Справа № 300/2928/26
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"25" травня 2026 р. справа №300/2928/26

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (далі відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.05.2026 №1242-Л;

- відшкодувати позивачу за рахунок держави моральну шкоду, завдану незаконними діями відповідача в розмірі 355 500 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду документа про сплату (доплату) судового збору у розмірі 4 266,00 грн.

На виконання вказаної ухвали, позивач 13.05.2026 подав заяву, в якій посилаючись на норми Закону України «Про судовий збір», ЦК України та КАС України, зазначив про те, що судовий збір не справляється за позовну вимогу майнового характеру про відшкодування позивачу за рахунок держави моральної шкоди, завданої незаконними діями та оскарженим рішенням відповідача. У зв`язку із чим уважає, що за подання цієї позовної заяви, судовий збір сплачений у повному розмірі.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено об`єкти справляння судового збору та визначено перелік процесуальних документів, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пунктом 11 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, положення пункту 11 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані при зверненні до суду за оскарженням не будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень, таким рішенням повинна бути заподіяна шкода.

У відповідності до частини 5 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання, вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується. Проте, суд зазначає, що позивачем до позову не додано судового рішення, яким, станом на дату подання позовної заяви, було б визнано протиправним рішення/дії відповідача і на підставі чого позивачем заявлялася б вимога про відшкодування шкоди, завданої таким рішенням/дією.

Зважаючи на наведене, суд вказує на непоширення приписів пункту 11 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" на частину заявлених позовних вимог щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 355500,00 грн та зазначає, що вищевказана норма не підлягає застосуванню, враховуючи предмет та підстави заявленого позову.

Відтак, доводи позивача засновані на помилковому та довільному тлумаченні норм матеріального права.

Таким чином, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору згідно пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання даної позовної заяви в частині заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 355500,00 грн.

У Рішенні від 28 листопада 2013 № 12-рп/2013 у справі № 1-17/2013 Конституційного Суду України вказав, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Разом з цим, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак воно є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, яка як одну із засад судочинства визначає рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (постанови Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 916/1220/23, від 04 серпня 2021 року у справі № 904/424/21 та ухвала Верховного Суду від 29 грудня 2022 року у справі № 522/15127/18).

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 12.05.2026 позивачем не виконані, оскільки позивачем не подано документа про сплату (доплату) судового збору, у встановленому законом порядку та розмірі.

Станом на день вирішення питання щодо виконання ухвали суду від 12.05.2026 минув термін, встановлений судом на усунення недоліків позовної заяви, додаткових заяв чи клопотань позивач суду не подав. Відтак, суддя розцінює заяву від 13.05.2026 як процесуальний документ по справі, що подана на виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026.

Окрім наведеного, на думку суду, заява позивача від 13.05.2026 зводиться до оцінки судового рішення та висловлення незгоди із висновками Івано-Франківського окружного адміністративного суду, викладеними в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 12.05.2026.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного, керуючись статтями 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька торгова компанія» до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про визнання рішення протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.