Справа № 280/2266/26
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року Справа № 280/2266/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання протиправним рішення, його скасування, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач 1), до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі ГУ ПФУ в Київській області, відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача 2 від 04.12.2025 №86123/03-16 про відмову у поновленні та перерахунку позивачу пенсії по інвалідності;

визнати протиправним дії з припинення виплати пенсії та зобов`язати відповідача 1 поновити та виплатити позивачу пенсію по інвалідності (III група) з 08.08.2025, на підставі довідки МСЕК від 17.03.2022 № 624503.

На обґрунтування позовних вимов в адміністративному позові зазначає, що у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Бердянськ та бойовими діями, своєчасне подання паперових документів Бердянською МСЕК та їх своєчасне внесення до електронних реєстрів Пенсійного фонду з боку комісії було неможливим. Наголошує, що згідно з Постановою КМУ від 03.12.2009 № 1317, ст.3 Закону України «Про основи захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та ст. 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» в редакціях діючих в березні 2022 року, документи, видані МСЕК, є чинними. Відсутність відомостей у відповідачів є технічною проблемою державного органу, а не підставою для обмеження права позивача на соціальний захист. Оскільки відомості про позивача внесені до цієї державної бази, факт наявності у нього статусу особи з інвалідністю є офіційно визнаним державою та не потребує додаткового доведення, крім наявних первинних документів, а саме довідки до акта огляду МСЕК №624503 , яка є наявності.

Ухвалою судді від 23.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 1 позов не визнав, 07.04.2026 через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву (вх. №18533), у якому вказує, що за матеріалами електронної пенсійної справи позивач отримував пенсію по інвалідності з 30.08.2012, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм передбачених підпунктом 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону по 08.08.2025 включно. Згідно з випискою з акту огляду МСЕК, наявній в Електронній пенсійній справі позивача (далі - ЕПС), серії 12 ААБ №654612 термін інвалідності встановлено по 28.02.2022, в подальшому виплата пенсії здійснювалась на період дії воєнного стану без МСЕК по 08.08.2025. Наголошує, що впродовж 2022 року виписка з акту огляду МСЕК щодо повторного встановлення позивачу інвалідності до Головного управління не надходила. На сьогодні витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо повторного оцінювання та встановлення інвалідності ОСОБА_1 до Головного управління не надходив, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2 позов також не визнав, 07.04.2026 направив через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву (вх. №18640), у якому зауважує, що ГУ ПФУ у Київській області розглянуто заяву № 16160 від 16.10.2025, зареєстровану 26.11.2025, ОСОБА_1 щодо поновлення виплати пенсії та прийняв рішення про відмову в перерахунку пенсії, оскільки на дату подання заяви позивач не був отримувачем пенсії, то йому відмовлено в поновленні пенсії відповідно до заяви №16160 від 16.10.2025. Стверджує, що з 05.02.2025 продовження виплати пенсій особам з інвалідністю відбувається на підставі витягів з рішення експертних комісій, одержаних в порядку електронної інформаційної взаємодії.

08.04.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» надав суду відповідь на відзив (вх. №18678), у якій додатково підкреслює, що відповідачі не забезпечили повного та об`єктивного розгляду заяви позивача. Відповідач 1 та відповідач 2 розглядаючи питання поновлення пенсії позивача, не здійснили належної перевірки поданих документів та відомостей, що містяться у державних реєстрах, чим порушили принцип належного урядування. Вважає, що право позивача на пенсію по інвалідності гарантовано законом.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію по інвалідності з 30.08.2012, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням норм передбачених підпунктом 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону по 08.08.2025 включно.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №654503 термін інвалідності третя група встановлена позивачу безстроково.

В подальшому виплата пенсії позивачу здійснювалась на період дії воєнного стану без МСЕК по 08.08.2025.

З 08.08.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 було припинено.

16.10.2025 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою № 16160, зареєстрованою 26.11.2025, про перерахунок пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була передана на розгляд до ГУ ПФУ у Київській області.

Так, рішенням відповідача 2 від 04.12.2025 №86123/03-16 відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку його пенсії, із посиланням на те, що на дату подання заяви позивач не є отримувачем пенсії. За результатами розгляду наданих документів, встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності з 30.08.2012. Згідно з випискою з акту огляду МСЕК, наявній в ЕПС, серії 12 ААБ №654612 термін інвалідності встановлено по 28.02.2022, в подальшому виплата пенсії здійснювалась на період дії воєнного стану без МСЕК по 08.08.2025.

Листом від 18.02.2026 №6184-2519/М-02/8-0800/26 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомлено позивача про те, що впродовж 2022 року виписка з акту огляду МСЕК щодо повторного встановлення позивачу інвалідності до Головного управління не надходила. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова №1338) з 01.01.2025 замість МСЕК запрацювали експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. На сьогодні витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо повторного оцінювання та встановлення інвалідності ОСОБА_1 до Головного управління не надходив.

Не погоджуючись із рішенням відповідача 2 про відмову у проведенні перерахунку пенсії та діями відповідача 1 з припинення виплати пенсії, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно зі статтею 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 34 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Статтею 35 Закону № 1058-IV передбачено, у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності.

Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності.

У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

У разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи (частина 2 статті 35 в редакції Закону від 19.12.2024 № 4170-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»).

У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.

Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.

Відповідно до пункту 14-6.1 розділу IV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію, зокрема, по інвалідності, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова №1338) врегульовані строки, на які продовжується встановлення інвалідності для окремих категорій осіб, а також перелік поважних причин, що є підставою для продовження інвалідності.

Так, у силу абзац восьмий пункту 3 в редакції Постанови КМ № 1542 від 27.12.2024 документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України Про військовий обов`язок та військову службу та Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.

Відповідачі стверджують, що згідно з випискою з акту огляду МСЕК, наявній в Електронній пенсійній справі позивача (далі - ЕПС), серії 12 ААБ №654612 термін інвалідності позивачу встановлено по 28.02.2022, в подальшому виплата пенсії здійснювалась на період дії воєнного стану без МСЕК по 08.08.2025.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» доповнено пунктом 3 наступного змісту:

"Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

- осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317;

- дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917.

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації."

Отже, системний аналіз викладених вище правових норм надає підстави стверджувати, що у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану, державою створені правові засади щодо проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України, при цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення/скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не було проведено повторний огляд.

З урахуванням зазначеного Урядом автоматично було продовжено виплату всіх пенсій і соціальних допомог по інвалідності, а також термін дії індивідуальної програми реабілітації для зазначених осіб. Це означає, що люди з інвалідністю, строк повторного огляду яких припав на період воєнного стану, можуть без проходження чергової ЛКК чи МСЕК отримувати пенсії та соціальні допомоги, реабілітаційні заходи, користуватися пільгами і гарантіями, передбаченими для осіб з інвалідністю законодавством.

Крім того, 15.11.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», яка набула чинності з дня її опублікування, крім абзаців третього - шостого пункту 1, пунктів 7, 8 цієї постанови, які набули чинності з 1 січня 2025 року.

Відповідно до абзаців 12-18 пункту 3 постанови № 1338:

У разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 Питання медико-соціальної експертизи, і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 року № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України» не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:

чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;

інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.

До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать, зокрема, особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації.

Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи.

Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.

Законом № 4170-ІХ унормовано, що у разі якщо особі інвалідність установлена до введення в дію цього Закону і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але така особа не проходила повторний огляду у медико-соціальних експертних комісіях, то такі особи, за виключенням визначених у Постанові № 1338 осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, зобов`язані пройти оцінювання повсякденного функціонування особи у такий строк: чоловіки віком від 25 до 60 років - у період з 01 квітня 2025 року до 01 листопада 2025 року; інші особи - до 01 квітня 2026 року.

Приймаючи спірне рішення від 04.12.2025 №86123/03-16 про відмову у поновленні пенсії по інвалідності, відповідач 2 посилався на те, що Згідно з випискою з акту огляду МСЕК, наявній в ЕПС, серії 12 ААБ №654612 термін інвалідності встановлено по 28.02.2022, в подальшому виплата пенсії здійснювалась на період дії воєнного стану без МСЕК по 08.08.2025. На дату подання заяви позивач не є отримувачем пенсії, то йому відмовлено в поновленні пенсії відповідно до заяви №16160 від 16.10.2025.

Суд зазначає, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 17.03.2022 серія 12ААВ № 624503 позивачу встановлено третю групу інвалідності безстроково, як наслідок, відповідачем 2 безпідставно відмовлено позивачу у відновленні виплати пенсію з 08.08.2025.

Суд звертає увагу, що в абзаці десятому пункту 3 постанови № 1338 визначено, що особи, інвалідність яким встановлена без зазначення строку проведення повторного огляду, проходять оцінювання повсякденного функціонування за власним бажанням (за зверненням опікуна у разі позбавлення особи з інвалідністю дієздатності) або за рішенням суду.

Тому, відповідно Довідка до акта огляду МСЕК від 17.03.2022 серія 12ААВ № 624503, якою позивачу встановлено третю групу інвалідності з 17.03.2022 безстроково є чинною і прирівнюється до рішення експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжує бути підставою для оформлення позивачу пенсії по інвалідності.

Крім довідки МСЕК, факт встановлення інвалідності позивачу підтверджується наявністю відповідного запису від 17.03.2022 в Централізованому банку даних з проблем інвалідності (ЦБДІ), про що зазначено у листі-відповіді Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 13.02.2026 №221.

Згідно з пунктом 2 Положення, затвердженого Постановою КМУ від 16.02.2011 №121, ЦБДІ є єдиною державною системою обліку, яка акумулює офіційні дані про групу, причину та строк інвалідності на підставі висновків МСЕК (ЛКК).

Суд вважає, що оскільки відомості про позивача внесені до цієї державної бази, факт наявності у нього статусу особи з інвалідністю є офіційно визнаним державою та не потребує додаткового доведення, крім наявних первинних документів, а саме довідки до акта огляду МСЕК №624503.

Таким чином, дії відповідача 1 щодо припинення здійснення пенсійних виплат позивачу з 08.08.2025 є протиправними.

Щодо позовних вимог в частині поновлення пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За приписами пункту 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи, що відповідач 1 неправомірно припинив виплату позивачу пенсії по інвалідності, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області поновити позивачу виплату пенсії з 08.08.2025.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1331,20 грн солідарно за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області та ГУ ПФУ у Київській області, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ), до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. 10, ) про визнання протиправним рішення, його скасування, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 08 серпня 2025 року;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності з 08 серпня 2025 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 04.12.2025 №86123/03-16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку (поновленні) пенсії по інвалідності.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 665,60 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 665,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак