Справа № 240/2801/26
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення заяви (клопотання, заперечення)

25 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/2801/26

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 року у справі №240/2801/26 позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправну бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 19.07.2022 по 29.09.2022.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період з 19.07.2022 по 29.09.2022 у розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць.

15.05.2026 року до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №240/2801/26 в частині стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що судом не вирішено питання в частині стягнення на користь позивача судових витрат за надання правничої допомоги у сумі 14 000 грн. На доведення понесених судових витрат, в частині витрат на професійну правничу допомогу, надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правової допомоги від 09.10.2025 року, укладеного, між Позивачем, як Клієнтом, та Адвокатом Чернегою Інною Федорівною, акт про прийняття - передачі послуг від 13.05.2026року, детальний опис/Розрахунок про надання послуг професійної правничої допомоги від 13.05.2026року за договором №159 від 09.10.2025 року, платіжну інструкцію про оплату послуг на 14 000,00 тис грн. від 09.10.2025року.

Від представника Відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в обґрунтування яких зазначив, що розмір витрат на професійну правову допомогу у сумі 14 000,00 грн є завищеним, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні рішення.

Більш того, на думку представника Відповідача, представником Позивача ці ж самі документи на підтвердження витрат на правову допомогу долучено до матеріалів іншої адміністративної справи №240/25118/25 між тими ж самими сторонами.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Одночасно частиною 3 статті 143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Разом з тим, ні при поданні позову, ні під час розгляду справи по суті Позивачем (її представником) не заявлялося про намір подати докази щодо розміру судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, рішення у справі ухвалено 12.05.2026 року, тоді як із заявою про ухвалення додаткового рішення та доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу представник Позивача звернувся лише 15.05.2026 року.

Ні в позовній заяві ні в заяві про ухвалення додаткового рішення не зазначено про жодні поважні причини, які перешкоджали подати такі докази до ухвалення судового рішення.

Більш того, на підтвердження таких витрат долучено платіжну інструкцію про оплату послуг на 14 000,00 тис грн. від 09.10.2025року, яка одночасно долучена до матеріалів іншої адміністративної справи №240/25118/25 між тими ж самими сторонами на підтвердження аналогічних витрат по цій справі.

Подання представником Позивача на підтвердження розміру понесених Позивачем судових витрат (витрат на правничу допомогу) однієї і тієї ж платіжної інструкції від 09.10.2025року по двом різним адміністративним справам (№240/25118/25 та №240/2801,26) між тими ж самими сторонами судом може розцінюватися як зловживання процесуальними правами або фальсифікацією матеріалів справ.

Таким чином, Позивачем не дотримано вимог частини 7 статті 139 та частини 3 статті 143 КАС України щодо порядку та умов подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява представника Позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №240/2801/26 - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк