Справа № 340/1219/26
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/1219/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо непризначення ОСОБА_1 з 08.01.2026 року пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2023, 2024 та 2025 роки, та положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 08.01.2026 року, здійснивши її розрахунок відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням: показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення (2023, 2024, 2025 роки); індивідуального коефіцієнта заробітку (ІКЗ), обрахованого на підставі наявних в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області даних системи персоніфікованого обліку про заробітну плату Позивача за періоди страхового стажу з 2000 року; гарантії, передбаченої статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (не нижче 80% середньомісячного заробітку, з якого обчислюється пенсія) та виплатити різницю між фактично отриманою пенсією за вислугу років та призначеною пенсією за віком починаючи з 08.01.2026 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та одержує пенсію за вислугу років по лінії Міністерства внутрішніх справ України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

08.01.2026 звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV). Однак листом від 22.01.2026 №1439-546/Л-02/8-1100/26 отримав відмову. Також, йому було повідомлено, що підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки при розрахунку його пенсії за віком за нормами частини другої статті 114 Закону №1058-IV відсутні.

02.02.2026 знову звернувся до відповідача із заявою (зверненням) №310 про призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середнього заробітку за 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 2023-2025 роки) та із застосуванням положень статті 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345-VI). Поряд з цим, листом від 03.03.2026 №1100-0211-8/12583 Головне управління повторно відмовило у такому переході, зазначивши, що при умовно проведеному розрахунку пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону №1058-IV розмір пенсії складає 12408,55 грн, що менше за поточний її розмір.

Вказує на порушення відповідачем його права на вибір виду пенсії та порушення порядку розгляду заяви про перехід на інший вид пенсії.

Також, вважає протиправним проведення пенсійним органом "умовних розрахунків" пенсії та не застосування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду письмові пояснення, у яких заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає, що позивач з 28.03.2007 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за вислугу років по лінії Міністерства внутрішніх справ України відповідно до Закону №2262-XII.

Вказує, що заява ОСОБА_1 № 310 про перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV була передана для опрацювання за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заяву від 02.02.2026 повернуто до фронт офісу з підстав відсутності довідки-атестату про припинення виплати пенсії вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. Листом № 1100-0211-8/12583 від 03.03.2026 позивача повідомлено про недоцільність проведення вищезазначеного перерахунку пенсії.

Вважає, що Головне управління не є належним відповідачем у даній справі, адже рішення за результатами розгляду заяви позивача про перехід на іншу пенсію не приймало, не вчиняло будь-яких дій, чи бездіяльності відносно позивача.

29.04.2026 відповідач подав суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

10.03.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в строки, визначені частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

23.04.2026 ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області докази по справі.

05.05.2026 ухвалою суду витребувано у відповідача докази.

26.05.2026 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 28.03.2007 отримує пенсію за вислугу років, призначену за нормами Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Міністерства внутрішніх справ України.

08.01.2026 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV із застосуванням статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024, 2025 роки. Також зазначив, що у випадку здійснення розрахунку пенсії за віком відмовляється від отримання пенсії за вислугу років, призначену згідно із Законом №2262-ХІІ (а.с. 10).

Листом №1439-546/Л-02/8-1100/26 від 22.01.2026 відповідач повідомив, що у разі звернення позивача за переведенням на пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV обчислення розміру пенсії буде проведено з урахуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн х 1,17 x 1,11 x 1,11 x 1,14 x 1,197 x 1,0796 x 1,115) - 8913,83 грн, що в повній мірі відповідає вимогам абзацу другого частини третьої статті 45 Закону. Тому підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки при розрахунку пенсії за віком за нормами частини другої статті 114 Закону, відсутні (а.с. 11).

02.02.2026 ОСОБА_1 вдруге звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV (а.с. 12).

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом №1100-0211-8/12583 від 03.03.2026 повідомило позивачу, що при умовно проведеному розрахунку пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону №1058 розмір пенсії складе 12408, 55 грн, що є меншим за розмір пенсії за вислугу років (13174,05 грн), тому здійснювати перехід з одного виду пенсії на інший недоцільно (а.с. 13).

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 20.07.1987, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 17-18), 03.05.2007 позивач прийнятий на посаду контролера контрольно-пропускного пункту 2 категорії ВВО Державного підприємства "Дирекція підприємства, що будується на базі Новокостянтинівського родовища уранових руд";

13.05.2008 переведений учнем роздавальника вибухових матеріалів на дільницю буровибухових робіт з повним робочим днем в підземних умовах;

15.07.2008 позивач переведений роздавальником вибухових матеріалів другого розряду з повним робочим днем в підземних умовах.

Згідно довідки №44 від 15.09.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день на Новокостянтинівській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та у періоди, починаючи з 03.06.2008 по 31.08.2025 у виробництві "Гірничі роботи" був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку уранової руди та професією "роздавальник вибухових матеріалів" підземної дільниці буровибухових робіт з повним робочим днем на підземних роботах (а.с. 15-16).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Отже, Законом №1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Статтею 114 Закону №1058-IV врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною другою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України постановою від 31.03.1994 №202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі Список №202).

Пунктом 1 Списку №202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною другою статті 114 Закону №1058-IV пенсію мають працівники, за умови досягненням віку 50 років, наявністю необхідного страхового стажу та спеціального стажу по Списку №1.

Статтею 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" 02.09.2008 №345-VI (далі Закон №345-VI) встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.07.1987 позивач з 13.05.2008 працював учнем роздавальника вибухових матеріалів на дільниці буровибухових робіт з повним робочим днем в підземних умовах, а з 15.07.2008 переведений роздавальником вибухових матеріалів другого розряду з повним робочим днем в підземних умовах Державного підприємства "Дирекція підприємства, що будується на базі Новокостянтинівського родовища уранових руд".

Крім того, згідно довідки №44 від 15.09.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день на Новокостянтинівській шахті ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" та у періоди, починаючи з 03.06.2008 по 31.08.2025 у виробництві "Гірничі роботи" був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку уранової руди та професією "роздавальник вибухових матеріалів" підземної дільниці буровибухових робіт з повним робочим днем на підземних роботах, що передбачено: Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1 пунктом 1.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36; Списком № 1 розділом 1 підрозділом 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461; статтею 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія якого поширюється на працівників, які видобувають уранові руди та зайняті напідземних роботах повний робочий день (якщо чоловіки відпрацювали напідземних роботах не менш як 15 років), та відпрацював за зазначений період повний робочий день на підземних гірничих роботах - 15 років 11 місяців 14 днів.

Таким чином, як записами у трудовій книжці, так і довідкою №44 від 15.09.2025 підтверджено наявність у позивача стажу роботи за Списком 1 на підземних роботах повний робочий день тривалістю 15 років 11 місяців 14 днів, що перевищує мінімально необхідний стаж у 15 років, визначений Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» для поширення на особу гарантій, передбачених цим Законом. При цьому, станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії досяг повних 56 років.

Відтак позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058-ІV за умови наявності достатнього загального страхового стажу.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П= Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кз№ );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз вищезазначених положень дозволяє дійти висновку, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначений саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

Аналогічна правова позиція неодноразово наводилась у постановах Верховного Суду, зокрема від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17 від 13.12.2018 у справі №185/860/17).

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV.

Така позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, а також Верховним Судом у постанові від 16.06.2020 у справі № 514/1675/16-а, 18.08.2020 у справі № 263/6611/17.

Як встановлено судом, з 28.03.2007 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 08.01.2026.

Таким чином, при зверненні із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії за віком, позивач набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на призначення іншого виду пенсії (за віком на пільгових умовах) із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону №1058-IV, оскільки за таким призначенням звернувся вперше у січні 2026 року.

Відтак, при обчисленні розміру пенсійної виплати відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України має застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2023-2025 роки, як того вимагає частина друга статті 40 Закону №1058-IV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 у справі №720/208/17, від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 18.08.2020 у справі №263/6611/17, від 28.09.2022 у справі №184/886/17, від 29.03.2023 у справі №240/4170/19, від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За приписами абзацу першого частини 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За приписами абзацу першого частини 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом 1.1. Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, рішення про призначення, перерахунок, відмову у призначенні чи перерахунку пенсії за наслідками розгляду поданих документів має бути оформлене розпорядчим індивідуальним правовим актом - рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, а не листом у відповідь на заяву.

Як встановлено судом, 08.01.2026 позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV.

Вказана заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у порядку, встановленому Законом України Про звернення громадян, та надана відповідь листом від 22.01.2026 №1439-546/Л-02/8-1100/26.

Тобто, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень фактично жодного рішення за результатами розгляду не прийняв, що ним і не заперечується.

У листі від 22.01.2026 №1439-546/Л-02/8-1100/26 відповідач повідомив, що у разі звернення за переведенням на пенсію за віком відповідно до частини другої статті 114 Закону, обчислення розміру пенсії буде проведено з урахуванням проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн х 1,17 x 1,11 x 1,11 x 1,14 x 1,197 x 1,0796 x 1,115) - 8913,83 грн. При цьому, підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023, 2024 та 2025 роки при розрахунку його пенсії за віком за нормами частини другої статті 114 Закону №1058-IV відсутні.

Водночас, за наслідками розгляду заяви від 08.01.2026 відповідач, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний був вчинити дії для розгляду її по суті з прийняттям відповідного рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа, який суд не вважає належною відмовою у призначені пенсії позивачу на підставі прямої дії Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Суд враховує, що подана ОСОБА_1 заява від 08.01.2026 не відповідає формі, яка встановлена Порядком №22-1. Разом з тим, Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності не розгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком №22-1, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).

У постанові Верховний Суд від 23.09.2024 у справі №620/2027/23 навів правовий висновок, згідно якого доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.07.2025 у справі №580/710/24.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення відповідача про призначення/відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-IV за наслідками розгляду поданої 08.01.2026 заяви та доданих документів після спливу встановленого законом 10 денного строку розгляду заяви свідчить про те, що орган її розглянув не у спосіб, визначений законом, оскільки не прийняв жодного розпорядчого акту (рішення). Отже, у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність.

З огляду на встановлені судом обставини неналежного розгляду порушеного позивачем питання, а саме у порядку Закону України Про звернення громадян, який не стосується пенсійного забезпечення громадян та не регулює порядок призначення та перерахунку пенсій, враховуючи відсутність рішення про відмову у перерахунку пенсії, суд вважає передчасними вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 08.01.2026 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2023-2025 роки, індивідуального коефіцієнта заробітку (ІКЗ), обрахованого на підставі наявних в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області даних системи персоніфікованого обліку про заробітну плату за періоди страхового стажу з 2000 року, та згідно 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З урахуванням наведеного, належним та ефективним способом захисту порушеного права на переконання суду є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 08.01.2026 та вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058-IV з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо доводів відповідача про те, що належними відповідачами у даній справі мають бути Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, суд зазначає наступне.

Предметом розгляду у цій справі є протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо непризначення з 08.01.2026 (дати первинного звернення) пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення (2023, 2024, 2025 роки).

Позивачем будь-які рішення, дії чи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у даній справі не оскаржується.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 просить назначити йому пенсію за віком саме з 08.01.2026, а відповідну заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та надано відповідь листом від 22.01.2026 №1439-546/Л-02/8-1100/26.

Крім цього, ухвалою від 05.05.2026 витребувано у відповідача рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду звернень позивача про перехід на інший вид пенсії. Проте відповідач повідомив суд про відсутність відомостей про прийняття зазначеними управліннями будь-яких рішень, за результатом розгляду заяви від 02.02.2026.

Отже, цей спір не стосується правовідносин позивача з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому саме Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області є належним відповідачем у даній справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач належних і достатніх доказів, які б підтверджували правомірність своєї бездіяльності не надав, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 665,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-з

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.01.2026 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача від 08.01.2026 та вирішити питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК