Справа № 640/37742/21
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

20 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Грибан І.О.,

при секретарі судового засідання Харечко Ю.В.,

за участі представника позивача Слівінського М.О.,

представників відповідача Шахової В.С., Аландаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до суду з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просить визнати протиправними та скасувати вимоги Державної аудиторської служби України, викладені в листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вимога є необґрунтованою, безпідставною та протиправною, а відповідні висновки акта ревізії помилковими, оскільки: по-перше, відповідачем порушено процедуру оформлення результатів ревізії; по-друге, відповідачем порушено строки проведення планової виїзної ревізії; по-третє, викладені у вимозі та акті ревізії висновки про порушення позивачем вимог законодавства є безпідставними та необґрунтованими, оскільки прийняті без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Позивач зауважує, що під час проведення ревізії відповідачем, всупереч вимогам Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 № 43 та Програми ревізії ДП «НАЕК «Енергоатом» досліджувалося питання реалізації електричної енергії на різних сегментах ринку. Так, питання реалізації електроенергії не відноситься до завдань відповідача, визначених статтею 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні». Зазначає, що з урахуванням того, що до здійснення ревізії цих питань не залучався уповноважений на це державний орган - НКРЕКП, оцінка та висновки, наведені в акті ревізії з цих питань, зроблені з порушенням вимог п. 27 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550. У зв`язку з цим порушення відповідачем процедури проведення ревізії, не врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття вимоги, дослідження питань, що не входять до компетенції Держаудитслужби є підставами для визнання протиправною та скасування вимоги, викладеної в листі від 19.11.2021 №000500-14/14730-2021 «Про усунення виявлених порушень».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно досліджено докази та встановлено обставини у справі, а також неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Щодо пунктів 2-21, 23-29, 31-32, 34, 36-40 вимоги апелянт зазначає, суд не здійснював оцінку правомірності цих пунктів вимоги та вказав, що вони мають перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Однак, апелянт стверджує, що суд у будь-якому випадку повинен був дослідити правомірність зазначених пунктів вимоги та надати оцінку доводам позивача про їх протиправність. Щодо інших пунктів вимоги апелянт наводить обґрунтування та доводи щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2026 та від 25.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Від представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до суду 30.04.2026 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що Верховний Суд ухвалою від 30.03.2026 передав на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду справу № 580/2287/24 за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Черкаській області до Північного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, за участю третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «ШРБУ-48», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мост-Девелопмент», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп» про визнання протиправною та скасування окремих пунктів вимоги.

У пункті 34 ухвали визначено ключові доводи касаційної скарги, які має перевірити Верховний Суд при розгляду цієї справи:

- контролюючий орган має право заявити вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії відповідача, як підконтрольної установи, і така вимога обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, а примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки за такою вимогою неможливо;

- правильність визначення розміру збитків у вимозі про усунення виявлених порушень та перевірку обґрунтованості вимог органу Держаудитслужби має здійснювати суд, що розглядає позов про безпосереднє стягнення таких збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Апелянт зазначає, що правові висновки судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду, зроблені за результатами розгляду справи № 580/2287/24, матимуть значення для правильного вирішення цієї справи № 640/37742/21, оскільки правовідносини у справі, що розглядається, та у справі № 580/2287/24 є подібними, а передача справи на розгляд судової палати здійснена з метою формування єдиної правозастосовної практики.

В судове засідання з`явилися сторони, їхні представники. Представник позивача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник Державної аудиторської служби України заперечив, у зв`язку із тим, що зупинення провадження у справі призведе до затягування розгляду справи №640/37742/21.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі, що розглядається, слід зупинити, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до підпункту 5 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разім перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Проаналізувавши матеріали справи, ключовим питанням, яке має вирішити суд у цій справі є питання, який суд повинен перевіряти правильність визначення розміру збитків у вимозі про усунення виявлених порушень та обґрунтованості вимог органу Держаудитслужби: суд, що розглядає позов про безпосереднє стягнення таких збитків, чи суд, що розглядає позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.03.2026 суд зазначив, що «вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, а отже, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Таким чином, правильність обчислення збитків має перевірятись судом, який розглядає позов Державної аудиторської служби України про стягнення збитків, а не під час вирішення справи за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, з огляду на те, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Водночас, у постановах від 22 жовтня 2020 року у справі №820/3089/17, від 31 травня 2021 року у справі №826/18686/16, від 31 серпня 2021 року у справі №160/5323/20, від 02 листопада 2021 року у справі №420/6808/19, від 12 травня 2022 року у справі №620/4169/20, від 22 грудня 2022 року у справі №826/13003/17, від 21 березня 2023 року у справі № 560/4370/22, Верховний Суд зазначив, що та обставина, що законодавство прямо передбачає порядок реалізації окремо взятого завдання чи функції контролюючого органу, зокрема, стягнення збитків у судовому порядку на підставі пункту 10 частини першої статті 10 Закону №2939-XII, з якою кореспондується пункт 50 Порядку №550, жодним чином не відміняє чи спростовує того, що всі рішення, дії чи бездіяльність органів державного фінансового контролю, прийняті або здійснені при реалізації ними їхніх владних управлінських функцій, можуть бути окремим предметом судового розгляду при поданні відповідного адміністративного позову. За своєю правовою природою реалізація контролюючим органом компетенції в частині пред`явлення обов`язкових до виконання вимог і в частині здійснення процедури стягнення заподіяних збитків передбачає наявність різних, окремих, незалежних процедур.

Такі висновки кореспондують правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 29 березня 2023 року у справі № 160/7775/21, від 06 липня 2023 року у справі №1740/2398/18, від 09 березня 2023 року у справі № 500/2489/21, в яких Суд указав, що правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься), і такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом.

Надалі розвиваючи підхід щодо правової природи вимог Держаудитслужби, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що вимога про відшкодування збитків не є виконавчим документом і якщо підконтрольна установа не згодна з сумою та не відшкодувала її добровільно, орган державного фінансового контролю зобов`язаний звернутися до суду з позовом у загальному порядку. Водночас письмова вимога є правовим актом індивідуальної дії, оскільки вона породжує обов`язки для адресата (усунути порушення) і це дає право установі оскаржувати таку вимогу в адміністративному суді ще до того, як орган контролю звернеться з позовом про стягнення збитків.

Натомість у постановах Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі № 820/339/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 804/9577/13-а, від 11 грудня 2019 року у справі № 160/641/19, від 20 березня 2020 року у справі № 814/380/17, від 31 березня 2020 року у справі № 817/650/18, від 07 квітня 2020 року у справі № 813/1984/18, від 08 квітня 2020 у справі № 809/504/17, від 12 березня 2021 року у справі № 640/3186/19, від 27 травня 2021 року у справі № 160/8621/19, від 17 червня 2021 року у справі № 440/6907/18, від 31 серпня 2021 року у справі № 160/5323/20 та від 03 червня 2022 року у справі № 160/13920/20, Верховний Суд з-поміж іншого висновував, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У цих справах Верховний Суд указав, що законність та правильність обчислення розміру збитків може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом державного фінансового контролю про їхнє стягнення, а не у справі за позовом підконтрольного об`єкта про визнання вимоги протиправною.

Отже, під час касаційного перегляду цієї справи встановлено наявність неоднакової практики Верховного Суду з цього питання».

Таким чином, за наслідками дослідження матеріалів даної справи, з урахуванням характеру спірних правовідносин, судом встановлено, що такі у даній справі є подібними до правовідносин, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне з метою формування єдиної судової практики, ухвалення законного і обґрунтованого рішення зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №580/2287/24.

Керуючись статтями 236, 241, 243, 248, 310, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Шостого апеляційного адміністративного суду

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі №640/37742/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування вимог до набрання законної сили судовим рішенням Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №580/2287/24.

Зобов`язати учасників справи після усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, повідомити про це суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

Т.Р.Вівдиченко