Справа № 160/33569/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
25 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Міністерство оборони України, у якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , за період 30.12.2022 рік по 15.01.2023 рік, який находився у стаціонарі на лікуванні КП «Близнюківська центральна районна лікарня» Близнюківської селищної ради Позівського району Харківської області, в зв`язку з отримання ним поранення 29.12.2022 року не в повному обсязі, додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , за період 30.12.2022 рік по 15.01.2023 рік, який знаходився у стаціонарі на лікуванні КП «Близнюківська центральна районна лікарня» Близнюківської селищної ради Позівського району Харківської області, в зв`язку з отримання ним поранення 29.12.2022 року, додаткову винагороду у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» , збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, в повному обсязі з урахуванням раніше виплаченої суми;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , за періоди з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року, з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року, з 28лютого по 28 березня 2023 року, з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року, з 31.01.2024 по 05.02.2024 року, з 06.02.2024 по 09.02.2024 року, з 10 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року, з 25.03.2024 по 08.04.2024 року, з 19.09.2024 року по 03.10.2024 року, додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» , збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 29.12.2022 пораненням;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , за періоди з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року, з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року, з 28 лютого по 28 березня 2023 року, з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року, з 31.01.2024 по 05.02.2024 року, з 06.02.2024 по 09.02.2024 року, з 10 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року, з 25.03.2024 по 08.04.2024 року, з 19.09.2024 року по 03.10.2024 року, додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» , збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 29.12.2022 пораненням та здійснити перерахунок вказаних виплат із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 02.03.2022 року. Під час проходження служби позивач отримав бойові поранення, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року, з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року, з 28 лютого по 28 березня 2023 року, з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року, з 31.01.2024 по 05.02.2024 року, з 06.02.2024 по 09.02.2024 року, з 10 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року, з 25.03.2024 по 08.04.2024 року, з 19.09.2024 року по 03.10.2024 року. Відповідач не нарахував та не виплатив додаткову винагороду у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000 гривень. Позивач вважає своє законне право порушеним та з урахуванням обставин, викладених у позові, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, 20.01.2026 надіслав до суду письмовий відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що у військової частини НОМЕР_2 відсутня заборгованість перед ОСОБА_1 , з виплати додатково винагороди за підтверджені періоди його стаціонарного лікування. Позивачу було виплачено додаткову винагороду за період лікування з 30.12.2022 по 15.01.2023. Позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 з 02.03.2022 до часу його вибуття до нового місця служби з 06.10.2023 року.
22.01.2026 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову. Міністерство оборини України не визнає позовні вимоги та вважає адміністративний позов не обґрунтованим та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач з рапортом про проведення йому відповідних виплат не звертався.Долучений до матеріалів справи рапорт від 27.09.2025 року неналежний доказ, адже даний документ не містить жодних відміток про реєстрацію чи підтвердження направлення на адресу військової частини засобами зв`язку, а тому не може бути прийнятий до уваги судом. Жодної бездіяльності з боку відповідача не має, оскільки позивач не повідомив військову частину про наявність у нього підстав для таких виплат та не надав командуванню частини відповідні копії документів для прийняття рішення та виплати належних позивачу коштів.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив слжбу у військовій частині НОМЕР_2 з 02.03.2022 року, що підтверджується Довідкою від 29.05.2023 №1860 виданою військовою частиною НОМЕР_2 , військовим квитком Серії НОМЕР_4 .
Згідно до наказу про зарахування у списки частини №16 від 06.10.2023 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується Довідкою № 3056 від 06.07.2024 виданою ВЧ НОМЕР_5 .
Відповідно до Довідки від 11.08.2023 року №4268 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України старший солдат ОСОБА_1 в період з 14.04.2022 по 06.06.2022, з 21.08.2022 по 20.09.2022, з 07.12.2022 по 29.12.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Відповідно до Довідки №982 від 18.02.2023 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старший солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 грудня 2022 року під час виконання бойового завдання отримав травму (поранення) при проходженні військової служби, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Підстава: наказ командира (начальника) військової частини НОМЕР_2 №1076 від 06 лютого 2023 року.
31 липня 2025 року позивач через свого представника звернувся до ВЧ НОМЕР_2 та ВЧ НОМЕР_6 та просив нарахувати та виплатити додаткову винагороду у порядку Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за наступні періоди:
з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року (Відповідно до п.8 Виписки 3672 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого);
з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року (Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №339/81);
з 28 лютого по 28 березня 2023 року (Відповідно до Довідки №3188 ВЛК);
з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року (Відповідно до Довідки №5587 ВЛК);
з 06.02.2024 по 09.02.2024 року(Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №377/2024);
з 09 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року (Відповідно до Довідки №30/3 ВЛК);
з 25.03.2024 по 08.04.2024 року (Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №968);
з 19.09.2024 року по 03.10.2024(Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3096).
08.08.2025 року ВЧ НОМЕР_5 надала відповідь на адвокатський запит №4805, в якій повідомили, ОСОБА_2 самовільно залишив 03.05.2024 року військову частину НОМЕР_5 , потім повернувся 26.08.2024 року. Повторно самовільно залишив ВЧ НОМЕР_5 04.12.2024, у зв`язку з чим ОСОБА_1 видалено у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_7 та призупинено військову службу. З метою поновлення виплат позивачу необхідно поновитись на військовій службі у порядку визначеному чинним законодавством.
В матеріалах справи наявна копія рапорту ОСОБА_1 до командира ВЧ НОМЕР_8 від 27.09.2025 про виплату додаткової винагороди з додаткоми.
Відповідно до Виписки 3672 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у ВЧ НОМЕР_2 , позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 30.12.2022 по 15.01.2023 року з діагнозом: вогнепальні опіки, осколкові поранення спини, лівої сідниці, друга половина лівої кисті, правої гомілки (29.12.22).
Відповідно до інформації Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №339/81 ОСОБА_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні з 01.02.2023 по 14.02.2023 року, з діагнозом: стан після артроскопічної меніскотомії. Походження внутрішнього меніску правого колінного суглоба.
Згідно із Довідкою №3188 ВЛК, що видана ОСОБА_1 27.02.2023 року №231, травма пов`язана із захистом Батьківщини (Довідка про обставини травми від 18.02.2023 № 982). Потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно до Довідки №5587 ВЛК, що видана ОСОБА_1 29 квітня 2023 №236, поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Довдка поранення №982 від 18.02.2023.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2238, ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі з 31.01.2024 по 05.02.2024 року, діагноз М23.22, фактори пов`язані з умовами праці.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3771/2024 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 06.02.2024 по 09.02.2024. Діагноз: застарілий розрив медіального меніску правого колінного суглобу.
Згідно до Довідки ВЛК №30/3 від 09.02.2024 5587 ОСОБА_1 захворювання пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №968 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 25.03.2024 по 08.04.2024. Діагноз: М24.56.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3096 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 19.09.2024 по 03.10.2024. Діагноз: М24.56.
Згідно до Довідки ВЛК №3974 від 29.04.2024 виданої ОСОБА_1 , його поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Довідка про обставини поранення №982 від 18.02.2023 видана командиром ВЧ НОМЕР_9 .
Позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , за період 30.12.2022 рік по 15.01.2023 рік, який находився у стаціонарі на лікуванні КП «Близнюківська центральна районна лікарня» Близнюківської селищної ради Позівського району Харківської області, в зв`язку з отримання ним поранення 29.12.2022 року не в повному обсязі, додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» , збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням. Також позивач вважає протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 з приводу ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , за періоди з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року, з 01.02.2023 року по 14.02.2023 року, з 28лютого по 28 березня 2023 року, з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року, з 31.01.2024 по 05.02.2024 року, з 06.02.2024 по 09.02.2024 року, з 10 лютого 2024 року по 10 березня 2024 року, з 25.03.2024 по 08.04.2024 року, з 19.09.2024 року по 03.10.2024 року, додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням та часу перебування у відпустці після лікування у зв`язку з отриманим 29.12.2022 пораненням, у зв`язку з чим звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, а також доводам відповідача у відзиві та поясненням третьої особи, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно зістаттею 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(далі - Закон № 2011), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини другоїстатті 1-2 Закону № 2011, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначенізакономпільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною четвертоюстатті 9 Закону № 2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацем 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови №168 (в редакції постанови КМУ від 24.01.2025 №77) Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені упунктах 1та1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/абореабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто даними змінами здійснено уточнення перебування на стаціонарному лікуванні, а саме такі що отримують медичну допомога та/або реабілітаційну допомогу.
З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Суд звертає увагу, що пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини встановлюється довідкою про обставинипоранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженогонаказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. У свою чергу, належним доказом перебування на стаціонарному лікуванні є виписка із медичної карти стаціонарного хворого, видана медичною установою, у якій військовослужбовець перебував на лікуванні (форма №027/о), а необхідність перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення підтверджується постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, яка оформлюється у формі довідки.
Судом встановлено, що позивач 29.12.2022 отримав поранення під час виконання бойового завдання, що підтверджується довідкою про обставини травми №982 від 18.02.2023, відповідно до якої поранення пов`язане із захистом Батьківщини.
Щодо періоду з 30.12.2022 по 15.01.2023 суд зазначає таке.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування факту здійснення такої виплати або доказів її неповного розміру, у зв`язку із чим суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог у цій частині.
Щодо періоду з 16.01.2023 по 29.01.2023 суд зазначає, що вказаний період є безпосереднім продовженням стаціонарного лікування, обумовленого бойовим пораненням від 29.12.2022, що підтверджується наявними у матеріалах справи медичними документами.
З огляду на встановлений причинний зв`язок між пораненням та захистом Батьківщини, а також підтвердження факту стаціонарного лікування, позивач має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, пропорційно часу перебування на лікуванні.
Стосовно періоду з 01.02.2023 по 14.02.2023 суд виходить із того, що згідно виписки із медичної карти №339/81 позивач перебував на лікуванні із діагнозом: стан після артроскопічної меніскотомії, пошкодження внутрішнього меніску правого колінного суглоба.
Належних та допустимих доказів того, що зазначене лікування здійснювалося саме у зв`язку із бойовим пораненням від 29.12.2022, матеріали справи не містять.
При цьому суд враховує, що право на виплату збільшеної додаткової винагороди пов`язується саме із лікуванням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а не будь-якого захворювання чи травми, пов`язаної із проходженням військової служби.
Відтак правові підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.
Щодо періодів з 28.02.2023 по 28.03.2023 та з 30.04.2023 по 14.05.2023 суд зазначає, що довідками ВЛК №3188 та №5587 встановлено, що поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини, а також визначено необхідність надання відпустки за станом здоров`я.
Отже, позивач мав право на отримання збільшеної додаткової винагороди під час перебування у відпустці після лікування поранення.
Щодо вимог за періоди 2024 року суд встановив, що згідно із наказом №16 від 06.10.2023 позивач вибув до нового місця служби та проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 .
Таким чином, військова частина НОМЕР_2 після 06.10.2023 не була органом грошового забезпечення позивача, а тому не наділена повноваженнями щодо нарахування та виплати спірного грошового забезпечення за періоди 2024 року.
За таких обставин військова частина НОМЕР_2 є неналежним відповідачем у цій частині позовних вимог, що виключає можливість їх задоволення.
Водночас, оскільки відповідач не довів факт нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за періоди лікування та відпустки після лікування, пов`язаних із бойовим пораненням, суд вважає належним способом захисту порушеного права визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити відповідні нарахування і виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно достатті 90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням встановлених обставин, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд робить висновок про часткове задоволення позову.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненнідо суду з цим позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак питання щодо розподілу витрат на сплату судового збору судом не розглядається. Інші судові витрати позивачем не заявлено.
Керуючись ст. 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні та у відпустці після лікування у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року; з 28 лютого 2023 року по 28 березня 2023 року; з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні та у відпустці після лікування у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди: з 16 січня 2023 року по 29 січня 2023 року; з 28 лютого 2023 року по 28 березня 2023 року; з 30 квітня 2023 року по 14 травня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук