Справа № 460/15159/25
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

20 травня 2026 рокуЛьвівСправа № 460/15159/25 пров. № А/857/43719/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Онишкевича Т. В.
суддів -Гудима Л. Я.
Качмара В. Я.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові заяву Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про ухвалення додаткового судового рішення за наслідками розгляду його апеляційної скарги на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПУС НЕТВОРКС» до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними та скасування рішень та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «КАМПУС НЕТВОРКС» (далі ТОВ «КАМПУС НЕТВОРКС») звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі ВДВС), у якому просило визнати протиправним та скасувати:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №78838152 від 13.08.2025 головного державного виконавця Гавриленко Олени Яківни (далі Виконавець) ВДВС;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавця у сумі 300 грн від 13.08.2025 Виконавця;

- постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 4530 грн від 13.08.2025 Виконавця.

Окрім того, ТОВ «КАМПУС НЕТВОРКС» просило стягнути на його користь з Державного бюджету грошові кошти у сумі 50130 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 у справі № 460/15159/25 позов було задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано постанови Виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2025 ВП №28838152; про стягнення виконавчого збору від 13.08.2025 ВП №28838152; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2025 ВП №28838152.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ТОВ «Кампус Нетворкс» суму судового збору у розмірі 7267 грн 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 апеляційну скаргу ВДВС задоволено частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 у справі № 460/15159/25 скасовано у частині задоволення позову ТОВ «КАМПУС НЕТВОРКС» та у задоволенні таких позовних вимог відмовлено.

09.04.2026 апеляційним судом зареєстровано заяву ВДВС про ухвалення додаткового судового рішення з питань розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України заява розглядається у порядку письмового провадження.

Вирішуючи по суті вимоги заяви ВДВС про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як слідує з матеріалів справи, 09.04.2026 ВДВС подав заяву, у якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ «КАМПУС НЕТВОРКС» на його користь судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 10900,80 грн. На підтвердження понесених витрат відповідачем до заяви додано платіжну інструкцію №1 від 06.11.2025.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2026 апеляційну скаргу ВДВС задоволено частково. Скасовано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 у справі № 460/15159/25 у частині задоволення позову ТОВ «КАМПУС НЕТВОРКС» та у задоволенні таких позовних вимог відмовлено.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, що підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Аналіз змісту частин 1 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи.

Такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаний із завданням адміністративного судочинства, яке полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено можливості присудження суб`єкту владних повноважень, на користь якого ухвалене судове рішення за наслідками апеляційного перегляду у адміністративній справі, з другої сторони судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи наведене апеляційний суд приходить до переконання, що заява Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про ухвалення додаткового рішення є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 252, 311, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд:

УХВАЛИВ:

заяву Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 460/15159/25 щодо розподілу витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар