20, 23.03.2020 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 8394305,45 грн, з яких за податковим зобов`язанням - 2795168,77 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 4650552 грн, пеня - 948584,68 грн;

№, яким позивачу збільшено суми грошового зобов`язання з військового збору за штрафними (фінансовими) санкціями на 154021,45 грн.

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено.

Апеляційним судом прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Верховний Суд постановою від 16.12.2021 рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду у справі №560/1935/20 в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.03.2020: № - застосування штрафних санкцій в розмірі 2132428,19 грн; № -застосування штрафних санкцій в розмірі 34934,10 грн, а також в частині розподілу судових витрат скасував. Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.03.2020: № - в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 2518123,81 грн; № - в частині застосування штрафних санкцій 119087,39грн, скасовано та залишено в силі рішення першої інстанції в цій частині.

В іншій частині постанову апеляційного суду залишено без змін.

Рішенням від 04.08.2022 у справі №560/1935/20, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 23.03.2020 № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 2132428,19 грн, № в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 34934,10 грн.

Касаційний суд зауважує, що ухвалою Верховного Суду від 25.10.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області, на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №560/1935/20.

Колегія суддів звертає увагу заявника касаційної скарги, що відтворення у касаційній скарзі тексту постанови Верховного Суду не може вважатися належним обгрунтуванням неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду. Суд вважає формальним таке посилання та не може його ураховувати.

Також, обставини свідчать, що податковим органом винесено нове податкове повідомлення-рішення від 25.08.2022 № про сплату суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 3743753,54 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 2795168,77 грн, пеня - 948584,68 грн.

Рішенням від 15.05.2023 у справі №560/11901/22, залишеного без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2023, Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 25.08.2022 № в частині нарахованої пені в сумі 948584,68 грн.

Касаційний суд звертає увагу, що ухвалою Верховного Суду від 15.01.2024 у справі №560/11901/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2023.

За результатом розгляду справи №560/11901/22 контролюючий орган сформував спірне податкове повідомлення - рішення від 15.04.2024 № про нарахування узгодженого грошового зобов`язання в сумі 2795168,77грн.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції не може не погодитись з висновками апеляційного суду, що позивач не навів доводів неправомірності та/або протиправності збільшення грошового зобов`язання, також матеріали справи не містять доказів сплати підприємством заборгованості, а тому податкове повідомлення-рішення № від 15.04.2024 є правомірним та прийнятим відповідно до норм податкового законодавства.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції вважав, що доводи позивача щодо переходу до нього прав та обов`язків Шепетівського військового лісгоспу (), щодо якого прийняте податкове повідомлення-рішення від 15.04.2024 №, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Водночас, апеляційний суд встановив, що матеріалами справи підтверджується той факт, що ДП «Шепетівський військовий лісгосп» є правонаступником ДП «Івано-Франківський військовий лісокомбінат».

Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 04.03.2019 №94 про реорганізацію державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", реорганізовано державне підприємство "Івано-Франківський військовий лісокомбінат" () шляхом виділу з його складу відокремлених підрозділів, а саме: Мостиського військового лісництва, Прикарпатського військового лісгоспу, Сколівського військового лісгоспу, Старицького військового лісгоспу, Шепетівського військового лісгоспу, Чернівецького військового лісництва та створено державні підприємства "Мостиське військове лісництво", "Прикарпатський військовий лісгосп", "Сколівський військовий лісгосп", "Старицький військовий лісгосп", "Шепетівський військовий лісгосп", "Чернівецьке військове лісництво", до яких переходять за розподільчим балансом у відповідній частині майно, права та обов`язки, у тому числі щодо здійснення охорони захисту, використання та відтворення лісів на закріплених лісових земельних ділянках.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство "Шепетівський військовий лісгосп" є правонаступником Державного підприємства "Івано - Франківський військового лісопромкомбінату".

До апеляційної скарги позивачем додано Акт прийому-передачі від 01 липня 2019 року відповідно до змісту якого проведене передачу активів та зобов`язань Шепетівського військового лісгоспу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» до ДП «Шепетівськи військовий лісгосп».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у додатку №8 до акта від 01.07.2019 «Акт прийому передачі розрахунків за податками Шепетівського військового лісгоспу» зазначено про передачу розрахунків по податковій заборгованості, зокрема ПДФО 2960894,71 та військовий збір 80552,58. Загальна сума податкової заборгованості по рахунку 64 становила 5340275,52.

Касаційний суд не залишає без уваги, що суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями досліджувати та оцінювати докази, що й зробив, пересвідчившись таким чином, що висновки суду першої інстанції основані на правильному застосуванні закону. Зважаючи на наведене, колегія суддів уважає, що підстав для зміни рішення суду першої інстанції в цій справі немає.

Крім того, касаційний суд не встановив обставин виходу судами за межі позовних вимог. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині дотримання меж позовних вимог, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

За правилами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Поряд з цим частина четверта статті 9 КАС України встановлює, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Між тим, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі також зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Виходячи із принципу диспозитивності, закріпленого у статті 9 КАС України, суд зобов`язаний вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Відхилення від такого правила є можливим лише задля ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, але у разі, якщо обраний позивачем спосіб захисту не зможе призвести до захисту тих прав, які позивач мав на меті відновити.

У постанові від 19.09.2024 у справі №580/5992/22 Суд сформулював такий правовий висновок. За загальним правилом суд розглядає позов в межах підстав і предмета, що самостійно визначені позивачем у справі. Проте з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд має право вийти за межі позовних вимог. Водночас, перешкодою для ухвалення такого рішення судом є ситуація, за якої обрання судом ефективного способу захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача призведе до виникнення тотожного судового спору. За таких обставин вихід судом за межі позовних вимог, навіть задля ефективного захисту прав позивача, не є можливим. Відповідно, ухваленню судового рішення, яке передбачає вихід за межі позовних вимог, має передувати обов`язкове здійснення судом перевірки, чи не призведе такий вихід до ухвалення судом рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ураховуючи встановлені у справі обставини цього адміністративно спору, що підтверджується матеріалами справи, наданими письмовими поясненнями та доказами, а також чинного правового регулювання спірних правовідносин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Суд не знаходить у касаційній скарзі обґрунтованих доводів у підтвердження наявності підстав для скасування судових рішень. Доводи й аргументи заявника касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Як унормовано пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Шепетівський військовий лісгосп" залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2025 у справі №560/7741/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова

Судді Верховного Суду