Справа № 240/15662/26
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/15662/26

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СГС-Газтрейд до Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, стягнення коштів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СГС-Газтрейд звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця Малинського відділу державної виконавчої служби щодо стягнення з ТОВ "СГС-Газтрейд" виконавчого збору у межах виконавчих проваджень №80691511 та №80691157;

- стягнути з Малинського відділу державної виконавчої служби на користь ТОВ "СГС-Газтрейд" кошти у сумі 7390,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що державним виконавцем було здійснено примусове списання коштів до спливу строку для добровільного виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження». Зауважено, що товариство не ухилялось від виконання рішення та вжило заходів для його виконання. Таким чином, позивач був позбавлений можливості добровільно виконати рішення, що виключає правові підстави для стягнення виконавчого збору.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем у встановлені строки подано відзив на адміністративний позов, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що виконавчий збір стягується з боржника відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження». Додатково зазначено, що на дату відкриття виконавчих проваджень ВП № 80691511 та ВП №8069115 діяла норма абзацу першого частини 2 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачала, що документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

15.05.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Враховуючи наведене, з метою убезпечення життя та здоров`я учасників судового процесу, суд вважає за доцільне розглянути дану справу у письмовому провадженні.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 та ст.287 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією Поліського округу винесено постанову №001 від 16.03.2026 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СГС-Газтрейд на користь держави штраф в розмірі 34 000,00 грн.

В подальшому, 07.04.2026 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80691511, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яким стягнуто 295,21 грн, постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до якої з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 3400,00 гривень та постанову про арешт коштів боржника, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СГС-Газтрейд кошти у розмірі 37 695,21 грн.

А також постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80691157, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яким стягнуто 295,21 грн, постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до якої з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 3400,00 гривень та постанову про арешт коштів боржника.

Вважаючи такі постанови протиправними (постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження), позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII) та п.п. 1 та 16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята).

Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема:

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша);

- виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга);

- державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта);

- виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом (частина п`ята);

- виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (частина дев`ята).

Згідно частин 1-3 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

З огляду на викладене, разом з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.10.2021 у справі №520/17933/2020.

Частинами п`ятою та дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII визначений вичерпний перелік підстав для звільнення боржника від сплати виконавчого збору.

Як видно з матеріалів, підстав для звільнення позивача від сплати виконавчого збору згідно Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Крім того, згідно п.1 ч 1 ст.10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Як видно із матеріалів справи, 13.04.2026 державним виконавцем було сформовано платіжну інструкцію № 12128 на списання коштів по ВП 80691157 та стягнуто з боржника 37 695,21 грн., з яких 34000,00 грн. - заборгованість згідно з виконавчим документом; 3400,00 грн. - виконавчий збір та 295,21 грн. - витрати виконавчого провадження.

Також 13.04.2026 державним виконавцем було сформовано платіжну інструкцію №12127 на списання коштів по ВП 80691511 та стягнуто з боржника 37 695,21 грн., з яких 34000,00 грн. заборгованість згідно з виконавчим документом; 3400,00 грн. виконавчий збір та 295,21 грн. витрати виконавчого провадження.

Тобто, державним виконавцем по ВП 80691511 та ВП 80691157 проводилось саме примусове виконання рішень та було застосовано до боржника заходи примусового виконання, що передбачені відповідними положеннями Закону № 1404-VIII.

Щодо твердження позивача про те, що державним виконавцем було здійснено примусове списання коштів до спливу строку для добровільного виконання, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що надання боржнику строку на добровільне виконання рішення про стягнення з нього коштів положеннями Закону №1404-VIII не передбачено.

Також суд приймає до уваги пояснення відповідача, що на дату відкриття виконавчих проваджень 80691511 та 8069115 діяла норма абзацу першого частини 2 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачала, що документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є законними, а дії відповідача правомірними.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СГС-Газтрейд (вул. Українських повстанців, 31 А, м. Малин, Коростенський район, Житомирська область, 11601. РНОКПП: 36128079) до Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Лисенка, 19, м. Малин, Коростенський район, Житомирська область, 11601. ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено 18.05.2026

Суддя Л.А.Шуляк

18.05.26