Справа № 420/27099/25
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 травня 2026 року

м. Київ

справа №420/27099/25

адміністративне провадження № К/990/20814/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів Білак М.В., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року у справі №420/27099/25

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 30 січня 2020 року по 19 липня 2022 року з урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, за період з 18 червня 2025 року по 30 червня 2025 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 16 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року; грошового забезпечення за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року; грошового забезпечення за період з 01 січня 2022 року по 19 липня 2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року; грошового забезпечення за період з 18 червня 2025 року по 30 червня 2025 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На дане рішення відповідачем подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року, у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору та доказів направлення на адресу позивача копії апеляційної скарги.

На виконання вимог зазначеної ухвали апелянтом до суду надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення, продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 420/27099/25 на 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду, апелянтом надано докази сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. Втім, при зверненні до апеляційного суду апелянт мав сплатити 1453,44 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2026 року продовжено Військовій частині НОМЕР_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 420/27099/25 на 10 днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року у справі №420/2709/25 повернуто апелянту з тих підстав, що станом на 13 квітня 2026 року, момент винесення ухвали, недоліки не усунуті.

До Верховного Суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшла касаційна скарга, у якій відповідач просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, П`ятим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 06 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк 10 днів усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору та доказів направлення на адресу позивача копії апеляційної скарги.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року та 17 березня 2026 року скаржнику було продовжено строк на усунення недоліків.

Як установлено судом апеляційної інстанції та не спростовано скаржником, станом на 13 квітня 2026 року вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржником не виконані.

У зв`язку з не виконанням вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.

Разом з тим скаржником не виконано вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині надання до суду доказів направлення на адресу позивача копії апеляційної скарги.

Отже, у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліку апеляційної скарги шляхом, визначеним ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року про залишення апеляційної скарги без руху, що є підставою для повернення апеляційної скарги.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України; правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню; суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року у справі №420/27099/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

М.В. Білак

М.І. Смокович

Судді Верховного Суду