Справа № 240/5570/26
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/5570/26

категорія 111030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємство "Миролюбівське" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Приватне підприємство "Миролюбівське" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області, оформлене листом №4870/6/06-30-24-08 від 10.02.2026, яким Приватному підприємству "Миролюбівське" відмовлено у скасуванні штрафних (фінансових) санкцій визначених за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме: штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 590 597, 10 грн, а також пені у розмірі 1261409,73 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області, оформлене листом №4870/6/06-30-24-08 від 10.02.2026, яким Приватному підприємству "Миролюбівське" відмовлено у скасуванні штрафних (фінансових) санкцій визначених за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 № 8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 863137,86 грн, а також пені у розмірі 2180357, 28 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області скасувати штрафні (фінансові) санкції, визначених підприємству "Миролюбівське" за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 590597,10 грн, а також пені у розмірі 1261409,73 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області скасувати штрафні (фінансові) санкції, визначених підприємству "Миролюбівське" за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 863 137, 86 грн, а також пені у розмірі 2180357,28 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Житомирській області №0-0630 від 02.02.2026 до Приватного підприємства "Миролюбівське" про стягнення заборгованості у розмірі 5242295,84 грн;

- визнати протиправним та скасувати рішення начальника ГУ ДПС у Житомирській області () №490/06-30-13-02 від 03.02.2026 про опис майна Приватного підприємства "Миролюбівське" у податкову заставу;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Приватного підприємства "Миролюбівське" шляхом відображення результатів судового оскарження та виключення відомостей про нарахування штрафних (фінансові) санкції, визначених підприємству Миролюбівське за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 863 137, 86 грн, а також пені у розмірі 2180357, 28 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків приватного підприємства "Миролюбівське" шляхом відображення результатів судового оскарження та виключення відомостей про нарахування штрафних (фінансові) санкції, визначених підприємству "Миролюбівське" за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8, а саме штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 590597,10 грн, а також пені у розмірі 1261409,73 грн.

В обґрунтування позову вказує, що положення підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України застосовується у випадку, коли за результатами податкової перевірки, проведеної після 1 серпня 2023 року в період дії воєнного стану, контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні визначено суму основного податкового зобов`язання (без штрафних санкцій), яку платник сплатив упродовж 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання такого рішення. У такому разі штрафні санкції вважаються скасованими, а пеня не нараховується.

Представник позивача зазначає, що з огляду на надану нормами указаного Закону можливість та розраховуючи на реальність їх застосування, Приватне підприємство "Миролюбівське" після отримання 13.01.2026 податкових повідомлень-рішень від 31.12.2025 № 8, №8 сплатило визначені у них суми податкових зобов`язань та звернулось до Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою № 29/01 від 29.01.2026 про своє бажання застосувати приписи, передбачені підпунктом 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України до штрафних санкцій та нарахованої пені за податковими повідомленнями-рішеннями від 31.12.2025 №8, № 8.

Позивач вказує, що 10.02.2026 ПП "Миролюбівське" отримало від Головного управління ДПС у Житомирській області лист за №4870/6/06-30-24-08 яким повідомлено про відмову у застосуванні до Приватного підприємства "Миролюбівське" приписів, передбачених підпунктом 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України з тих підстав, що грошові зобов`язання за податковими повідомленнями - рішеннями від 31.12.2025 це не суми податкового зобов`язання, нараховані за наслідками проведеної документальної перевірки, а суми самостійно нараховані податковим агентом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає про наявність підстав для застосування до ПП "Миролюбівське" підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а оскаржувані рішення відповідача вважає протиправними та такими, що порушують права та інтереси позивача.

Суддя своєю ухвалою від 17.02.2026 прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила загальне позовне провадження та призначила підготовче судове засідання.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 05.03.2026 (вх. від 09.03.2026). Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що перевіркою дотримання встановлених строків сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб встановлено порушення підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, підпункту168.4.7 пункту 168.4 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме встановлено: - несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу фізичних осіб у вигляді заробітної плати на загальну суму 5 413 799,44 грн. - несплата податку на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати в загальній сумі 1 348 256,40 грн.,

Представник відповідача зазначає, що станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки) несплачено податок на доходи фізичних осіб з доходів інших ніж заробітна плата в сумі 2 959 046,39 грн. Суми грошового зобов`язання у розмірі 2959046,39 грн та 1 348 256,40 грн. - це не суми податкового зобов`язання, нараховані за результатом документальної перевірки, а самостійно нараховані податковим агентом і не перераховані станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки). Податковий агент зобов`язаний був сплатити суму податкового зобов`язання самостійно визначеного ним з доходів, що виплачувались на користь фізичних осіб та за рахунок таких виплат, у строки, передбачені ПК України. Тобто, ПП «Миролюбівське» за перевіряємий період самостійно визначило собі податкове зобов`язання, що підтверджуються наданими для перевірки оборотно - сальдовими відомостями по рах. 6411 (ПДФО із заробітної плати) та 6411/1 (ПДФО з доходів інших ніж заробітна плата).

Представник відповідача висновує, що результати перевірки лише підтвердили факти несплати (несвоєчасної сплати) податкових зобов`язань визначених платником самостійно, а тому вимоги пп. 69.37 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України не можуть бути застосовані до ПП «Миролюбівське» та як наслідок, ГУ ДПС правомірно визначено штрафні (фінансові) санкції та пеня за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8 та за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8. Висновок ГУ ДПС оформлений листом від 10.02.2026 №4870/6/06-30-24-08, яким приватному підприємству "Миролюбівське" відмовлено у скасуванні штрафних (фінансових) санкцій та не нарахування пені визначених за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8 та за податковим повідомленням-рішенням від 31.12.2025 №8 прийнятий на підставі та у межах повноважень є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам чинного законодавства.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідь на відзив надійшла до суду 21.03.2026 (вх. від 24.03.2026). Заперечуючи викладені у відзиві аргументи відповідача, представник позивача зазначив, що ПП Миролюбівське, отримавши 13.01.2026 винесені на підставі Акта від 24.11.2025 №23817/06-30-07-01/36297695 податкові повідомлення рішення, до 26.01.2026 сплатило визначені у них суми податкових зобов`язань у розмірі 1348256, 40 грн та 2 959046,39 грн відповідно. На думку позивача, ПП Миролюбівське виконала всі передумови, які дають підстави для застосування підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України. У відповідь на доводи відповідача про те, що сума сплаченого податкового зобов`язання за ППР нібито є «самостійно визначеною платником», Позивач зазначає наступне: Наразі, існують два чітко розмежовані способи визначення податкового зобов`язання, передбачені пунктами 54.1 та 54.3 статті 54 ПКУ. Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПКУ - самостійне визначення зобов`язання відбувається виключно шляхом подання платником податкової декларації або Відповідно до п. 54.3. ст. 54 ПКУ - контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму, якщо він проводить перевірку і виявляє порушення. Результатом цього є саме ППР, як адміністративний акт, який платник має право оскаржити. За вказаних у позові обставин, позивач стверджує, що у даній справі підставою для виникнення податкового зобов`язання у розмірі 1348256,40 грн та 2959046,39 грн стали безпосередньо прийняті саме у порядку пункту 54.3 статті 54 ПКУ Податкові повідомлення-рішення (ППР) від 31.12.2025 №8, № 8 відповідно, на підставі яких також за виявленні порушення ст. 125-1 ПКУ, платника притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафів, передбачених цією ж статтею штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Вказані відомості прямо зазначено у самих податкових повідомленнях - рішеннях від 31.12.2025. Таким чином, правова природа нарахованої суми це адміністративний акт контролюючого органу, а не волевиявлення платника. При чому, податкове законодавство чітко розмежовує: декларація це п. 54.1 (самовизначення), а ППР за результатами перевірки це п. 54.3 (визначення органом). Одне не може стати іншим внаслідок сплати. Посилання відповідача на самовизначення, через відображення суми податкового зобов`язання у відповідних регістрах бухгалтерського облік (оборотна сальдова відомість), не базується на положеннях законодавства, оскільки сальдо на кінець року є лише технічним відображенням розрахунків, задля подальшого складання та подання відповідної податкової та фінансової звітності. Якщо в такому сальдо відображена сума за ППР, вона не стає «декларативною», а залишається результатом перевірки, щодо якої ПП Миролюбівське виконали умови сплати для скасування штрафів. Також варто зазначити, що сплата основного зобов`язання за вищевказаними ППР протягом 30 днів - це виконання умови спеціальної норми п. 69.37 ПКУ, яка вказує на можливість правомірної поведінки платника, спрямованої на отримання встановленої законом пільги (звільнення від штрафів), а не зміна правової природи нарахування. Просить позов задовольнити.

Протокольною ухвалою від 08.04.2026 постановлено закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 15.04.2026.

Ухвалою суду від 15.04.2026 відмовлено Приватному підприємству "Миролюбівське" у забезпеченні позову.

Протокольною ухвалою від 15.04.2026 постановлено подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні.

У період із 17.04.2026 по 24.04.2026 головуюча у справі суддя перебувала на навчанні.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Житомирській області від 18.09.2025 №2527-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ПП«Миролюбівське» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору та з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 30.06.2025.

За результатами перевірки складено акт №23817/06-30-24-08/36297695 від 24.11.2025 (далі - Акт від 24.11.2025).

У Акті від 24.11.2025 вказано:

"Перевіркою питань щодо повноти сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб згідно наданих головних книг, оборотних відомостей по рах. 6411 нарахування та сплати податку на доходи встановлено, що в періоді з 01.01.2019 по 30.06.2025 (в період з 01.03.2020 по 26.05.2022 тривала дія мораторію на застосування штрафних санкцій в зв`язку з карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України по всій території України короновірусної хвороби (COVID 19) та з 01.03.2020 по 30.06.2023 тривав карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України по всій території України короновірусної хвороби (COVID 19)), податок до бюджету податковим агентом сплачувався несвоєчасно та не в повному обсязі" (а.с. 29).

"Станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки) не сплачено податок на доходи фізичних осіб в сумі 1348256,40 грн, в тому числі: частково за листопад 2024 року в сумі 259574,54 грн, грудень 2024 року в сумі 158062,27 грн, січень 2025 року в сумі 151050,25 грн, лютий 2025 року в сумі 140467,45 грн, березень 2025 року в сумі 144012,98 грн, квітень 2025 року в сумі 337 062,68 грн, травень 2023 року в сумі 158026,23 грн" (а.с. 32).

"Станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки) несплачено податок на доходи фізичних осіб з доходів інших ніж заробітна плата в сумі 2959046,39 грн, в тому числі: частково за травень 2023 року в сумі 6587,20 грн, червень 2023 року в сумі 35177,18грн, серпень 2023 року в сумі 59958,67 грн, вересень 2023 року в сумі 7842,64грн, жовтень 2023 року в сумі 980,834,10 грн, листопад 2023 року в сумі 1113513,63грн, грудень 2023 року в сумі 175289,89 грн, січень 2024 року в сумі 13803,21грн, лютий 2024 року в сумі 2549,07 грн, березень 2024 року в сумі 12745,35грн, квітень 2024 року в сумі 6568,11 грн, червень 2024 року в сумі 5195,91грн, липень 2024 року в сумі 14475,42 грн, серпень 2024 року в сумі 49059,21 грн, вересень 2024 року в сумі 1008472,13 грн, жовтень 2024 року в сумі 262082,42 грн, листопад 2024 року в сумі 222763,20 грн, грудень 2024 року в сумі 16190,90 грн, лютий 2025 року в сумі 39185,32 грн, березень 2025 року в сумі 2746,75 грн, квітень 2025 року в сумі 10402,58грн, травень 2023 року в сумі 3 603,50 грн " (а.с. 35)

На підставі висновків Акта від 24.11.2025, яким встановлено порушення пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, пп. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято податкові повідомлення рішення від 31.12.2025:

№8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 6002541,53 грн, з яких: за податковим зобов`язанням 2959046,39 грн; штрафні (фінансові) санкції 863137,86 грн, пеня 2180357,28 грн.

Обставини вчинення правопорушень:

несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу фізичних осіб інших, ніж заробітна плата на загальну суму 5802019,00 грн;

несплата податку на доходи фізичних осіб інших, ніж заробітна плата станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки) в загальній сумі 2959046,39 грн.

№8, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 3200263,23 грн, з яких: за податковим зобов`язанням 1348256,40 грн; штрафні (фінансові) санкції 590597,10 грн, пеня 1261409,73 грн.

Обставини вчинення правопорушень:

несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу фізичних осіб у вигляді заробітної плати на загальну суму5413799,44 грн;

несплата податку на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки) в загальній сумі 1348256,40 грн.

Податкову вимогу №0-0630 сформовано Головним управлінням ДПС у Житомирській області 02 лютого 2026 року та визначено, що станом на 29.01.2026 сума податкового боргу становить 5242295,84 грн (а.с. 53).

Начальником Головного управління ДПС у Житомирській області прийнято рішення про опис майна Приватного підприємства "Миролюбівське" у податкову заставу (а.с. 52).

Приватне підприємство "Миролюбівське" звернулось до Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою від 29.01.2026 №29/01 про бажання застосувати приписи, передбачені підпунктом 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (а.с. 63). До заяви додано платіжні інструкції, а у заяві вказано про сплату сум податкових зобов`язань за податковими повідомленнями - рішеннями від 31.12.2015: №8 (2959046,39 грн), №8 (1348256,40 грн).

Головне управління ДПС у Житомирській області розглянуло заяву Головного управління ДПС у Житомирській області із заявою від 29.01.2026 №29/01 та прийняло рішення від 10.02.2026 №4870/6/06-30-24-08 яким відмовлено у застосуванні вимог підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (а.с. 67-68).

У рішенні від 10.02.2026 №4870/6/06-30-24-08 вказано:

" Так як, на підставі форми №1ДФ та додатків 4ДФ нарахування податкового зобов`язання не проводиться, на відмінну від інших податків, інтегровані картки платника (далі ІКП) щодо ПДФО платежів ведуться тільки за сумами оплат (надходженнями).

А оскільки в ІКП дані щодо ПДФО ведуться тільки за оплатами, то не можливо визначити сальдо (залишки) розрахунків (різницю між нарахованими і сплаченими сумами ПДФО). Для цього потрібно виконати важливу умову - провести документальну перевірку платника. За підсумками такої перевірки з ПДФО та військового збору будуть установлені переплата або заборгованість перед бюджетом."

"Суми грошового зобов`язання у розмірі 2959046,39 грн та 1348256,40 грн. - це не суми податкового зобов`язання, нараховані за результатом документальної перевірки, а самостійно нараховані податковим агентом і не перераховані станом на 18.11.2025 (дня завершення планової перевірки)"

Вважаючи оскаржувані рішення відповідача протиправними, а свої права та інтереси порушеними, Приватне підприємство "Миролюбівське" звернулось до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Підлягає вирішенню судом в цій справі є питання щодо можливості застосування підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України до спірних правовідносин, за якими платником податків впродовж 30 днів сплачено визначені у податкових повідомленнях - рішеннях зобов`язання.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

При цьому, відповідно до п. 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За визначенням, наведеним у пп.14.1.180 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3 статті 36 Податкового кодексу Кодексу).

Згідно з пунктом 38.12 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

При цьому, підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб, врегульовано статтею 168 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

У пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України закріплено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За приписами пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки, небанківські надавачі платіжних послуг приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання платіжної інструкції на перерахування цього податку до відповідного бюджету або платіжної інструкції на зарахування коштів у сумі цього податку на єдиний рахунок, визначений статтею 35-1 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 168.1.5. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід (пп. 168.4.7. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України)

Отже, Приватне підприємство "Миролюбівське", як податковий агент, має податковий обов`язок по нараховуванню, утриманню та своєчасній сплаті податку на доходи фізичних осіб.

Суми такого податкового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків, в силу приписів Податкового кодексу України, є узгодженими.

Звертаючись до суду Приватне підприємство "Миролюбівське" зазначає, що самостійно, в межах строку, визначеного підпунктом 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, сплатило визначені у податкових повідомленнях - рішеннях від 31.12.2025 податкові зобов`язання у розмірі 2959046,39 грн та 1348256,40 грн, а тому штрафні (фінансові) санкції (штрафи), нараховані на суму такого податкового зобов`язання, вважаються скасованими, а пеня не нараховується, з огляду на що і було здійснено звернення до відповідача із заявою від 29.01.2026 №29-01.

Згідно з підпунктом 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у разі сплати платником податків протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення, суми податкового зобов`язання, нарахованого за результатами документальних перевірок, які були відновлені або розпочаті з 1 серпня 2023 року та завершені до дня припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), нараховані на суму такого податкового зобов`язання, вважаються скасованими, а пеня не нараховується.

Сума грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні, вважається неузгодженою до моменту повної сплати податкового зобов`язання, визначеного в такому податковому повідомленні-рішенні, але не пізніше ніж протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання платником податків такого податкового повідомлення-рішення.

Сума податкового зобов`язання, сплаченого у порядку, передбаченому цим підпунктом, не підлягає оскарженню.

Норми статей 56 та 57 цього Кодексу застосовуються з урахуванням строків, визначених цим підпунктом.

Отже, норми підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України застосовуються у разі сплати платником податків протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення, суми податкового зобов`язання, нарахованого за результатами документальних перевірок.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що позивач не підпадає під дію пп. 69.37 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки суми грошового зобов`язання у розмірі 2959046,39 грн та у розмірі 1348256,40 грн - це не суми податкового зобов`язання, нараховані за результатом документальної перевірки, а суми, які самостійно визначені позивачем, однак не сплачені станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки).

Судом при наданні правової оцінки спірним правовідносинам, враховується наступне.

За приписами п. 54.2 ст. 54 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Приписами п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

54.3.5. дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Отже, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, з підстав, вказаних у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, а платник має обов`язок сплатити визначені податковим органом суми.

Суд звертає увагу на формулювання норми підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ за якою «Сума грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні, вважається неузгодженою до моменту повної сплати податкового зобов`язання, визначеного в такому податковому повідомленні-рішенні ... . Сума податкового зобов`язання, сплаченого у порядку, передбаченому цим підпунктом, не підлягає оскарженню».

З аналізу цієї норми можна зробити висновок, що законодавець пов`язує можливість її застосування зі сплатою неузгодженого податкового зобов`язання та з відмовою платника податків від оскарження зобов`язання, вже сплаченого таким платником податків.

При цьому, податковим законодавством України закріплено, що податкові зобов`язання, самостійно визначені платником податків є узгодженими, вони не підлягають оскарженню, а на такого платника покладено обов`язок їх безумовної сплати.

Відмова від оскарження самостійно визначених платником податків податкового зобов`язання є усталеною.

При цьому судом враховується, що відповідно до вимог податкового законодавства України, Приватне підприємство "Миролюбівське", як податковий агент, має податковий обов`язок по нараховуванню, утриманню та своєчасній сплаті податку на доходи фізичних осіб, а суми такого податкового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків, в силу приписів Податкового кодексу України, є узгодженими.

Під час планової виїзної документальної перевірки Приватного підприємства "Миролюбівське" податковим органом зроблено висновки, які відображені у Акті від 24.11.2025, що платником податків:

несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу фізичних осіб у вигляді заробітної плати на загальну суму 5413799,44 грн;

не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати на загальну суму 1348256,40 грн.

Вказані висновки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.12.2025 №8, яким Приватному підприємству "Миролюбівське" визначено податкові зобов`язання у розмірі 1348256,40 грн, а також нараховано штрафні санкції у розмірі 590597,10 грн та пеню у розмірі 1261409,73 грн.

Отже, податковим повідомленям - рішенням від 31.12.2025 №8 визначено податкові зобов`язання у розмірі нарахованого Приватним підприємством "Миродюбівське", однак не сплаченого таким платником податків до бюджету податку на доходи фізичних осіб у вигляді заробітної плати на загальну суму 1348256,40 грн.

Під час планової виїзної документальної перевірки Приватного підприємства "Миролюбівське" податковим органом зроблено висновки, які відображені у Акті від 24.11.2025, що платником податків:

несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, утриманого із доходів фізичних осіб інших ніж заробітна плата на загальну суму 5802019,00грн;

не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб із доходів інших ніж заробітна плата на загальну суму 2959046,39 грн.

Вказані висновки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 31.12.2025 №8, яким Приватному підприємству "Миролюбівське" визначено податкові зобов`язання у розмірі 2959046,39 грн, а також нараховано штрафні санкції у розмірі 863137,86 грн та пеню у розмірі 2180357,28 грн.

Отже, податковим повідомленням - рішенням від 31.12.2025 №8 визначено податкові зобов`язання у розмірі нарахованого Приватним підприємством "Миродюбівське", однак не сплаченого таким платником податків до бюджету податку на доходи фізичних осіб із доходів інших ніж заробітна плата на загальну суму 2959046,39грн.

З огляду на викладене судом висновується, а позивачем не спростовано, що суми грошового зобов`язання у розмірі 2959046,39 грн та у розмірі 1348256,40 грн - це суми самостійно визначених позивачем, тобто узгоджених, однак не сплачених станом на 18.11.2025 (день завершення планової перевірки) податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб.

При цьому, право на застосування норми підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України законодавець пов`язує зі сплатою неузгодженого податкового зобов`язання та з відмовою платника податків від оскарження зобов`язання, вже сплаченого таким платником податків.

Податковими повідомленнями - рішеннями від 31.12.2025 №8 та №8 позивачу було нараховано штрафні санкції та пеню у зв`язку з несплатою боргу відповідно до положень статті 125-1 Податкового кодексу України, згідно з якою ненарахування та/або неутримання, та/або несплата (неперерахування), та/або нарахування, сплата (перерахування) не в повному обсязі податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь нерезидента або іншого платника податків, а також нерезидентом, на якого покладено обов`язок сплачувати податок у порядку, встановленому розділом III цього Кодексу, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, факт сплати позивачем зазначеного у податкових повідомленнях - рішеннях від 31.12.2025 №8 та №8 податкових зобов`язань у розмірі 2959046,39 грн та у розмірі 1348256,40 грн, після проведеної перевірки та отримання податкових повідомлень-рішень, не впливають на нарахування штрафних санкцій.

При цьому, стверджуючи про відсутність вини/умислу платника, позивач не зазначив на підтвердження вказаного жодних обґрунтованих доводів.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відтак, положення підпункту 69.37 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у даному випадку не підлягають застосуванню, а тому є правомірною відмова Головного управління ДПС у Житомирській області від 10.02.2026 №4870/6/06-30-24-08 у задоволенні заяви Приватного підприємства "Миролюбівське" від 29.01.2026 №29/01.

Враховуючи встановлені судом обставини, що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування штрафних санкцій, визначених у податкових повідомленнях - рішеннях Головного управління ДПС у Житомирській області від 31.12.2025 №8 та №8.

Решта позовних вимог є похідними, а тому не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову Приватного підприємства "Миролюбівське" (вул. Петровського, 1, с.Миролюбівка, Житомирський район, Житомирська область,12453, ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир,10003, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук

20.05.26