Справа № 280/4711/26
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

25 травня 2026 року Справа № 280/4711/26 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Чернова Ж.М. перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2016-2017 рр. в розмірі 5377,90 грн, на коефіцієнти у розмірі 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115, починаючи з 15.11.2025, та у розмірі 1,121, починаючи з 01.03.2026 для забезпечення індексації пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести починаючи з 15.11.2025 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії ОСОБА_1 за 2016-2017 рр. в розмірі 5377,90 грн, на коефіцієнти збільшення у розмірі 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та починаючи з 01.03.2026 на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,121 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115) та у зв`язку з цим здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі з видатків бюджету Пенсійного фонду України на виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у загальному порядку, встановленому цим Законом, а не з видатків на погашення заборгованості з виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) на виконання ретроспективних судових рішень та видатків на виплату пенсій у солідарній системі, перерахованих на виконання рішень суду.

Ухвалою від 20 травня 2026 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Недоліки позовної заяви запропоновано усунути шляхом подання до суду платіжного документу на підтвердження сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» (сплатити 1064,96 грн).

В ухвалі від 20 травня 2026 року було зазначено, зокрема, наступне: «… Матеріали позову містять квитанцію від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586 на суму 1064,96 грн про сплату судового збору за подання позовної заяви позивачем до Запорізького окружного адміністративного суду.

З приводу вказаної квитанції, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про судовий збір, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Під час перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що квитанція від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586 вже пред`являлась позивачем до суду по справі № 280/4544/26.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 рокупо справі №280/4544/26 позовна заява була повернута позивачу без розгляду по суті.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таке законодавче визначення передбачає, що на час вчинення процесуальної дії позивач, коли подає повторно позовну заяву, має сплати судовий збір за її розгляд і не вправі використовувати первісний документ про сплату цього платежу, доданий до первинної позовної заяви, яку суд залишив без розгляду. Запроваджене законодавче нововведення не обмежує і не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі звернення до суду, оскільки за законом такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної позовної заяви, яка була залишена без розгляду.

Отже, квитанція від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586 не може бути прийнята в якості сплати судового збору по справі №280/4711/26, а тому судовий збір повинен бути сплачений на загальних підставах.

В свою чергу, позивач не позбавлений права вирішити питання про повернення сплаченого судового збору в межах справи № 280/4544/26.

Під час ухвалення судового рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду з аналогічного питання, що викладена у постанові від 13.02.2019 по справі №1540/3297/18, від 12.10.2023 по справі №160/554/23.

Відповідно, судовий збір у межах даної справи позивачем не сплачено. …».

21 травня 2026 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що на підтвердження сплати судового збору позивачем долучено до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору від 12.05.2026 № 4736 4709-1631-6586 на суму 1064,96 грн. Суд зазначає, що судовий збір, сплачений квитанцією даною квитанцією на суму 1064,96 грн., був зарахований як судовий збір ОСОБА_1 за подання позовної заяви в іншій адміністративній справі № 280/4544/26. Звертає увагу суду на те, що по справі № 280/4544/26 ухвалою від 13.05.2026 року, позовну заяву ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві. Питання про судовий збір не вирішувалось. Наголошує на тому, що судовий збір належним чином зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку, установленому законом, не повертався. Звертає увагу суду на те, що позивач не звертавсь до суду із заявою про повернення сплаченого судового збору з огляду на наступне: Реалізовуючи своє право, відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», позивач, подаючи заяву про повернення сплаченого судового збору, створить зайве навантаження на роботу суду та органів Держказначейства. А власне, повернення сплаченого судового збору за квитанцією від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586 на суму 1064,96 грн., та повторна сплата судового збору позивачем в сумі 1064,96 грн., призведуть до того ж результату зарахування на казначейський рахунок суду судового збору в сумі 1064,96 грн. Наголошує на тому, що визначальним є факт надходження всієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Вище вказані дії мають надмірний формалізм, який при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушення права на справедливий захист, на що вказує Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 30 вересня 2020 року в справі №9901/144/20. Просить вважати усунутими недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, та постановити ухвалу про відкриття провадження у справі.

Судом установлено, що станом на час прийняття даної ухвали Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) містить відомості про сплачений позивачем судовий збір відповідно до квитанції від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586, який зараховано у справі №280/4544/26.

Статистична картка справи № 280/4544/26 містить відомості про зарахування судового збору, відповідно до наведеної вище квитанції до Державного бюджету України, отже, зарахування судового збору, згідно квитанції від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586 до цієї справи є неможливим.

За таких обставин суд не може прийняти наявну в позовній заяві квитанцію як належний доказ сплати судового збору, а тому дійшов висновку, що станом на день звернення позивача до суду із позовною заявою та на день подання заяви про усунення недоліків позовної заяви по даній справі позивачем не сплачено судовий збір.

В ухвалі від 20 травня 2026 року про залишення позовної заяви без руху було зазначено, що матеріали позову містять квитанцію від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586 на суму 1064,96 грн про сплату судового збору за подання позовної заяви позивачем до Запорізького окружного адміністративного суду. Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 рокупо справі №280/4544/26 позовна заява була повернута позивачу.

Звертаючись з позовом до Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/4711/26 представником позивача до матеріалів позову долучено ту ж саму квитанцію від 12.05.2026 № 4736-4709-1631-6586.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви.

Таким чином, наявний правовий механізм повернення таких коштів та позивач не позбавлений права звернутись із заявою про повернення суми сплаченого судового збору в зв`язку з поверненням позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не надано доказів сплати судового за звернення до суду з даним позовом, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконані.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Щодо твердження представника позивача про те, що вимога щодо сплати судового збору за повторно подану позовну заяву є проявом надмірного формалізму та порушує право на доступ до правосуддя.

Суд зазначає, що відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про судовий збір» законодавцем визначено правовий механізм справляння, обліку та повернення судового збору. Позивач не позбавлений права вирішити питання про повернення сплаченого судового збору в межах справи № 280/4544/26. За таких обставин, вимога щодо подання належного доказу сплати судового збору за подання позову по справі №280/4711/26 ґрунтується на положеннях Закону України «Про судовий збір», є однаковою для всіх учасників судового процесу, а тому не може розцінюватися як прояв надмірного формалізму чи непропорційне обмеження права на доступ до суду

Керуючись ст. 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви, згідно з частиною 8 статті 169 КАС України, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова