Справа № 340/7302/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
19 травня 2026 року м. Дніпросправа № 340/7302/24
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Сагайдацька» адвоката Науменка І.Ф. про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року в адміністративній справі за позовом Приватне-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Сагайдацька» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року заяву представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Сагайдацька» здійснені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишено без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року залишено без змін.

Позивачем та відповідачем на додаткове рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року апеляційні скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Сагайдацька» та Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишено без задоволення.

Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року залишено без змін.

В подальшому до Третього апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, якою стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Сагайдацька» витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 30 160,00 грн.

Від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання, відповідно до якого просить в задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови відмовити. Вказує, сума правничої допомоги є неспівмірною із витраченим адвокатом часом для підготовки позовної заяви та складністю судової справи. Зазначають, що дана справа не вирізняється особливою складністю формування правової позиції та доказової бази. Разом з тим, послуги щодо аналізу матеріалів справи та первинних документів дублюються та позивачем не доведено, в чому конкретно полягала виконана робота правником та чи інша робота в його інтересах.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення витрат.

Частина 4 статті 134 КАС України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України, в разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (за умови попередження про це до прийняття рішення по суті).

Аналогічний висновок щодо застосовування норм процесуального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №620/2936/20.

Згідно матеріалів справи 04.03.2025 у заяві про вирішення питань про розподіл судових витрат, тобто до прийняття рішення по суті, представником позивача зроблено письмову заяву про те, що просить вирішити питання про стягнення судових витрат, понесених позивачем після винесення судом апеляційної інстанції остаточного судового рішення. Постанова Третього апеляційного адміністративного суду винесена 05.08.2025, заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду 08.08.2025.

Отже, представником позивача дотримано процедуру звернення до суду із заявою про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо сум витрат, які підлягають стягненню на користь позивача слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що представництво інтересів позивача у справі здійснюється між Адвокатським об`єднанням «Науменко, Боруш і партнери» та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством агрофірма «Сагайдацька» 30.09.2024 укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 58.

Розділом 2 «Предмет договору» визначено, що адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу, а клієнт зобов`язаний сплатити адвокатському об`єднанню гонорар та відшкодувати (за наявності) фактичні витрати.

Відповідно до пункту 2.2 Розділу, деталізація професійної правничої допомоги та умови її надання узгоджуються сторонами у відповідній заявці, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Актом від 07.03.2025 № 2 про приймання професійної правничої допомоги на підставі договору № 58 від 30.09.2024 визначено, що клієнту надано наступні види послуг, а саме:

- складання апеляційної скарги на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі № 340/7302/24, справи по КАСУ (28.02.2025), на загальну суму 6 000,00 грн;

- складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду від 14.01.2025 у справі № 340/7302/24, справи по КАСУ, ціна позову від 500 тис. до 1 млн. (03.03.2025), на загальну суму 24 000,00 грн;

- складання відзиву на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 у справі № 340/7302/24, справи по КАСУ (04.03.2025), на загальну суму 6 000,00 грн;

- відправка процесуального документу до суду (позову, клопотань, інших заяв з невід`ємними додатками) засобами «Електронного суду» та/або електронною поштою з дотриманням вимог у сфері електронного документообігу, на загальну суму 240,00 грн;

Отже, загальна вартість послуг, наданих адвокатським об`єднанням клієнту складає 36 240,00 грн.

На підтвердження витрат на надання правової допомоги під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, заявником окрім акту прийому-передачі наданих послуг, надано:

- рахунок №58/1-АС/3 від 07.03.2025 на суму 36 240,00 грн. Найменування послуги: правнича допомога, згідно з актом №2 від 07.03.2025, договір №58 від 30.09.2024, заявка №1-АС від 01.11.2024;

- платіжна інструкція №3796 від 10.03.2025 на суму 36 240,00 грн з призначенням платежу: оплата рахунку №58/1-АС/3 від 07.03.2025 а правничу допомогу без ПДВ.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 по справі №922/2685/19.

З огляду на вказані норми, колегія суддів вважає, що позивач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлена представником позивача сума понесених позивачем витрат на правову допомогу є завищеною.

При цьому колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами 7, 8, 9 ст. 139 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 02.09.2020 по справі №826/4959/16 вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися у тому числі через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, якими позивач підтверджує вартість понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, а також беручи до уваги заперечення відповідача на заяву товариства, суд апеляційної інстанції вважає, що визначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного перегляду справи, яка підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, заявлена представником позивача, є неспівмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Відповідно до матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що сплачені позивачем витрати на професійну правову допомогу підлягають поверненню у розмірі 5 000,00 грн, які і були стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в цій справі надання правничої допомоги з приводу вирішення питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з позовом, яка є більш складною, і потребувала більшого аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Таким чином, проаналізувавши вищевказане та враховуючи рівень складності саме цієї справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Сагайдацька» підлягають стягненню понесені судові витрати на суму 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 143, 252, 311, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Сагайдацька» адвоката Науменка І.Ф. задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Сагайдацька» 3 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров