Справа № 280/11075/24
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2026-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року

м. Київ

справа № 280/11075/24

адміністративне провадження № К/990/32128/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді- Уханенка С. А.,

суддів - Білак М.В. Кашпур О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року (головуючий суддя - Юрко І.В., судді : Білак С.В., Чабаненко С.В.),

УСТАНОВИВ:

І. Рух справи

1. У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому просив: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо розрахунку його вислуги років, оголошеної витягом з наказу від 25 липня 2023 року № 212 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок указаної вислуги, з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 жовтня 2024 року № 9854, наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23 жовтня 2023 року №296 та розрахунку вислуги років від 29 грудня 2023 року, здійсненого військовою частиною НОМЕР_3 , у зв`язку з чим унести зміни до наказу (витягу з наказу) від 25 липня 2023 року № 212; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо розрахунку його вислуги років та відсоткової надбавки за вислугу років, зазначених у грошовому атестаті від 23 жовтня 2023 року № 175 та зобов`язати військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок такої вислуги та відсоткової надбавки за вислугу років, з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 27 жовтня 2024 року №9854, наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23 жовтня 2023 року №296 та розрахунку вислуги років від 29 грудня 2023 року, здійсненого військовою частиною НОМЕР_3 , за наслідками чого внести зміни до грошового атестату від 23 жовтня 2023 року № 175.

2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 25 липня 2023 року №212 в частині розрахунку вислуги років ОСОБА_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу командира від 25 липня 2023 року № 212 в частині розрахунку вислуги років ОСОБА_1 , з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 жовтня 2024 року № 9854, наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23 жовтня 2023 року №296, розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29 грудня 2023 року, здійсненого військовою частиною НОМЕР_3 , витягу з послужного списку особової пенсійної справи позивача №УЧ-8872 та висновків суду у цій справі, складеного ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_4 щодо розрахунку вислуги років ОСОБА_1 та відсоткової надбавки за вислугу років, зазначених у грошовому атестаті від 23 жовтня 2023 року № 175. Зобов`язано військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок вислуги років та відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 , з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 жовтня 2024 року №9854, наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23 жовтня 2023 року № 296, розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29 грудня 2023 року, здійсненого військовою частиною НОМЕР_3 та витягу з послужного списку особової пенсійної справи позивача №УЧ-8872, складеного ІНФОРМАЦІЯ_4 та висновків суду у цій справі, за наслідками чого внести зміни до грошового атестату від 23 жовтня 2023 року №175. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки за вислугу років, виходячи з розміру 50 відсотків його посадового окладу, за період з 29 березня 2022 року по 25 липня 2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

3. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 та військова частина НОМЕР_2 оскаржили його в апеляційному порядку.

4. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем процесуального строку звернення до суду.

5. Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

6. 28 липня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив переглянути і скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

7. Скаргу обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції при вирішенні даної справи надав неналежну оцінку наявним у справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору між сторонами, внаслідок чого дійшов помилкових висновків про наявність підстав для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

7.1. Заявник указує, що залишаючи позов без розгляду на підставі частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду як місячний, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, так і тримісячний, установлений статтею 233 Кодексу законів про працю України. Проте такі висновки не відповідають висновкам Верховного Суду, сформованим у постанові від 29 листопада 2024 року у справі №120/359/24.

7.2. ОСОБА_1 зазначає, що надані ним докази у справі свідчать про те, що протягом часу проходження військової служби він неодноразово переміщувався з однієї військової частини до іншої, та займав відповідальні посади, із обов`язковою постійною присутністю на визначених об`єктах, що у свою чергу позбавляло його можливості займатися своїми приватними справами, зокрема питаннями обрахунку його вислуги років. Наведені обставини заявник, з посиланням на наведену вище правову позицію Верховного Суду, вважає достатніми підставами для поновлення строку звернення до суду, у випадку, якщо суд дійшов висновку про його пропуск.

7.3. Заявник наголошує на тому, що матеріали справи не містять належних доказів вручення йому відповідних оскаржуваних документів у минулих періодах, тому тримісячний строк, установлений статтею 233 КЗпП України ним не пропущено, так як звернення до суду відбулося з дати, коли йому фактично стало відомо про порушення його прав і про документи, що підтверджували такі порушення.

7.4. ОСОБА_1 , з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, підкреслює, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту.

8. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 18 серпня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

9. У відзиві на касаційну скаргу військова частина НОМЕР_2 просить залишити її без задоволення, а судове рішення без змін, посилаючись на те, що позивач як під час служби так і під час звільнення, був обізнаний та мав можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів з питань розрахунку вислуги років та виплати надбавки за вислугу років, якщо вважав такий розрахунок протиправним.

9.1. Відповідач наголошує, що спірні правовідносини виникли як під час виключення ОСОБА_1 із списків військової частини - 25 липня 2023 року, так і у період з 29 березня 2022 року по 25 липня 2023 року, коли на думку позивача, він недотримував відповідні виплати. Отже, ОСОБА_1 мав звернутись таким позовом до 26 жовтня 2023 року і протягом цього часу у нього була можливість звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Проте до суду ОСОБА_1 звернувся лише 28 листопада 2024 року поза межами установлених процесуальних строків, а отже суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив позов без розгляду.

10. Підставою відкриття касаційного провадження є необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема приписів частини першої статті 122 КАС України та частини четвертої статті 123 КАС України.

ІІІ. Джерела права й акти їхнього застосування. Позиція Верховного Суду

11. Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та аналізуючи доводи касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Суд зазначає таке.

12. Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

13. Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

14. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п?ята статті 122 КАС України).

15. Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, зокрема, військова служба.

16. Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання причин пропуску строку звернення до суду з позовом в обов`язковому порядку має бути з`ясовано судом. Позивач має бути обізнаний про виникнення у суду питання щодо дотримання ним строку звернення до суду з позовом задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність підстав для його поновлення (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 460/626/19, від 14 липня 2022 року у справі № 380/10649/21 та від 02 квітня 2024 року у справі № 560/8194/20).

17. Так, у статті 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

18. Частиною першою статті 123 КАС України установлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

18.1. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 КАС України).

18.2. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).

19. Отже положення КАС України однозначно закріплюють, що у випадку встановлення судом факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом такій особі гарантується надання часу для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із наданням доказів поважності причин його пропуску.

20. Забезпечення реалізації такого права не залежить від інстанції суду, який виявив факт пропуску строку, оскільки такий факт може бути виявлений не лише до відкриття провадження у справі, але й на більш пізніх стадіях судового процесу.

21. Повертаючись до обставин справи, що розглядається, Верховний Суд зауважує, що апеляційний розгляд цієї справи відбувався в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Тому оформлення вимоги суду до сторони позивача щодо надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом можливо виключно шляхом постановлення письмової ухвали та її належного вручення стороні. Проте матеріали справи такої ухвали не містять.

22. Отже, у порушення вимог частини третьої статті 123 КАС України суд апеляційної інстанції не забезпечив позивачу можливості обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду, чим фактично позбавив його права на ефективний судовий захист.

23. Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції залишив позов без розгляду за відсутності правових підстав, з огляду на те, що обов`язковою умовою застосування приписів частини третьої статті 123 КАС України є попереднє з`ясування причин пропуску строку позивачем, через надання особі можливості подати відповідну заяву про його поновлення, з наступною оцінкою судом таких аргументів та їхньою перевіркою на підставі наданих доказів0.

24. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

25. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).

26. На підставі викладеного касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

27. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно виконати вимоги КАС України щодо надання позивачу можливості подати заяву про поновлення строку звернення до суду.

28. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність підстав, наведених у статтях 139, 140 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року скасувати, а справу № 280/11075/24 направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

3. Судові витрати не розподіляються.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючого судді: С.А. Уханенко

Судді: М.В. Білак

О.В. Кашпур