Справа № 990/174/26
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2026 року

м. Київ

справа №990/174/26

адміністративне провадження №П/990/174/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів: Дашутіна І.В., Загороднюка А.Г., Смоковича М.І., Соколова В.М.,

перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

12 травня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Суд) як суду першої інстанції з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною, тобто такою що суперечить положенням статті 1, частини 1 статті 8, частини 2 статті 19 Конституції України, абзацу 4 пункту 20 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів'", бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у неприйнятті у пленарному складі рішення по встановленню/невстановленню факту відмови судді господарського суду Миколаївської області ОСОБА_1 від проходження оцінювання па відповідність займаній посаді через систематичну неявку на іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, зокрема ЗО липня 2024 року, 20 серпня 2024 року, 10 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року;

- зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України виконати вимоги абзацу 4 пункту 20 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - розглянути у пленарному складі питання з приводу встановлення/невстановлення факту відмови судді господарського суду Миколаївської області ОСОБА_1 від проходження оцінювання на відповідність займаній посаді його систематичною неявкою на іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, зокрема 30 липня 2024 року, 20 серпня 2024 року, 10 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року і за результатами розгляду цього питання прийняти рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2026 року для розгляду справи №990/174/26 (провадження № П/990/174/26) визначено склад колегії суддів: Кашпур О.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Дашутін І.В., Загороднюк А.Г., Смокович М.І., Соколов В.М.

Ознайомившись із позовною заявою, Суд керується таким.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням ВККС від 19 червня 2014 року № 199/зп-24 (зі змінами, внесеними рішення ВККС від 10 липня 2024 року № 218/зп-24) визначено графік складення іспиту для суддів, зокрема у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді. Згідно із графіком оцінювання призначалося на 30 липня 2024 року (резервні дати - 20 серпня 2024 року та 10 вересня 2024 року). Рішенням Комісії від 16 жовтня 2024 року № 321/зп-24 також визначено додаткову резервну дату проведення іспиту - 30 жовтня 2024 року.

Позивач зазначає, що у вказані дати проведення іспиту у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді він не прибув. Водночас листами від 25 липня 2024 року, 30 серпня 2024 року та 13 листопада 2024 року позивач проінформував Комісію про перебування у відпустці по догляду за дитиною у період з 15 липня 2024 року по 15 липня 2025 року на підставі наказу голови суду від 15 липня 2024 року та проходження кваліфікаційного оцінювання після виходу з відпустки.

Позивач вказує на рішення ВККС від 18 березня 2026 року № 25/зп-26, з мотивувальної частини якого вбачається, що у разі якщо судді, про яких згадується у рішенні, які тричі і більше не прибули на будь-який із етапів оцінювання на відповідність займаній посаді незалежно від причин таких неявок, то відповідно до Закону № 1402-VIII ВККС наділені повноваженнями завершити кваліфікаційне оцінювання судді на будь-якому з етапів та ухвалити рішення стосовно відповідності судді займаній посаді, в тому числі без його участі, якщо він систематично не з`явився на будь-який із етапів оцінювання незалежно від причин. При цьому неявка судді на іспит незалежно від причин Комісія вважатиме його таким, що не склав іспит.

На думку позивача, положеннями Конституції України чітко визначено підстави для звільнення судді, а саме: відмова судді від проходження оцінювання або виявлення за результатами оцінювання невідповідності судді займаній посаді за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності. При цьому факт відмови судді від проходження оцінювання на відповідність займаній посаді встановлюється рішенням Комісії у пленарному складі.

Вважаючи, що ВККС зобов`язана у пленарному складі встановити чи була систематична неявка на іспит викликана поважними причинами і чи вважається також причиною законне перебування судді у відпустці по догляду за дитиною з обмеженими можливостями, яка потребує постійного стороннього догляду й допомоги, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача стосовно оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності було обґрунтованим, і таке порушення прав має бути реальним, стосуватися особистих прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, право на судовий захист не є абсолютним. Законодавцем встановлені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, із якою особа звертається до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Отже, позов до адміністративного суду пред`являється шляхом подання позовної заяви, форма і зміст якої має відповідати вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 КАС України.

Згідно з положеннями пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Перевіряючи дотримання позивачем вимог статті 160 КАС, Суд уважає за необхідне зазначити таке.

За змістом частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції, окрім інших, підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВККС визначені у статті 266 КАС України.

Правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, щодо законності дій чи бездіяльності Комісії та законності її актів.

Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви чітко визначені у статті 160 КАС України, відповідно до якої у позовній заяві, зокрема, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Із цих законодавчих приписів убачається, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням чи бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на конкретних правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову.

Суд звертає увагу на те, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

ОСОБА_1 заявив позовні вимоги до відповідача, які полягають у визнанні протиправною бездіяльність ВККС у неприйнятті у пленарному складі рішення по встановленню/невстановленню факту відмови позивача від проходження оцінювання на відповідність займаній посаді через систематичну неявку на іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді, зокрема 30 липня 2024 року, 20 серпня 2024 року, 10 вересня 2024 року, 30 жовтня 2024 року, а також зобов`язання Комісію прийняти рішення з приводу встановлення/невстановлення факту відмови позивача від проходження такого оцінювання у пленарному складі.

Водночас позивач, звертаючись з цим позовом, вказує на рішення ВККС від 18 березня 2026 року № 25/зп-26, за змістом якого Комісія у пленарному складі встановила факт систематичної неявки суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Зеленіної Н.І., Качура І.А., Штульмана І.В., Нікушина В.В., Петренко Н.О., ОСОБА_4 на перший етап «Складання іспиту» кваліфікаційного оцінювання та констатувала, що питання щодо відповідності цих суддів займаній посаді повинні вирішуватися колегіями Комісії.

Також у вказаному рішенні Комісією вказано на відсутність підстав уважати, що ці судді відмовилися від проходження оцінювання на відповідність займаній посаді.

Отже, Комісія у пленарному складі досліджувала питання з приводу неявки позивача на іспит у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.

Таким чином зі змісту позову убачається, що позивач фактично не погоджується з процедурним рішенням ВККС від 18 березня 2026 року № 25/зп-26.

Наведене свідчить, що позивач не наводить, які конкретно його права чи інтереси порушенні бездіяльністю ВККС з огляду на існування рішення ВККС від 18 березня 2026 року № 25/зп-26. Позивач мав би конкретизувати предмет позову, адже відсутність конкретизованих предмета позову та порушеного права (інтересу), що випливає з публічно-правових відносин між позивачем і ВККС, перешкоджає суду визначити межі судового розгляду та предмет доказування у справі та, відповідно, здійснити ефективний захист прав позивача, оскільки судовий захист не може надаватися стосовно абстрактних чи гіпотетичних порушень.

Суд адміністративної юрисдикції покликаний перевіряти правомірність дій/бездіяльності лише у межах конкретної владно-управлінської функції, тобто у межах конкретного порушеного права, що можливо зробити лише за умови викладення позивач своїх вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

Зважаючи на вищевикладене, позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків позовної заяви, а саме: подати до Суду уточнену позовну заяву, форма та зміст якої визначені у статтях 160, 161, 172 КАС України, зокрема, конкретизувати: предмет спору, зміст позовних вимог, з відповідним правовим обґрунтуванням і викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача; - обґрунтування порушення оскаржуваною бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 КАС України, Cуд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення цих недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

При цьому повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. В. Кашпур

Судді: І. В. Дашутін

А. Г. Загороднюк

М. І. Смокович

В. М. Соколов