Справа № 160/13549/26
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 травня 2026 рокуСправа № 160/13549/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної спеціалізованої установи "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи", до відповідача-2: Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, до відповідача-3: 20 регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2026р. через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до відповідача-1: Державної спеціалізованої установи "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи", до відповідача-2: Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, до відповідача-3: 20 регіональної військово-лікарської комісії та просить:

- визнати протиправними дії Державної спеціалізованої установи Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи у вигляді ненадання результатів експертизи трупа ОСОБА_2 батькам померлого військовослужбовця як відповідь на Адвокатський запит адвоката Дороша С.П.;

- визнати протиправними дії Слідчого Відділу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 в частині невизнання батьків померлого військовослужбовця потерпілою стороною;

- визнати протиправним застосування 20-ою регіональною військово-лікарською комісією формулювання щодо причинного зв`язку смерті солдата ОСОБА_2 (Протокол №1103 від 19.03.2025 року), що ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ;

- зобов`язати Державну спеціалізовану установу Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи надати до суду процесуальні документи та результати експертизи трупа ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Слідчий Відділ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000811, визнати батьків померлого військовослужбовця потерпілою стороною, допитати їх в порядку КПК та виходячи із отриманої інформації вжити інших необхідних та достатніх дій задля встановлення істини у цій справі;

- зобов`язати 20-у регіональну військово-лікарську комісію переглянути формулювання щодо причинного зв`язку смерті солдата ОСОБА_2 виходячи із проходження ним служби у підрозділі протиповітряної оборони, положень чинного в Україні законодавства

Відповідно до положень частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 наведеного Кодексу, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.2 ч.2 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, аналіз вказаних норм свідчить про те, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, якщо такий спір не належить розглядати за правилами іншого, ніж адміністративне, судочинства.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 5, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, способи захисту порушеного права та межі юрисдикції адміністративних судів.

В той же час, згідно ч.1 ст.1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 1 ст.24 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

При цьому, за приписами ч.2 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що за правилами кримінального судочинства суди вирішують справи, зокрема, щодо рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Так, у позові позивач зокрема просить визнати протиправними дії Слідчого Відділу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 в частині невизнання батьків померлого військовослужбовця потерпілою стороною та зобов`язати Слідчий Відділ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000811, визнати батьків померлого військовослужбовця потерпілою стороною, допитати їх в порядку КПК та виходячи із отриманої інформації вжити інших необхідних та достатніх дій задля встановлення істини у цій справі.

Таким чином, з урахуванням вказаних вище процесуальних норм, суд приходить до висновку, що даний спір у вищенаведеній частині позовних вимог підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, що виключає можливість їх розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

За правилами частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, ч. 4 ст. 172 КАС України встановлено заборону на об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що є загальним правилом, яке застосовується до інституту об`єднання в одне провадження кількох вимог.

Аналогічне правило закріплено і ч. 6 ст. 21 КАС України, згідно з якою не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку, позивачем порушено встановлене ч. 6 ст. 21 та ч. 4 ст. 172 КАС України правило об`єднання в одне провадження кількох вимог, через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з вимогами, що мають розглядатися в порядку кримінального судочинства, що є неприпустимим.

Пунктом 6 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, у яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За частиною шостою статті 172 КАС України суд вправі за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Отже, визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів адміністративного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 року по справі № 420/3956/20 та ухвалі Верховного Суду від 05 березня 2021 року по справі №9901/55/21 та відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом.

Оскільки позивач об`єднав у позовній заяві вимоги, щодо яких законом визначена підсудність судам в порядку різного судочинства, і відсутні законні підстави для їхнього роз`єднання в окремі провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень статті 172 КАС України.

За викладених обставин, даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність повернення позивачеві даної позовної заяви, то подана ним заява про забезпечення доказів від 20.05.2026р. розгляду не підлягає.

Керуючись п.6 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної спеціалізованої установи "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи", до відповідача-2: Нікопольського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, до відповідача-3: 20 регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва