Справа № 320/12256/25
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року м. Київ справа №320/12256/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС до Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» про стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків платника податків,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, електронна адреса: ) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт», у якому просить суд прийняти рішення на користь Головного управління ДПС у м. Києві, яким стягнути кошти платника податків з усіх розрахункових рахунків на суму податкового боргу у розмірі 72095,57 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що за відповідачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість у визначеному розмірі, який виник внаслідок несплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Вказана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року відкрите спрощене провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу надати суду відзив на адміністративний позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Станом на час прийняття даного рішення по справі, відзив від ТОВ «В-Ліфт» не надходив.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про направлення відповідачу на його адресу реєстрації (Україна, 03061, місто Київ, пр. Відрадний, будинок 95Г, офіс 422) копії ухвали суду про відкриття провадження по справі згідно з ідентифікатором №355.

Зазначене відправлення №355 було надіслане судом 24.03.2025 року, проте повернулося на адресу суду з незалежних від останнього причин.

Згідно з ч. 10 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України відповідне поштове відправлення вважається належним чином врученим.

Відтак 15-ти денний строк, з урахуванням поштового перебігу, сплинув.

З огляду на приписи частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про розгляд справи у порядку скороченого провадження.

На час прийняття рішення у даній справі заперечення проти позову або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «В-ЛІФТ» () (надалі відповідач/ТОВ «В-ЛІФТ») перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, ТОВ «В-ЛІФТ» () на момент звернення до суду обліковується заборгованість на загальну суму - 72095,57 грн, з податку на додану вартість (14010100).

Вказана заборгованість зі сплати податків виникла за наслідками контрольно- перевірочної роботи та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, а саме:

податкового повідомлення-рішення від 24.07.2024 № 802650414;

податкового повідомлення-рішення від 07.08.2024 № 893470413;

податкового повідомлення-рішення від 20.11.2024 № .

Зазначені податкові повідомлення - рішення були надіслані на адресу відповідача та повернулися у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 17.06.2024 року №0-2615, яка була направлена поштою та повернулася у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання згідно з відправленням №088.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами пункту 59.1 статті 59 ПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Контролюючим органом були вжиті заходи по стягненню податкового боргу, а саме, сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 17.06.2024 року №0-2615 на суму 53812,00 грн, яка направлялася на адресу відповідача та повернулася у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання згідно з відправленням №088.

Положенням пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що грошове зобов`язання в сумі 72095,57 грн є узгодженим.

Відповідно до вимог підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд звертає увагу відповідача, що у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов`язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу.

Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються узгодження грошового зобов`язання та наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість примусового стягнення податкового боргу (несплата податкового боргу після отримання податкової вимоги).

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути до бюджету на користь Головного управління ДПС у м. Києві з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ЛІФТ», відкритих у банках, що обслуговують такого платника, податковий борг у розмірі 72095,57 грн (сімдесят дві тисячі дев`яносто п`ять гривень, 57 копійок).

Позивач: Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (, місцезнаходження Україна, 04116, місто Київ, вул.Шолуденка, будинок 33/19).

Відповідач: Товариств з обмеженою відповідальністю «В-ЛІФТ» (; Україна, 03061, місто Київ, пр.Відрадний, будинок 95Г, офіс 422).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.05.2026.

Суддя Панченко Н.Д.