Справа № 380/18520/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2026-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/18520/24 пров. № А/857/13950/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року (суддя- Потабенко В.А., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/18520/24 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Теплосвіт Захід " до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Теплосвіт Захід звернулось в суд з позовом до Львівської митниці, у якому просило суд: визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про визначення митної вартості товарів № UA209000/2024/900239/2 від 26.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 26.03.2024 року № UA 209170/2024/001047.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 у справі №380/18520/24 адміністративний позов задоволено повністю.

В подальшому позивачем подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в якій просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи №380/18520/24 у розмірі 7570,00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року заяву задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь приватного підприємства Теплосвіт Захід 2000 гривень витрат на професійну правову допомогу.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, його оскаржила Львівська митниця, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати додаткове судове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2025 у справі №380/18520/24 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким у стягненні судових витрат відмовити повністю.

Оскільки апеляційна скарга подана на додаткове рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 7, 9 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Нормами частин 1, 5статті 143КАС України передбачено, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1ст. 252КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової допомоги № 23/14 від 15.05.2023; додаткової угоди № 6 від 20.08.2024 до Договору про надання правової допомоги №23/14 від 15.05.2023; акту від 10.10.2024 приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №23/14 від 15.05.2023.

Так, відповідно до умов договору, а саме п. 1.1. договору адвокатське об`єднання зобов`язується надавати на підставі звернення клієнта, правову допомогу, а саме: представляти інтереси клієнта в державних органах України, в т. ч. органах Державної податкової служби, органах Державної митної служби України, прокуратури, поліції, інших правоохоронних органах, місцевих загальних судах, загальних апеляційних судах, місцевих адміністративних судах, апеляційних адміністративних судах, Верховному Суді, органах місцевого самоврядування, державної виконавчої служби, а також перед іншими підприємствами, установами і організаціями.

На виконання умов договору адвокатським об`єднанням були надані відповідні послуги: зібрання в клієнта документів та їх аналіз та підготовка позовної заяви.

Розмір витрат підтверджується підписом на акті від 10.10.2024 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №23/14 від 15.05.2023.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витрати в розмірі 7570,00 грн. на професійну правничу допомогу адвоката дійсно понесені позивачем та підтверджено належними і допустимим доказами.

Разом з тим, дослідивши вказані вище письмові докази, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про зменшення розміру стягуваних судових витрат.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими ч. 5 ст. 134 КАС України, суд першої інстанції вірно зазначив, що: дана справа відноситься до справ незначної складності; розгляд справи хоча проведено в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін; дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання; представником позивача в межах розгляду цієї справи, крім позовної заяви, інших документів не подавалось.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відтак, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції, що заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а відтак суд першої інстанції підставно зменшив такі до 2000,00 грн.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідност.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2025 року у справі №380/18520/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Т. І. Шинкар