Справа № 380/8538/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

19 травня 2026 рокусправа № 380/8538/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Брильовського Р.М.

при секретарі судових засідань Горбунову О.С.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Гачака І.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до Західного офісу Держаудитслужби України, Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій, -

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до Західного офісу Держаудитслужби України, Державної аудиторської служби України, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 15 Вимоги Державної аудиторської служби України «Про усунення виявлених порушень» від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024, в частині зобов`язати регіональну філію Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» забезпечити відшкодування на користь АТ «Укрзалізниця» коштів на суму 27 278 946,18 грн відповідно до норм статей 130-136 КЗпП України;

- визнати протиправними дії Західного офісу Держаудитслужби щодо включення до довідки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності та розрахунки по надходженню та оприбуткуванню дизельного пального на склад палива локомотивних депо регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 висновків щодо порушень в діяльності регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», які стали підставою для формування п. 15 вимоги та зведеного розрахунку вартості неоприбуткованого дизельного палива.

Ухвалою суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від Державної аудиторської служби України надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, в якому зазначає, що 26.03.2024 за вх. Ц-3280/0/86-24 позивач отримав від відповідача вимогу від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024. Вказує, що строк на звернення до суду становив з 27.03.2024 по 27.09.2024, однак позивач звернувся до суду з позовною заявою 29.04.2025, тобто через 7 місяців після закінчення строку на звернення до суду. Таким чином, позивачем пропущено строк на адміністративне оскарження, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від Західного офісу Держаудитслужби України надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, в якому зазначає, що 26.03.2024 за вх. Ц-3280/0/86-24 позивач отримав від відповідача вимогу від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024. Починаючи з 27.03.2024 позивач був обізнаний щодо змісту оскаржуваної Вимоги та, зокрема, з пунктом 15 (який стосується факту неоприбуткування дизельного палива, включеного, як стверджує позивач, до довідки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності та розрахунки по надходженню та оприбуткуванню дизельного пального на склад палива локомотивних депо регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за період з 01.07.2020 по 30.06.2023). Зазначає, що строк на звернення до суду становив з 27.03.2024 по 27.09.2024, однак позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою лише 29.04.2025, тобто через 7 місяців після закінчення строку на звернення до суду адміністративної юрисдикції. Таким чином, позивачем пропущено строк на адміністративне оскарження, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою від 13 червня 2025 року у справі № 380/8538/25 позовну заяву Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до Західного офісу Держаудитслужби України, Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій - залишено без руху.

18.06.2025 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків. Зазначає про те, що перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Поняття «дізналася» означає встановлений доказами момент фактичного отримання інформації про рішення, дію чи бездіяльність, тоді як «повинна була дізнатися» тлумачиться як неможливість незнання за наявності об`єктивної можливості отримати таку інформацію. У справах цієї категорії суди зазвичай виходять із дати отримання вимоги суб`єкта владних повноважень, у цьому випадку 26.03.2024. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» вимоги органу державного фінансового контролю є обов`язковими до виконання, що зумовлює презумпцію їх законності. Саме тому позивач розпочав виконання оскаржуваної вимоги та звернувся з позовами про відшкодування шкоди. Лише у січнілютому 2025 року під час розгляду цих справ позивачу стали відомі експертні висновки, згідно з якими дії працівників щодо оприбуткування дизельного палива з урахуванням норм природних втрат були правомірними. Перший такий висновок позивач отримав 14.02.2025 у справі № 441/2350/24, при цьому раніше про його існування йому не було відомо, оскільки експертиза замовлялася іншою юридичною особою профспілковою організацією. Додатково 31.01.2025 Другий апеляційний адміністративний суд у справі № 520/19810/24 надав оцінку частині оскаржуваної вимоги, що також свідчить про момент, коли позивач фактично дізнався про порушення свого права. Отже, позивач не допускав бездіяльності чи недбалості, а звернувся до суду після отримання нових доказів, які свідчать про можливу протиправність вимоги відповідачів. Відтак просить поновити строк звернення до суду.

19.06.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про усунення недоліків. Зазначає про те, що правові засади здійснення державного фінансового контролю визначені Законом України № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», який надає органам державного фінансового контролю право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень. Відповідно до Порядку № 550, у разі неусунення порушень за результатами ревізії об`єкту контролю надсилається вимога із визначенням строку для інформування про її виконання. За результатами ревізії АТ «Українська залізниця» за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 складено акт від 29.01.2024 № 05-21/6, на підставі якого Держаудитслужба листом від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024 направила вимогу про усунення порушень, отриману позивачем 26.03.2024. Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду спливав 27.09.2024, тоді як позов подано лише 29.04.2025, тобто з пропуском строку більш ніж на сім місяців. Посилання позивача на експертні висновки, отримані у січнілютому 2025 року в межах інших цивільних справ, як на момент, коли йому стало відомо про порушення прав, є необґрунтованими. Такі обставини не змінюють моменту виникнення права на оскарження вимоги, оскільки позивач достеменно знав про її існування та зміст ще 26.03.2024. Крім того, на час звернення до суду у цивільних справах позивач не міг передбачити, які саме докази будуть подані відповідачами, а самі експертні висновки не мають наперед встановленої доказової сили відповідно до ст. 89 ЦПК України. Наголошує про те, що безпідставними є посилання на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі № 520/19810/24, оскільки інша філія АТ «Укрзалізниця» оскаржила аналогічну вимогу в межах установленого законом строку, що підтверджує наявність у позивача реальної можливості своєчасного звернення до суду. Отже, позивач мав можливість звернутися до адміністративного суду у строк, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України, однак без поважних причин цього не зробив.

Ухвалою від 25 червня 2025 року у справі №380/8538/25 продовжено розгляд справи №380/8538/25. Суд перейшов до розгляду справи №380/8538/25 за позовом Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до Західного офісу Держаудитслужби України, Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій за правилами загального позовного провадження. Питання щодо строків звернення до суду ухвалено вирішувати у підготовчому судовому засіданні.

У судове засідання яке відбулося 19.05.2026 прибув представник позивача, який просив визнати поважними причини пропуску звернення позивача до суду.

У судове засідання представник відповідачів не прибув, суд ухвалив продовжувати розгляд справи у відсутності представника відповідачів.

Розглянувши заяву про залишення позовної заяви без розгляду та про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.13 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 ст. 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно з частиною 3 якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові в справі №380/2355/20 від 28.05.2021.

Предметом вказаного позову є визнання протиправним та скасування пункту 15 Вимоги Державної аудиторської служби України «Про усунення виявлених порушень» від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024 та визнання протиправними дії Західного офісу Держаудитслужби щодо включення до довідки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності та розрахунки по надходженню та оприбуткуванню дизельного пального на склад палива локомотивних депо регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за період з 01.07.2020 по 30.06.2023 висновків щодо порушень в діяльності регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», які стали підставою для формування п. 15 вимоги та зведеного розрахунку вартості неоприбуткованого дизельного палива. Крім того, пунктом 15 (який стосується факту неоприбуткування дизельного палива, включеного, як стверджує позивач, до довідки ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності та розрахунки по надходженню та оприбуткуванню дизельного пального на склад палива локомотивних депо регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» за період з 01.07.2020 по 30.06.2023).

Позивач в позовній заяві вказує, що 26.03.2024 за вх. Ц-3280/0/86-24 отримав від відповідача вимогу від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024, однак звернувся до суду з позовом 29.04.2025, що свідчить про пропуск встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку.

Як вбачається з матеріалів справи № 380/8538/25 на виконання пункту 8.4 Плану заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І квартал 2024 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності АТ «Українська залізниця» та його відокремлених підрозділів за період з 01.07.2020 по 30.06.2023. За результатами контрольного заходу складено акт ревізії від 29.01.2024 № 05-21/6.

Акт ревізії підписано посадовими особами об`єкта контролю із запереченнями, на які Держаудитслужбою надано мотивовані висновки.

Надалі листом від 21.03.2024 № 000500-14/3832-2024 Держаудитслужба направила АТ «Українська залізниця» вимогу про усунення порушень, встановлених зазначеним актом ревізії. Вказану вимогу позивач отримав 26.03.2024 та зареєстрував за вхідним № Ц-3280/0/86-24, що підтверджується змістом позовної заяви.

Таким чином, строк звернення до суду у даному випадку спливав 27.09.2024, тоді як позов подано лише 29.04.2025, тобто з пропуском установленого законом строку більш ніж на 7 місяців.

Оцінюючи причини пропуску строку звернення до суд, суд зазначає таке.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 р. у справі № 120/5780/20-а.

Судом не встановлено обставин, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду в межах строку встановленого законом.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного та за відсутності поважних підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку, що позовні підлягають залишенню без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі зазначеного та за відсутності поважних підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку, що позовні підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.240, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до Західного офісу Держаудитслужби України, Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій.

Клопотання представника відповідачів про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від імені якої діє регіональна філія «Львівська залізниця» до Західного офісу Держаудитслужби України, Державної аудиторської служби України про визнання протиправними дій - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки згідно з статтею 256 КАС України негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.05.2026.

СуддяБрильовський Роман Михайлович