Справа № 380/1320/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2026 року

м. Київ

справа №380/1320/25

адміністративне провадження №К/990/18410/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Уханенка С.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №380/1320/25, за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 15 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2023 року №1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, - січень 2008 року;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 15 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення, із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців), - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2024 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 15 серпня 2017 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 15 серпня 2017 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 15 серпня 2017 року до 28 лютого 2018 року, із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу;

- зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 15 серпня 2017 року до 28 лютого 2018 року, із застосуванням - січня 2008 року як місяця підвищення доходу та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2025 року відмовлено Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду документа про сплату судового збору.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2025 року апеляційну скаргу Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі №380/1320/25 повернуто особі, яка її подала, на підставі 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

20 листопада 2025 року Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі №380/1320/25.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року визнано неповажними наведені Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; апеляційну скаргу Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року залишено без руху. Установлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги у десять днів з моменту отримання ухвали шляхом подання до Суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску та наданням відповідних доказів.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року визнано неповажними наведені Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; відмовлено Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року; відмовлено Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у відкритті апеляційного провадження на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

23 квітня 2026 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №380/1320/25.

Суддя Радишевська О.Р. 11 травня 2026 року перебувала у відпустці, відповідно до наказу від 29 квітня 2026 року №1357/0/6-26.

Суддя Радишевська О.Р. з 12 травня до 18 травня 2026 року перебувала у відрядженні , відповідно до наказу від 28 квітня 2026 року №1320/0/6-26.

Вирішення питання про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою вирішується після повернення судді Радишевської О.Р. з відрядження.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року встановлено, що її було постановлено у порядку письмового провадження, повний текст якої складено цього ж дня.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 16 січня 2026 року.

Водночас касаційну скаргу направлено скаржником до Суду через підсистему «Електронний суд» 23 квітня 2026 року, тобто з порушенням встановленого законом строку на вчинення відповідних процесуальних дій.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в строк установлений законом, він вже звертався до Суду з касаційною скаргою та заявляв клопотання про відстрочення сплати судового збору, однак ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2026 року у задоволенні клопотання про відстрочення його сплати було відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом подання документу про сплату судового збору. Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2026 касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала. Скаржник просить урахувати, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, виділених для фінансування Збройних Сил України і за відсутності відповідних асигнувань Міністерства оборони України фактично позбавлена можливості сплатити судовий разом із поданням касаційної скарги. Зазначає, що відсутність (несвоєчасність) такого фінансування сталася з незалежних скаржника причин (збройної агресії російської федерації проти України, введення воєнного стану та як наслідок, спрямування бюджетних коштів виділених для фінансування Міністерства оборони України на заходи спрямовані на відсіч збройної агресії проти України.

Перевіривши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Так, аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє зробити висновок, що учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений процесуальним законом строк.

Приписами частини другої статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Усталеною є практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Суд звертає увагу, що установа чи організація, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з такого бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для продовження зазначеного строку.

Суд заважує, що реалізація повторного звернення до касаційного суду з касаційною скаргою має бути здійснена без суттєвих затримок та зайвих зволікань, що демонструє добросовісне ставлення особи до своїх процесуальних обов`язків.

У цій справі встановлено, що ухвалою від 19 березня 2026 року Верховний Суд касаційну скаргу відповідача повернув, оскільки скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 03 лютого 2026 року про залишення касаційної скарги без руху, копію цієї ухвали відповідач отримав цього ж дня у особистому кабінеті у підсистемі «Електронний суд» о 20:10. Повторно з касаційної скаргою відповідач звертається 23 квітня 2026 року.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, Суд зазначає таке.

Після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 будь-яких змін в аспекті перебігу процесуальних строків на касаційне оскарження судових рішень та їх обчислення до КАС України не вносилося.

Цим Указом в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який був неодноразово продовжений і триває дотепер.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Суд погоджується, що введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування суб`єктів владних повноважень. Однак сама ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Суд не заперечує, що обставини введенням в Україні воєнного стану могли утруднити дотримання строку на касаційне оскарження, однак зазначені доводи скаржника не підтверджені жодними доказами.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною та підтверджений відповідними доказами.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього публічного органу.

За таких обставин зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З урахуванням наведеного, Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

Керуючись статтями 44, 248, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №380/1320/25.

Касаційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №380/1320/25 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська С.А. Уханенко В.Е. Мацедонська