Справа № 320/45716/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кочанова П.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Справа № 320/45716/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чуприни О.В.,

за участі секретаря Снитко А.А.,

представників Відповідача Літвінової Л.А., Норець В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі

за позовом Акціонерного товариства «МЕГАБАНК»

до Центрального міжрегіонального управління ДПС

по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними та

скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Акціонерне товариство « МЕГАБАНК » (далі - Позивач, АТ «МЕГАБАНК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП) в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 668/ж10/31-00-07-03-01-20 від 07.04.2023 щодо завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування минулих податкових (звітних) років на загальну суму 1 324 169 331 грн, у т.ч. за 3 квартали 2022 року на суму 1 324 169 331 грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначав, що застосування штрафних санкцій банку є безпідставними, оскільки винесені після початку процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та під час поширення на нього норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також Позивач наполягав на тому, що висновки податкового органу щодо заниження фінансового результату до оподаткування є безпідставними та протиправними.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено за період, що передував початку ліквідаційної процедури АТ «МЕГАБАНК», а відтак заборона на нарахування фінансових санкцій в даному випадку до Позивача не застосовується.

Крім того, дослідивши господарські операції Позивача, суд прийшов до висновку, що останнім не підтверджена необхідність формування 100% страхового резерву під дебіторську заборгованість. При цьому суд врахував, що банк не проводив претензійну роботу з фінансовими компаніями, не подавав позови до суду про розірвання договорів або щодо повернення заборгованості, а також позитивну податкову інформацію щодо боржників.

Також суд прийшов до висновку про відсутніть ділової мети у Позивача щодо перерахування коштів у вигляді страхових премій, оскільки такі витрати не відповідають економічній реальності витрат на страхування в умовах воєнного стану.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку про заниження фінансового результату до оподаткування внаслідок неподання до перевірки документів, що підтверджують підстави виплати доходів нерезиденту, що унеможливило застосувати положення міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд також зазначив про нереальність господарських операцій між Позивачем та ТОВ «СІМПЕКС».

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов - задовольнити.

В обґрунтування вимог скарги Апелянт посилається на допущення Відповідачем процедурних порушень, оскільки останній не розглянув заперечення до акту перевірки, які були своєчасно направлені засобами поштового зв`язку.

Крім того, зазначає, що станом на час проведення перевірки та на теперішній час АТ «МЕГАБАНК» є неплатоспроможним банком для якого чинним в Украі?ні законодавством встановлено особливии? порядок погашення податкового боргу.

Також Апелянт зазначає, що на адресу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» були направлені вимоги про сплату боргу і по боржникам, по яким не здіи?снено фінансування факторинговою компанією, проведені судові процеси та здіи?снено примусове стягнення заставного маи?на.

Крім того, Апелянт зазначає, що при формуванні резерву за простроченою дебіторською заборгованістю банк керувався нормативними документами НБУ, Міжнародними стандартами фінансового обліку та звітності. А для оцінки резервів під очікуванні збитки Банк розробив Порядок розрахунку резерву за активними банківськими операціями в АТ «МЕГАБАНК», якии? затверджено Правлінням банку 11.01.2021р.

Разом з тим, Апелянт звертає увагу на те, що Національним банком Украі?ни письмовою вимогою було зобов`язано Товариство усунути порушення та правильно відобразити у звітності реальні суми сформованого страхового резерву під очікувані кредитні збитки, а відтак збільшено розмір кредитного ризику за кредитами юридичних та фізичних осіб.

Також Апелянт стверджує, що будь-які правові підстави для не віднесення на витрати страховоі? преміі?, сплаченоі? відповідно до умов Договору добровільного страхування у Банку були відсутні. Жодних суперечок, заперечень, позовів тощо у сторін на час діі? договору не виникало. Обов`язки сторін виконані у повному обсязі.

Щодо заниження фінансового результату до оподаткування внаслідок ненадання до перевірки документів, що підтверджують виплати нерезидентам Апелянт зазначає, що причиною відсутності документів є факт їх зберігання в архіві та на територіях, на яких велися бои?ові діі?, втрату/знищення документів.

При цьому, Апелянт наголошує, що проценти та дисконтнии? дохід Global Allance for Banking o n Values (Нідерланди) не виплачувалися, а тому висновки викладені в Акті є помилковими, а документи, що підтверджують взаємовідносини були надані у паперовому вигляді разом з документами по іншим контрагентам.

Щодо нерезидента United State International Development Finance Corporation (США ), то Апелянт зазначає, що під час проведення перевірки на електронних носіях банком було надано до перевірки документи по зазначеному контрагенту.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а від 24.02.2026 - призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та безпідставність доводів Апелянта.

У відзиві контролюючий орган зазначає, що до перевірки не були надані розрахунки резерву та пояснення щодо причин формування резервів (високий кредитний ризик). Крім того, акцентує увагу на тому, що до боржників судові позови станом на 30.09.2022 не подавались.

Також Відповідач наполягає на тому, що АТ «Мегабанк» безпідставно продовжував відносити на витрати суми страхових платежів на користь АТ «СК «Універсальна» не зважаючи на те, що АТ «СК «Універсальна» не покриє збитки у разі настання страхового випадку, який відбувся у зв`язку з війною або військовою операцією.

Крім того, контролюючий орган стверджує, що Позивач не підтвердив реальність операцій з придбання послуг по залученню клієнтів у ТОВ «СІМПЕКС».

Також Відповідач підтримує висновки суду першої інстанції в частині здійснення операцій з нерезидентами та зазначає, що АТ «Мегабанк» до податкової перевірки не надало інформацію щодо підстав виплати їм доходів у вигляді процентів та дисконтного доходу та іншого доходу.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2026 у Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було витребувано детальний розрахунок до податкового повідомлення-рішення № 668/ж10/31-00-07-03-01-20 від 07.04.2023 у розрізі окремих епізодів, що призвели до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування минулих податкових (звітних) років на загальну суму 1 324 169 331 грн, у т.ч. за 3 кв. 2022 р. на суму 1 324 169 331 гривень.

Цією ж ухвалою у Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» було витребувано додаткові докази, які підтверджують направлення до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та іншим боржникам вимог щодо сплати заборгованості, звернення до суду з позовами (номери судових справ) та здійснення примусового стягнення заставного майна.

7. 26.03.2026 Відповідачем було надано витребувані судом розрахунки.

8. 30.03.2026 Апелянтом була подана заява про виконання вимог ухвали суду до якої долучено перелік кредитних договорів, відносно яких відбувалось проведення претензійно-позовної роботи в судовому порядку та вчинялись виконавчі написи нотаріуса, в тому числі пред`являлись позовні заяви через постійно діючий третейський суд при Асоціації «Слобожанська перспектива».

При цьому Апелянт зазначає, що у зв`язку з ліквідаційною процедурою та з метою задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів», Банком було відчужено значні обсяги прав вимог до позичальників.

9. 08.04.2026 Відповідачем були подані додаткові письмові пояснення у справі у яких він наполягає, що надані Позивачем копії договорів про відступлення прав вимоги та копії рішень господарських судів у справі не можуть бути належними та допустимими доказами вжиття позивачем претензійно-позовної роботи за період з 01.07.2019 по 30.09.2022, адже дані договори були укладені, а провадження у судових справах були відкриті вже після проведення перевірки.

10. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 у Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» було витребувано :

- належним чином завірені копії усіх первинних та інших документів, які були надані Центральному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2022 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 30.09.2022;

- належним чином завірену копію Порядку розрахунку резерву за активними банківськими операціями в Акціонерному товаристві «МЕГАБАНК» від 11.01.2021;

- додаткові письмові пояснення та докази зберігання первинних та інших документів в архіві на територіях, на яких велися бойові дії, втрату/знищення таких документів, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку таких обставин та неможливості надання контролюючому органу усіх первинних та інших документів до перевірки.

11. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2026 було задоволено клопотання Апелянта про продовження строку надання витребуваних судом доказів.

12. 04.05.2026 від Апелянта надійшли документи на виконання ухвали від 13.04.2026 про витребування доказів, а саме: відповіді на запити контролюючого органу, копії договорів факторингу та додатки до них, оборотно-сальдові відомості, чим частково виконав вказану ухвалу.

13. 15.05.2026 Відповідачем подані до суду додаткові письмові пояснення у яких він зазначає, що до перевірки платником податків не була надана вимога НБУ № 28 0011/125162/БТ від 30.12.2021.

Також Центральне МУ ДПС звертає увагу суду на те, що оборотно-сальдова відомість не є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому не може підтверджувати реальність господарських операцій, витрат чи доходів.

14. 15.05.2026 Апелянтом повторно подано до суду документи, які вже були надані ним на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026.

15. У судовому засіданні представники Відповідача наполягали на правильності правової позиції податкового органу. Зокрема зазначили, що Апелянтом не було надано жодних доказів, які підтверджують правомірність відображеного ним фінансового результату до оподаткування. Просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник Апелянта у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши думку учасників справи, колегія суддів вирішила здійснити розгляд справи за відсутності учасників справи, які у судове засідання не з`явилися без поважних причин.

16. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

17. Обставини справи, установлені судом.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «МЕГАБАНК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2022 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 30.09.2022, за результатами якої складено акт від 14.03.2023 №435/Ж5/31-00-07-03-01-15/09804119.

У висновках акту перевірки зазначено про порушення Позивачем пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, параграфів 4.4, 4.25 Концептуальних основ фінансової звітності, в частині завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування минулих податкових (звітних) років на загальну суму 1 324 169 331 грн, у т.ч. за 3 квартал 2022 року.

На підставі акта перевірки АТ «МЕГАБАНК» від 14.03.2023 №435/Ж5/31-00-07-03-01-15/09804119 Центральним МУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення від 07.04.2023 №668/ж10/31-00-07-03-01-20, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податку на прибуток на 1 324 169 331 грн.

Рішенням Державної податкової служби України від 28.06.2023 № 17085/6/99-00-06-01-02-06 скаргу АТ «МЕГАБАНК» залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.

Щодо суті виявлених порушень

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 02 червня 2022 року Правлінням Національного Банку України прийнято рішення № 261-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних».

На підставі вказаного рішення 02.06.2022 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №383 «Про запровадження в AT «МЕГАБАНК» тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в AT «МЕГАБАНК» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора.

Правлінням Національного Банку України прийнято рішення від 21.07.2022 № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «МЕГАБАНК» на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 №506 «Про початок процедури ліквідації AT «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації AT «МЕГАБАНК» з 22.07.2022 року по 21.07.2025 року.

З акту перевірки вбачається, що за висновком Відповідача встановлено здійснення розформування резерву по боржникам (фізичним особам) за підсумками 3 кварталів 2022 року на суму 77 296 938,75 грн, при цьому перевіркою встановлено здійснення формування резерву по договорам факторингу/відступлення права вимоги (дебіторська заборгованість) за підсумками 3 кварталів 2022 року на суму 82 339 784,72 грн (103 521 048,78 грн - 21 181 264,06 грн).

Стосовно заниження фінансового результату до оподаткування на суму 82 339 784,72 грн. за 3 квартали 2022 року, а саме формування страхового резерву під дебіторську заборгованість за операціями факторингу з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» суд зазначає наступне.

25.01.2022 року між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу (відступлення права вимоги) №142-10/2, за умовами якого АТ «МЕГАБАНК» передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників за Кредитними договорами та Договорами забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та прав, що можуть виникнути в майбутньому (в тому числі але невиключно: права нараховувати проценти за користування кредитом, комісії, неустойку (пені, штрафи за порушення зобов`язань), витрати за стягнення заборгованості, страхування збереження застави та інших платежів, право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з Договорами забезпечення та чинним законодавством України), а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Пунктом 2.2. Договору факторингу передбачено, що загальний розмір Заборгованостей Боржників, Права вимоги до яких відступається, згідно цього Договору, складає 52 706 127,45 грн., згідно Реєстру боржників.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 від 25.01.2022 року до договору факторингу (відступлення права вимоги) №142-10/2, викладено п. 2.2 Розділу 2 Договору у наступній редакції:

« 2.2. Загальний розмір Заборгованостей Боржників, Права вимоги до яких відступається, згідно цього Договору, складає 54 683 626,64 грн.. згідно Реєстру боржників.».

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1 від 25.01.2022 року до договору факторингу (відступлення права вимоги) №142-10/2, викладено п. 4.1. Розділу 4 Договору у наступній редакції: « 4.1. Сторони домовились, що ціна договору (розмір фінансування) 51 949 445,31 грн.».

Відповідно до Реєстру боржників право вимоги було передано по 28 Кредитним договорам.

На виконання умов Договору факторингу (відступлення права вимоги) № 142-10/2 від 25.01.2022 ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило АТ «МЕГАБАНК» за період з 27.01.2022 по 10.02.2022 12 328 391,56 грн, а саме 27.01.2022 в сумі 1 705 099,72 грн.; 31.01.2022 в сумі 4 569 970,50 грн.; 10.02.2022 в сумі 6 053 321,34 грн.

За наявною інформацією здійснено фінансування по 8 кредитним договорам, загальна заборгованість по яким становить 12 977 254,30 грн.

Однак, чергові місячні платежі у відповідний строк новим кредитором не здійснені.

Також, 25.01.2022 між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» був укладений Договір факторингу (відступлення права вимоги) № 142-10/1, за умови якого АТ «МЕГАБАНК» передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників за Кредитними договорами та Договорами забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та прав, що можуть виникнути в майбутньому (в тому числі але невиключно: права нараховувати проценти за користування кредитом, комісії, неустойку (пені, штрафи за порушення зобов`язань), витрати за стягнення заборгованості, страхування збереження застави та інших платежів, право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з Договорами забезпечення та чинним законодавством України), а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.

Пунктом 2.2. Договору факторингу передбачено, що загальний розмір заборгованостей Боржників, Права вимоги до яких відступається, згідно цього Договору, складає 52 106 399,10 грн., згідно Реєстру боржників.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 від 25.01.2022 року до договору факторингу (відступлення права вимоги) №142-10/1, викладено П. 2.2 Розділу 2 Договору у наступній редакції:

« 2.2. Загальний розмір Заборгованостей Боржників Реєстру боржників» відступається, згідно цього Договору, складає 54 285 898,36 грн згідно Реєстру боржників.»

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №1 від 25.01.2022 до договору факторингу (відступлення права вимоги) №142-10/1, викладено п. 4.1. Розділу 4 Договору у наступній редакції: « 4.1. Сторони домовились, що ціна договору (розмір фінансування) 51 571 603,47 грн.».

Відповідно до Реєстру боржників право вимоги було передано по 19 Кредитним договорам.

На виконання умов Договору факторингу (відступлення права вимоги) № 142-10/1 від 25.01.2022 року, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» сплатило АТ «МЕГАБАНК» за період з 27.01.2022 по 22.02.2022 в сумі 8 852 872,50 грн.: 27.01.2022 р. в сумі 2 943 296,74 грн, 07.02.2022 в сумі 1 555 898,66 грн, 22.02.2022 в сумі 4 353 677,10 грн.

АТ «МЕГАБАНК» було здійснено фінансування по 4 кредитним договорам, загальна заборгованість по яким становить 4 735 995,15 грн.

Чергові місячні платежі у відповідний строк новим кредитором не здійснені.

Відповідно до предмету договорів (п.2 договорів), Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої права вимоги до Боржників (фізичних осіб) за кредитними договорами та договорами забезпечення в обсязі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав та прав, що можуть виникнути в майбутньому (в тому числі, але не виключно: права нараховувати проценти за користування кредитом, комісії, неустойку (пені, штрафи), витрати за стягнення заборгованості, страхування збереження застави та інших платежів, право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності з договором забезпечення та чинним законодавством України), а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цими договорами.

Відповідно до умов договорів (п.п.3.1.2 договорів) встановлено, що для підтвердження наявності та дійсності прав вимоги, що відступаються, Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору документацію, що передбачена цими договорами.

Відповідно до умов договорів (п.4.2 договорів) встановлено, що Новий кредитор сплачує Первісному кредитору ціну договору, шляхом перерахування Первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору, щомісячно, рівними частинами до 5 числа місяця наступного за звітним, протягом 12 місяців. Перший платіж Новий кредитор сплачує Первісному кредитору не пізніше 31.01.2022 року.

Відповідно до умов договорів (п.7.3. договорів) встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цими договорами вина сторона сплачує іншій стороні на її письмову вимогу пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, встановленої в період прострочення, від суми прострочених зобов`язань, за кожний день прострочення.

Відповідно до умов договорів (п.7.4. договорів) встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Новими кредиторами своїх зобов`язань за цими договорами і припинення дії цього договору, платежі, внесені Новими кредиторами відповідно до п.4.2 цього договору до дати припинення дії договору, їм не повертаються.

Відповідно до умов договорів (п.8.1 договорів) встановлено, що сторони не несуть відповідальності за часткове або повне невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором у випадку, якщо таке порушення стало прямим наслідком безпосереднього впливу обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин), а саме: паводків, пожеж, землетрусів, інших стихійних лих, бойових дій, загальної мобілізації, ембарго, блокад, масових заворушень, терористичних актів, націоналізації, експропріації або конфіскації майна сторін, прийнятих органами державної влади законів або підзаконних актів, виникнення та дія яких впливає на виконання сторонами зобов`язань за цими договорами.

Відповідно до умов договорів (п.8.3 договорів) встановлено, що сторона яка не може виконати свої зобов`язання за цим договором внаслідок дії форс - мажорних обставин повинна повідомити про це іншу сторону протягом 10 календарних днів з дати настання таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено здійснення розформування резерву по боржникам (фізичним особам) за підсумками 3 кварталів 2022 року на суму 77 296 938,75 грн, при цьому перевіркою встановлено здійснення формування резерву по договорам факторингу/відступлення права вимоги (дебіторська заборгованість) за підсумками 3 кварталів 2022 року на суму 82 339 784,72 грн (103 521 048,78 грн - 21 181 264,06 грн).

На підставі наданих до перевірки первинних документів та пояснень посадових осіб АТ «МЕГАБАНК» перевіркою встановлено, що останній не проводив претензійну роботу з фінансовими компаніями, не подавав позови до суду про розірвання договорів або по поверненню заборгованості, тобто АТ «МЕГАБАНК» не здійснив дій по поверненню дебіторської заборгованості та не використав свої права згідно з умовами договорів факторингу/відступлення права вимоги. При формуванні 100% резерву під дебіторську заборгованість керувався лише інформацією, що фінансові компанії не здійснили повної оплати за договорами факторингу/відступлення права вимоги.

При цьому, судом установлено, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» є основними платниками податків, перебувають на обліку ГУ ДПС у Київській області (м.Ірпінь), мають одну юридичну адресу (8200 Київська область, м. Ірпінь, вул. Михайла Стельмаха, буд.9 А, кв. 204) та мають одного головного бухгалтера ( ОСОБА_1 ). Подають податкову та фінансову звітність, декларують значні доходи та позитивний фінансовий результат (податкова віддача 0,9% з податку на прибуток).

Враховуючи вищевикладене, Відповідач прийшов до висновку, що АТ «МЕГАБАНК» порушено п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 82 339 784,72 грн за 3 квартали 2022 року.

Окрім цього, перевіркою АТ «МЕГАБАНК» встановлено формування резерву під кредитну заборгованість у розмірі 1 231 678 130,74 грн. за 3 квартали 2022 року.

Відповідач зазначав, що до перевірки Позивачем не були надані розрахунки резерву, не надані пояснення щодо причин формування резервів (високий кредитний ризик), на підставі чого, перевіркою не підтверджується формування та віднесення на витрати страхового резерву під кредитну заборгованість на суму 1 231 678 130,74 грн за 3 квартали 2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «МЕГАБАНК» надало на вимогу відповідача надано файл в електронному форматі, який містить розшифровку сформованого страхового резерву у розмірі 1 231 678 130,74 грн за 3 квартали 2022 року та складається з назви контрагента (клієнта), код ЄДРПОУ контрагента (клієнта), номеру та дати кредитного договору, загальної суми заборгованості, суми страхового резерву та суми резервів віднесених на витрати (рахунок 7700).

В подальшому, 01.03.2023 податковим органом надано запит посадовим особам АТ «МЕГАБАНК» з проханням надати розрахунок та причини формування страхових резервів під кредитну заборгованість по відповідним контрагентам (клієнтам) формування резервів по яких складають від 60 до 98%.

У відповідь 06.03.2023 Позивачем надано файл в електронному форматі, водночас згідно з яким не встановлено реальних, аргументованих причин формування резерву та не надано розрахунку резерву.

Зокрема, з пояснень, наданих посадовими особами АТ «МЕГАБАНК» у листі від 06.03.2023:

по клієнту (боржнику) ТОВ «БІЗНЕСЦЕНТР - ТРЕЙД» (), кредитний договір від 25.04.2019 №20-24/2019, встановлено формування та віднесення на витрати резерв під кредитну заборгованість суму в розмірі 11 547 918,29 грн, загальна сума заборгованості складає 12 349 691,14 грн, тобто резерв віднесений на витрати банку складає 94%, причиною формування та віднесення на витрати такої суми резерву відповідно до пояснень посадових осіб АТ «МЕГАБАНК» від 06.03.2023 є - закінчення строку дії кредитного договору, погашення заборгованості не відбулось;

по клієнту (боржнику) ФОП ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1 ), кредитний договір від 25.08.2021 №23-B/2021-MK-UAH, встановлено формування та віднесення на витрати резерв під кредитну заборгованість суму в розмірі 5 006 970,27 грн, загальна сума заборгованості складає 5 715 124,21 грн, тобто резерв віднесений на витрати банку складає 87%, причиною формування та віднесення на витрати такої суми резерву відповідно до пояснень посадових осіб АТ «МЕГАБАНК» від 06.03.2023 є - закінчення строку дії кредитного договору, погашення заборгованості не відбулось.

Крім того, у листі від 06.03.2023 Позивач зазначав, що Банк з метою відображення реального стану активів та коректного складання фінансової звітності сформував резерви під покриття ризиків неповернення боргів відповідно до діючого законодавства України, правил, постанов та політики Національного банку України та внутрішніх документів обліку. Зокрема, при формуванні резерву, враховувались такі фактори як стан підприємства дотримання графіку погашення, кількості днів прострочки за платанами, місце реєстрації (в тому числі країна реєстрації), наявність заборгованості на кінець терміну дії договору, інформація з додаткових джерел тощо.

Натомість, щодо дотримання клієнтами (боржниками) банку графіку погашення заборгованості АТ «МЕГАБАНК» не надані платіжні документи, що підтверджують або спростовують сплату по кредитній заборгованості.

Щодо місяця реєстрації клієнтів (боржників) банку слід зазначити, що формування та віднесення на витрати сум резервів під кредитну заборгованість у розмірі 60-98% - це кредитні договори укладені з 2004 по 2022 роки та здебільшого місце реєстрації клієнтів (боржників) банку є місто Харків. Якщо посадовими особами АТ «МЕГАБАНК» враховувався фактор, що заставне майно клієнта (божника) територіально знаходиться в місті Харкові та на підставі того, що 24.02.2022 по всій території України введений військовий стан у зв`язку з широкомасштабним вторгненням військ РФ на територію України та існують високі риски втрачання заставного майна слід зазначити, що позивачем не надана інформація/документи щодо здійснення претензійної роботи (звернення до суду, звернення стягнення заставного майна), адже кредитні договори в основному укладені задовго до 24.02.2022.

Щодо висновку про заниження фінансового результату до оподаткування у сумі 1 983 510,37 грн. внаслідок віднесення на витрати сум страхового платежу на користь СК «Універсальна» за 3 квартали 2022 року суд зазначає наступне.

Позивачем 21.09.2021 укладено договір №8500/284/000016 добровільного страхування ризиків при здійсненні банківської діяльності, страхування від електронних та комп`ютерних злочинів та страхування відповідальності директорів та посадових осіб компанії (надалі - Договір). Термін дії договору до 21.09.2022 року включно. Страхова премія визначена відповідно до умов договору складає еквівалент 120 307,55 дол. США та вноситься страхувальником у національній валюті за курсом НБУ, встановленим на день фактичного внесення платежу у повному обсязі до 13.11.2021 року.

У п.6.12.4 додаткової угоди до договору страхування №1 від 21.09.2021 зазначено, що Страховик та Страхувальник можуть домовитися про сплату страхової премії одноразово або частинами в розстрочку.

У п.6.12.5 додаткової угоди до договору страхування №1 від 21.09.2021 зазначено, що якщо протягом періоду часу, вказаного в договорі страхування або в рахунку, виставленим Страховиком, не була проведена сплата чергового страхового внеску, Страховик може надати Страхувальникові додатковий час для здійснення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «МЕГАБАНК» було сплачено страхову премію у 4 кварталі 2021 року суму в розмірі 120 307,55 доларів США (по курсу НБУ ва день здійснення платежу), тобто у повному обсязі.

Відповідно до стандартів (правил) бухгалтерського обліку дана премія амортизується на витрати банку щомісячно протягом дії договору до його закінчення.

Відповідно до виписки по рахунку за період з 01.07.2019 по 30.06.2022 встановлено віднесення на витрати АТ «МЕГАБАНК» щомісячної частки страхових платежів суму в розмірі 3 134 913,95 грн.

Водночас, згідно з умовами договору страхування, а саме: у п.3.23 договору страхування (виключення війни та тероризму) зазначено наступне: Незважаючи на будь які умови договору або доповнень до нього, що суперечать нижческазаному, погоджено, що дане страхування виключає збитки, ушкодження або витрати будь якого роду прямо або побічно викликані, або такі, що є наслідком, або відбулися в зв`язку з будь - якими подіями, зазначеними нижче, не зважаючи на будь - які інші причини або події, що трапились одночасно або в будь - якій іншій черговості зі збитком: війна, вторгнення, дії іноземних ворогів, установ, або військові операції (незалежно від того оголошена війна чи ні), громадянська війна, повстання, революція, захоплення, цивільні заворушення, що відбулися або назрівають, військова або узурпована влада; або будь - який терористичний акт.

Так, Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 введений воєнний стан в Україні у зв`язку із вторгненням РФ.

При цьому, як установлено судом, АТ «МЕГАБАНК» продовжував відносити на витрати суми страхових платежів на користь АТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2022 року не зважаючи на те, що АТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» не покриває збитки у разі настання страхового випадку, який відбувся у зв`язку з війною або військовою операцією (незалежно від того оголошена війна чи ні). Сума страхових платежів віднесена на витрати складає 1 983 510,37 грн.

Ураховуючи вказане, посадовим особам АТ «МЕГАБАНК» надано запит від 01.03.2023 з проханням надати пояснення з даного питання.

У відповідь АТ «МЕГАБАНК» листом від 03.03.2023 повідомлено, що у п.3.23 договору страхування також зазначено, що якщо Страховик стверджує, що будь - які збитки, ушкодження, витрати не покриваються у зв`язку з даним виключенням. Страхувальник повинен буде довести протилежне. У випадку, якщо частина даного виключення виявиться недійсною, решта умов залишиться в повній силі і дії. Тобто, умовами договору страхування сторони визначили перелік страхових випадків за наслідками настання яких проводиться відшкодування Страховиком, а також випадки, зокрема зазначені в п.3.23 договору страхування, які не підпадають до покриття. Таким чином, договір страхування був дійсний протягом всього строку з 22.09.2021 по 21.09.2022 на узгодженими сторонами умовами і жодна з сторін не заявляла про неможливість виконання зобов`язань за договором страхування. Жодних суперечок, заперечень, позовів тощо у сторін на час дії договору не виникло. Обов`язки сторін виконані у повному обсязі.

Також за результатами перевірки Відповідач прийшов до висновку про заниження фінансового результату до оподаткування на суму 15 267 082,00 грн, оскільки AT «МЕГАБАНК» до податкової перевірки не надало інформацію щодо підстав виплати доходів нерезидентам United States International Development Finance Corporation (США) в сумі 14 884 393 грн та Global Alliance for Banking on Values (Нідерланди) в сумі 382 689 грн за 2020-2021 роки, що унеможливлює в ході перевірки застосувати положення міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна.

В ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки АТ «МЕГАБАНК» також встановлено укладання договору про надання послуг №1 від 01.02.2019 року з ТОВ «СІМПЕКС» (), відповідно до якого АТ «МЕГАБАНК» іменується - Замовник, а ТОВ «СІМПЕКС» іменується - Виконавець. Перевіркою встановлено, що ТОВ «СІМПЕКС» надані послуги по пошуку клієнтів (юридичних осіб, ФОП та фізичних осіб).

Відповідно до наданих до перевірки виписок по рахунку встановлено, що за отримані послуги АТ «МЕГАБАНК» 01.07.2019 перерахував на користь ТОВ «СІМПЕКС» суму в розмірі 1 068 727,23 грн.

Відповідно до наданих актів здачі - прийняття наданих послуг №1 від 28.02.2019 та №2 від 31.03.2019 встановлено, що ТОВ «СІМПЕКС» надав послуг по залученню клієнтів, а саме: юридичних осіб та ФОП у кількості 2 011 клієнтів, фізичних осіб у кількості 821 клієнтів. Так, до перевірки надані акти здачі - прийняття наданих послуг, які, в свою чергу, не містили жодної інформації щодо конкретного переліку осіб що були залучені за участю ТОВ «СІМПЕКС», що в свою чергу не дає можливості встановити фактичний обсяг наданих послуг.

Відповідь на запити відповідача від 27.02.2023 та 03.03.2023 з проханням надати до перевірки всі наявні документи з даного питання та ідентифікацію осіб (клієнтів), які були залучені, з зазначенням ПІБ/назви та коду ЄДРПОУ/і.п.н. клієнтів, позивачем не надана.

Установлено, що ТОВ «СІМПЕКС» залучав протягом лютого - березня 2019 року клієнтів з розрахунку 47 клієнтів в день (2 011+821/60).

Відповідно до ІС Податковий блок вбачається, що ТОВ «СІМПЕКС» у 2019 році мав 4 наймані особи, крім того, за 2019 рік декларує дохід від будь - якої діяльності у розмірі 12 597 617 грн. Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «СІМПЕКС» у 2019 році, крім послуг наданих АТ «МЕГАБАНК», надавав також інформаційно - консультаційні послуги та здійснював продаж різноманітних товарів, так як має основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. Це означає, що співробітники ТОВ «СІМПЕКС» здійснювали свою діяльність не тільки по договору укладеному з АТ «МЕГАБАНК», що в свою чергу унеможливлює здійснення послуг по залученню клієнтів з розрахунку 47 клієнтів в день.

18. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з частиною третьою статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, пред`являються тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Пунктом 3 частини 5 статті 36 Закону № 4452-VI встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого докладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до п. 14.1.231 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пункту б) параграфу 4.25 Концептуальних основ фінансової звітності витрати - це зменшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді вибуття чи амортизації активів або у вигляді виникнення зобов`язань, результатом чого є зменшення власного капіталу, за винятком зменшення, пов`язаного з виплатами учасникам.

Відповідно до параграфу 4.4 Концептуальних основ фінансової звітності оцінюючи, чи відповідає стаття визначенню активу, зобов`язання або власного капіталу, необхідно звернути увагу на сутність та економічну реальність, а не лише на їхню юридичну форму. А враховуючи описану вище аргументацію стосовно відсутності ділової мети банка у перерахуванні коштів на компанії у вигляді страхових премій такі витрати не відповідають економічній реальності витрат на страхування. Таким чином, підстави для віднесення до витрат банку у розумінні Концептуальних основ фінансової звітності відсутні.

При цьому, суд бере до увагу, що відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно з ч.1 ст.352 Господарського кодексу України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів.

Висновки суду апеляційної інстанції.

19. Щодо доводів Апелянта про неможливість застосування штрафних санкцій під час ліквідаційної процедури банку, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 червня 2022 року Правлінням Національного Банку України прийнято рішення № 261-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних».

На підставі вказаного рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.06.2022 №383 «Про запровадження в AT «Мегабанк» тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в AT «Мегабанк» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора.

Правлінням Національного Банку України прийнято рішення від 21.07.2022 № 362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Мегабанк», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 №506 «Про початок процедури ліквідації AT «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації AT «Мегабанк» з 22.07.2022 року по 21.07.2025 року.

Згідно з частиною третьою статті 46 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Пунктом 3 частини 5 статті 36 Закону № 4452-VI встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Водночас, суд зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №676/ж10/31-00-07-03-01-20 від 07.04.2023 винесено за період, що передував початку ліквідаційної процедури АТ «Мегабанк», а відтак наведена вище заборона в даному випадку до Позивача не застосовується.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.04.2020 року у справі № 826/4114/18, де наголошено, що під час вирішення питання щодо поширення дії відповідної норми на спірні правовідносини визначальним є саме період під час якого не виникає жодних додаткових зобов`язань та, як наслідок, не може бути застосовано штрафні та фінансові санкції відповідно до норм Закон № 4452-VI (абзац 1 частина 3 статті 46). Таким періодом законодавцем визначено саме строк проведення ліквідації банківської установи.

Отже, доводи Апелянта про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій під час ліквідаційної процедури банку колегія суддів вважає необґрунтованими та до уваги не приймає.

Водночас, Апелянт як платник податку на прибуток з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

20. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині заниження фінансового результату до оподаткування на суму 82 339 784,72 грн за 3 квартали 2022 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, за результатами документальної позапланової перевірки встановлено здійснення Позивачем формування резерву по договорами факторингу/відступлення права вимоги (дебіторська заборгованість) з ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" на суму 82 339 784,72 грн.

Як зазначає Апелянт у скарзі, договори факторингу (відступлення права вимоги) № 142-10/1 та №142-10/2 були укладені з урахуванням економічної доцільності та з метою задоволення вимог кредиторів.

Надаючи оцінку таким доводам колегія суддів звертає увагу на те, що на суму 82 339 784,72 грн ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" не було здійснено фінансування, що не є спірним. Востаннє ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" здійснило платежі за факторинговими договорами у лютому 2022 року. При цьому, повідомлення про неможливість виконання своїх зобов`язань за зазначеними вище договорами, зокрема внаслідок бойових дій, ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", як то передбачено п. 7.3 договорів № 142-10/1 та №142-10/2, не подавали.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» подають податкову та фінансову звітність, декларують значні доходи та позитивний фінансовий результат (податкова віддача 0,9% з податку на прибуток), тобто є добросовісними платниками податків.

Відповідно до п 9.2 Договору факторингу, у випадку неотримання Первісним Кредитором (АТ «МЕГАБАНК») від Нового Кредитора у строки, визначені цим Договором, суми, зазначеної в пункті 4.1 цього Договору, або порушення Новим Кредитором строку сплати чергового платежу, передбаченого п.4.2 цього Договору, Новий Кредитор зобов`язується протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання ним від Первісного Кредитора відповідної письмової вимоги повернути Первісному Кредитору придбані Новим Кредитором за цим Договором права грошової вимоги, а також повернути Первісному Кредитору отримані від Первісного Кредитора за цим Договором документи, (за виключенням переліку боржників, по яких здійснено повну оплату в розмірі суми фінансування, на підтвердження чого підписані відповідні акти прийому-передачі, відповідно до додатку №4, цього Договору), після чого цей Договір вважається припиненим.

Як зазначає Апелянт, 15.08.2022 на адресу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» були направлені вимоги щодо усунення порушень умов зазначених вище договорів, шляхом сплати заборгованості що виникла у строк до 31.08.2022. Втім, у встановлений строк вимоги не виконані і порушення не усунуті. Претензійну роботу з фінансовими компаніями Апелянт також не проводив, позови до суду про розірвання договорів або щодо повернення заборгованості станом на момент проведення перевірки не подавав, тобто АТ «МЕГАБАНК» не здійснив жодних дій щодо повернення дебіторської заборгованості та не використав свої права згідно умов договорів факторингу/відступлення права вимоги.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Апелянт сформував резерв на суму 82 339 784,72 грн, що призвело до зменшення об`єкта оподаткування податком на додану вартість.

Посилання Апелянта на рішення господарського суду у справі №911/1356/23 від 07.11.2023 та у справі № 911/1357/23 від 20.11.2023, а також на факт укладення ним договорів про відступлення (купівлю-продаж) вимог № GL1N427957 від 01.12.2025, № GL48N426240 від 03.09.2024, № GL48N025784 від 15.04.2024, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі заходи були вжиті АТ «МЕГАБАНК» вже після проведення перевірки та складення спірного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи Апелянта, викладені у його скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності заниження результату до оподаткування.

21. Надаючи оцінку доводам Апелянта щодо заниження фінансового результату до оподаткування на суму 1 231 678 130,74 грн внаслідок формування страхового резерву під кредитну заборгованість, колегія суддів зазначає наступне.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги в цій частині, АТ «МЕГАБАНК» зазначає, що для оцінки резервів ним був розроблений Порядок розрахунку резерву за активним банківськими операціями в АТ «МЕГАБАНК», який затверджений Правлінням банку 11.01.2021 та наполягає на тому, що постанова Правління Національного банку України № 351 від 30.06.2016 «Про затвердження Положення про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями» (далі - Положення №351) до спірних правовідносин не застосовується.

Аналізуючи такі доводи, колегія суддів зазначає, що Положення №351 встановлює мінімальні вимоги до банків щодо визначення розміру очікуваних втрат (збитків) за активними банківськими операціями внаслідок реалізації кредитного ризику. Згідно постанов № 351, банкам України було постановлено розробити внутрішньобанківські положення згідно з вимогами Положення №351 про визначення розміру кредитного ризику.

Окрім того, з метою встановити дійсні обставини цієї справи та перевірити доводи усіх учасників справи, зокрема й самого Апелянта, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 у АТ «МЕГАБАНК» було витребувано Порядок розрахунку резерву за активними банківськими операціями в Акціонерному товаристві «МЕГАБАНК» від 11.01.2021, яким, як зазначає Апелянт, він керувався під час розрахунку резерву.

Однак, ані з власної ініціативи, ані на виконання вищезазначеної ухвали суду, АТ «Мегабанк» не надав до суду затверджений Правлінням банку Порядок розрахунку резерву за активним банківськими операціями в АТ «МЕГАБАНК».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що про необґрунтованість доводів, викладених у апеляційній скарзі щодо відсутності правових підстав для застосування приписів Положення №351.

Посилання АТ «МЕГАБАНК» на прийняття Національним банком України письмової вимоги № 28-0011/125162/БТ від 30.12.2021, якою Апелянта було зобов`язано усунути порушення та правильно відобразити у звітності реальні суми сформованого страхового резерву під очікувані кредитні ризики, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки останнім не долучено до матеріалів справи зазначеного вище рішення, що не дозволяє суду оцінити такий доказ на предмет його належності та допустимості у справі № 320/45716/23.

Більш того, як зазначає контролюючий орган та не спростовано АТ «Мегабанк», вимога № 28-0011/125162/БТ від 30.12.2021 до перевірки також не подавалася.

Окрім того, як встановлено судом та не оспорюється Апелянтом, АТ «Мегабанк» аргументованого розрахунку резерву контролюючому органу до перевірки та до суду не надано. Не надано також платіжні документи, які підтверджують або спростовують дотримання клієнтами (боржниками) графіку погашення заборгованості.

Разом з тим, на виконання ухвали апеляційного суду, АТ «Мегабанк» була надана лише таблиця в якій зазначено найменування позичальника, його адреса, код ІПН, № та дату договору, валюту, розмір заборгованості за основним боргом та відсотками, сформований резерв, витрати на рахунки 77, а також причина формування резерву.

При цьому, Апелянтом ані в суді першої, ані апеляційної інстанції не наведено жодних доводів щодо розрахунку кредитного ризику, зокрема щодо ризикових моделей, методик, тригерів, стадіювання, прострочки й оцінки забезпечення, що були враховані банком та, на його переконання, не були досліджені судом першої інстанції.

Принагідно колегія суддів звертає увагу, що в ході перевірки контролюючим органом з АІС Податковий блок встановлено, що клієнти банку по яким рахується високий кредитний ризик є основними платниками, провадять свою господарську діяльність, подають фінансову та податкову звітність, декларують доходи та позитивний фінансовий результат та сплачують податки.

Доводи АТ «Мегабанк» про те, що дотримання боржниками податкової дисципліни не обов`язково є показником його платоспроможності та надійності колегія суддів приймає до уваги, втім зазначає, що такі доводи не можуть бути враховані судом як докази обґрунтованості здійсненого банком розрахунку кредитного ризику.

Посилання Апелянта на неможливість надання ним первинних документів до перевірки з огляду на обставини, пов`язані із запровадженням воєнного стану та фактичне місцезнаходження приміщення головного офісу АТ «Мегабанк» в м. Харків суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки Апелянтом не надано доказів, які підтверджували б втрату (знищення у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України) бухгалтерських документів та вжиття заходів щодо відновлення таких документів.

Ненадання платником документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності.

За загальним правилом, відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів (ч.3 ст.8 ЗУ «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»).

Редакцію абзацу 1-2 пункту 44.5 статті 44 ПК України було змінено згідно із Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» № 466 від 16 січня 2020 року ( набрав чинності 23 травня 2020 року ), відповідно до якої у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Таким чином алгоритм дій при втраті документів визначений п.44.5 ст. 44 ПК України.

Як передбачено у пункті 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Відповідно до п. 85.6 ст. 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Разом з тим, як зазначено у абзаці другому п. 44.6 ст. 44 ПК України, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку п. 86.7 ст. 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

При цьому, посилаючись на неможливість надання документів, Апелянт не зазначив жодного переліку документів, які втрачені, і що саме такі документи мають відношення до періоду проведення перевірки та не зазначив строку, за який він має намір відносини втрачені документи.

Більш того, судова колегія звертає увагу на те, що ухвалою ШААС від 13.04.2026 у АТ «Мегабанк» було витребувано додаткові письмові пояснення та докази зберігання первинних та інших документів в архіві на територіях, на яких велися бойові дії, втрату/знищення таких документів, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку таких обставин та неможливості надання контролюючому органу усіх первинних та інших документів до перевірки. Окрім того, ухвалою від 27.04.2026 строк для надання витребуваних судом доказів був продовжений.

Втім, пояснення з приводу зазначених обставин та відповідні докази Апелянтом надані не були, що дозволяє колегії суддів прийти до висновку про безпідставність доводів АТ «Мегабанк» щодо неможливості надання ним первинних документів (яких саме не конкретизовано) до перевірки.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо порушення АТ «Мегабанк» п.44.1, ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 1 231 678 130,74 грн. за 3 квартали 2022 року. Доводи Апелянта правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

22. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині заниження фінансового результату до оподаткування у сумі 1 983 510,37 грн внаслідок віднесення на витрати сум страхового платежу на користь СК «Універсальна» за 3 квартали 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, стверджуючи про помилковості висновків контролюючого органу в цій частині, з якими погодився суд першої інстанції, Апелянт зазначає, що Договір від 21.09.2021 №8500/284/000016 добровільного страхування ризиків при здійсненні банківської діяльності, страхування від електронних та комп`ютерних злочинів та страхування відповідальності директорів та посадових осіб компанії (далі - Договір) був дійсний протягом всього строку з 22.09.2021 по 21.09.2022 за узгодженими сторонами умовами і жодна зі сторін не заявляла про неможливість виконання зобов`язань. Жодних суперечок, заперечень, позовів тощо у сторін на час дії договору також не виникало, обов`язки сторін виконані у повному обсязі.

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, судова колегія зазначає, що відповідно до наданих до перевірки документів (виписка по рахунку за період з 01.07.2019 по 30.06.2022) встановлено, віднесення на витрати АТ «Мегабанк» щомісячної частки страхових платежів суму в розмірі 3 134 913,95 грн.

Водночас, згідно п. 3.23 Договору: незважаючи на будь - які умови договору або доповнень до нього, що суперечать нижческазаному, погоджено, що страхування виключає збитки, ушкодження або витрати будь - якого роду прямо або побічно викликані, або такі, що є наслідком, або відбулися в зв`язку з будь - якими подіями, зазначеними нижче, не зважаючи на будь - які інші причини або події, що трапились одночасно або в будь - якій іншій черговості зі збитком: війна, вторгнення, дії іноземних ворогів, установ, або військові операції (незалежно від того оголошена війна чи ні), громадянська війна, повстання, революція, захоплення, цивільні заворушення, що відбулися або назрівають, військова або узурпована влада; або будь - який терористичний акт.

Отже, АТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» не здійснило б страхову виплату на користь АТ «Мегабанк» у разі настання страхового випадку, який відбувся у зв`язку з війною або військовою операцією. Однак, АТ «Мегабанк» продовжував відносити на витрати суми страхових платежів на користь АТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2022 року.

Принагідно, колегія суддів звертає увагу на те, що фактичне місцезнаходження АТ «Мегабанк», як зазначав сам Апелянт, знаходилося за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 30, до було розташоване приміщення головного офісу банку.

22.12.2022 року Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, до території, на яких ведуться (велися) бойові дії віднесено Харківську міську територіальну громаду із зазначенням дати виникнення бойових дій - з 24.02.2022.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності розумної економічної причини. Позаяк, метою страхування є захист майнових прав страховиків, а діловою метою страхувальника є також отримання відшкодування в разі настання страхових випадків.

Згідно пункту б) параграфу 4.25 Концептуальних основ фінансової звітності витрати - це зменшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді вибуття чи амортизації активів або у вигляді виникнення зобов`язань, результатом чого є зменшення власного капіталу, за винятком зменшення, пов`язаного з виплатами учасникам.

Відповідно до параграфу 4.4 Концептуальних основ фінансової звітності оцінюючи, чи відповідає стаття визначенню активу, зобов`язання або власного капіталу, необхідно звернути увагу на сутність та економічну реальність, а не лише на їхню юридичну форму. А враховуючи описану вище аргументацію стосовно відсутності ділової мети банка у перерахуванні коштів на компанії у вигляді страхових премій, такі витрати не відповідають економічній реальності витрат на страхування.

Таким чином, підстави для віднесення до витрат банку у розумінні Концептуальних основ фінансової звітності відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення АТ «Мегабанк» п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, параграфів 4.4, 4.25 Концептуальних основ фінансової звітності, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 1 983 510,37 грн за 3 квартали 2022 року.

23. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині висновку про заниження фінансового результату до оподаткування на суму 15 267 082,00 грн внаслідок неподання до перевірки документів, що підтверджують виплати нерезидентам United State International Development Finance Corporation (США) та Global Allіance for Banking on Values (Нідерланди), колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно висновків акту перевірки АТ «Мегабанк» вбачається понесення фінансових витрат у вигляді процентів та дисконтного доходу та іншого доходу, виплаченого на користь нерезидентів United States International Development Finance Corporation (США) в сумі 14 884 393 грн та Global Allіance for Banking on Values (Нідерланди) в сумі 382 689 грн за 2020-2021 роки.

При цьому, на підтвердження правомірності виплати доходу United States International Development Finance Corporation (США) та Global Allіance for Banking on Values (Нідерланди) Позивачем ані до перевірки, ані до суду першої та апеляційної інстанції, до перевірки не було надано договори та первинні бухгалтерські документи, що підтверджують проведення господарської операції, підстав виплати доходів нерезиденту.

Позаяк, Апелянта навіть на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 13.04.2026, не надав первинних документів, які, як він на тому наполягає, були надані контролюючому органу під час перевірки. Також Апелянтом не доведено жодними належними і допустимими у розумінні ст. ст. 73-74 КАС України доказами факт зберігання договорів із нерезидентами та первинних бухгалтерських документів на територіях ведення бойових дій, втрату/знищення таких документів, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку таких обставин та неможливості надання контролюючому органу усіх первинних та інших документів до перевірки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Позивачем порушено п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 15 267 082 грн за 2020-2021 роки.

24. Переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині висновків суду про заниження АТ «Мегабанк» фінансового результату до оподаткування на загальну суму 1 068 7273 грн за 3 квартали 2019 року (щодо господарських операцій з ТОВ «Сімпекс»), колегія суддів зазначає наступне.

Так, на переконання Апелянта, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки висновки суду збудовано на арифметичних припущеннях без оцінки реальних масивів даних Апелянта (CRM, реєстри нових договорів, кореляція з доходом).

Надаючи оцінку таким доводам АТ «Мегабанк» колегія суддів зазначає наступне.

Так, в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки АТ «Мегабанк» встановлено укладання договору про надання послуг №1 від 01.02.2019 року з ТОВ «Сімпекс» (), відповідно до якого АТ «Мегабанк» іменується Замовник, а ТОВ «Сімпекс» іменується - Виконавець.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Сімпекс» надані послуги по пошуку клієнтів (юридичних осіб, ФОПів та фізичних осіб), за які АТ «Мегабанк» 01.07.2019 перерахував на користь ТОВ «Сімпекс» суму в розмірі 1 068 727,23 грн.

Відповідно до наданих актів здачі - прийняття наданих послуг № 1 від 28.02.2019 та № 2 від 31.03.2019 встановлено, що ТОВ «Сімпекс» надав послуг по залученню клієнтів, а саме: юридичних осіб та ФОПів у кількості 2 011 клієнтів, фізичних осіб у кількості 821 клієнтів (з розрахунку 47 клієнтів в день (2 011+821/60).

Разом з тим, надані до перевірки надані акти здачі - прийняття наданих послуг не містять жодної інформації щодо конкретного переліку осіб що були залучені за участю ТОВ «Сімпекс», що в свою чергу не дає можливості встановити фактичний обсяг наданих послуг.

Окрім того, АТ «Мегабанк» також не була надана відповідь на запити контролюючого органу від 27.02.2023 та 03.03.2023 з проханням надати до перевірки всі наявні документи з даного питання та ідентифікацію осіб (клієнтів), які були залучені, з зазначенням ПІБ/назви та коду ЄДРПОУ/і.п.н. клієнтів.

Отже, Апелянтом ані під час перевірки, ані під час розгляду справи не підтверджено, що ТОВ «Сімпекс» були залучені клієнти протягом лютого - березня 2019 року у кількості 2 832 клієнта, на підставі того, що до перевірки не надані документи щодо ідентифікації осіб, що в свою чергу не дозволяє підтвердити, що саме ці особи є клієнтами АТ «Мегабанк» та не можливо здійснити порівняльний аналіз, щодо отриманого доходу від залучених осіб (клієнтів) та понесених витратах на послуги по залученню клієнтів.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що ані в суді першої, ані апеляційної інстанції АТ «Мегабанк» не надало до суду «реальних масивів даних Апелянта», а саме: відомостей з системи CRM, реєстри нових договорів, їх кореляцію з доходом, на які він посилається у скарзі, стверджуючи про неповноту встановлення судом першої інстанції обставин цієї справи.

Принагідно, судова колегія зазначає, що з метою перевірки доводів учасників справи, зокрема й самого Апелянта у цій частині, апеляційний суд ухвалою від 13.04.2026 було витребувано усі первинні та інші документи, які були ним надані до перевірки контролюючому органу. Більш того, ухвалою ШААС від 27.04.2026 строк для надання таких документів був продовжений.

Однак, не виконання ухвали суду Апелянтом не було надано жодних доказів (зокрема відомостей з CRM-системи, реєстри нових договорів та їх кореляції з доходом), які доводили б обґрунтованість доводів АТ «Мегабанк» щодо помилковості висновків контролюючого органу в цій частині.

Таким чином, АТ «МЕГАБАНК» не спростовано встановленого порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 1 068 7273 грн. за 3 квартали 2019 року.

Долучені в ході апеляційного розгляду цієї справи оборотно-сальдові відомості за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, позаяк така відомість є зведеним обліковим документом, який фактично формується на підставі первинних документів з метою контролю, узагальнення та впорядкування оброблення даних та самостійно не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому до уваги судом не приймається.

25. Надаючи оцінку доводам Апелянта щодо порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки, а саме: контролюючим органом не були розглянуті заперечення на акт перевірки, колегія суддів приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки заперечення АТ «Мегабанк» із наданими документами, які надійшли до контролюючого органу 06.04.2023, були отримані та розглянуті комісією Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, а також враховані при прийнятті податкових повідомлень-рішень, що підтверджується листом від 24.04.2023 № 4999/6/31-00-07-03-01-06 /т. 1 а.с.162-167/.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Апелянта щодо пропуску контролюючим органом строку направлення спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки з копії наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 96 вбачається, що податкове повідомлення-рішення № 668/ж10/31-00-07-03-01-20 від 07.04.2023 було направлено АТ «Мегабанк» в день його складення, тобто 07.04.2023 /т. 1 а.с. 170/.

26. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не спростовано правомірності викладених в акті перевірки висновків, а тому, як наслідок, зважаючи на встановлені вище обставини, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № 668/ж10/31-00-07-03-01-20 від 07.04.2023 щодо завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування минулих податкових (звітних) років на загальну суму 1 324 169 331 грн, у т.ч. за 3 квартал 2022 року на суму 1 324 169 331 грн.

27. Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, а також всім доводам його скарги, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

28. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

29. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 травня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

О.В. Чуприна