Справа № 620/9296/24
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2026 року

м. Київ

справа №620/9296/24

адміністративне провадження № К/990/19152/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Радишевської О. Р., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №620/9296/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки належних при звільненні грошових сум по день фактичного розрахунку: з 17 жовтня 2023 року по 25 квітня 2024 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки належних при звільненні грошових сум по день фактичного розрахунку, а саме: з 17 жовтня 2023 року по 25 квітня 2024 року включно, обчислений відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року (в тому числі грошову допомогу на оздоровлення за 2020 - 2023 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки), із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року прийнято до провадження справу та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 своєчасного повного розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 235749,92 грн з відрахуванням зборів, податків та інших обов`язкових платежів з вказаної суми.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, у відповідні роки, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, у відповідні роки, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Радишевської О. Р. з 12 по 18 травня 2026 року (наказ від 28 квітня 2026 року №1320/0/6-26), питання про відкриття провадження за касаційною скаргою вирішується в перший день після виходу судді з відпустки.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2026 року (провадження №К/990/19152/26), відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №620/9296/24 на підставі частини першої статті 333 КАС України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Аналіз змісту зазначеної норми КАС України свідчить, що дана норма процесуального закону є імперативною, тобто такою, що прямо вказує на правило поведінки та не допускає жодних відхилень від цього правила.

Таке процесуальне обмеження передбачене пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наявність ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на ці самі судові рішення, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

При цьому, Верховний Суд не наділений повноваженнями надавати оцінку іншій ухвалі, постановленій Верховним Судом у порядку визначеному цим Кодексом.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року у справі №620/9296/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

О. Р. Радишевська