Справа № 990/188/26
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2026-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2026 року

м. Київ

справа №990/188/26

адміністративне провадження №П/990/188/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я., Гончарової І.А., Хохуляка В.В.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення ВРП від 10.02.2026 № 182/0/15-26,

УСТАНОВИВ:

18 травня 2026 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), подана представником - адвокатом Ульяновою Тамілою Володимирівною, до Вищої ради правосуддя (далі також - відповідач, ВРП) про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 10 лютого 2026 року № 182/0/15-26 "Про задоволення клопотання першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_2 про тимчасове відсторонення судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності" до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 369 Кримінального кодексу України.

Ознайомившись з позовною заявою, Суд вважає, що її необхідно залишити без руху з огляду на таке.

Пунктом п`ятим частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України професійна діяльність суддів віднесена до публічної служби в розумінні цього Кодексу.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

З аналізу зазначених законодавчих норм випливає, що у випадку, коли особа вважає, що її права під час прийняття на публічну службу, проходження чи звільнення з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду в більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку, за відсутності поважних причин, позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Предметом оскарження у межах заявленого позову є рішення Вищої ради правосуддя від 10 лютого 2026 року № 182/0/15-26 «Про задоволення клопотання першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_2 про тимчасове відсторонення судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності».

З огляду на викладене, до цієї категорії спорів підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду, останнім днем якого, у даному випадку є 10 березня 2026 року.

Однак із вказаною позовною заявою позивач звернувся до суду 18 травня 2026 року, тобто після закінчення місячного строку, установленого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

До позовної заяви додано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обгрунтування якого зазначено, що ухвалою Верховного Суду його адміністративний позов до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення Вищої ради правосуддя від 10 лютого 2026 року № 182/0/15-26 залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника у судові засідання (справа №990/73/26), однак, за твердженням позивача, причини неявки в судові засідання були об`єктивними, поважними та такими, що не свідчать про недобросовісне користування процесуальними правами чи намір затягувати розгляд справи.

Так, позивач вказує, що адвокат Ульянова Т.В. повідомила його про те, що буде самостійно відслідковувати рух справи та здійснювати представництво інтересів у суді.

Проте, виникли надзвичайні та невідворотні обставини, які перешкодили представнику позивача прийняти участь у судових засіданнях, призначених у справі №990/73/26, а саме: перебування у відпустці у період з 07.03.2026 по 21.03.2026; участь у волонтерських евакуаційних заходах у Херсонській області у період з 16.03.2026 по 19.03.2026; раптове погіршення стану здоров`я напередодні судового засідання, призначеного на 14.05.2026.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Колегія суддів враховує, що згідно з частиною четвертою статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Судове провадження, що закінчилося залишенням позову без розгляду, не перериває встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду, тому ця обставина має оцінюватися судом у контексті причини залишення позову без розгляду та наступної процесуальної поведінки учасника справи, які сукупно мають свідчити про існування об`єктивно непереборних або дійсно істотних обставин, перешкод чи труднощів, що зумовили залишення позову без розгляду та унеможливили своєчасне повторне звернення до суду після цього.

Як установлено Судом, вперше подана ОСОБА_1 , від імені якого звертався представник - адвокат Ульянова Т.А., позовна заява у справі №990/73/26 ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2026 року залишена без розгляду на підставі частини п`ятої статті 205 і пункту 4 частини першої статті 240 КАС України у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника у судові засідання, які не повідомили про причини неявки, не надали доказів про наявність поважних причин неможливості прибути в такі засідання та не надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Зазначена підстава залишення позову без розгляду не вказує на добросовісне ставлення позивача і його представника до виконання своїх процесуальних обов`язків.

Верховний Суд звертає увагу на те, що у розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Отже, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Адвокат як представник (стаття 60 КАС України) бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії / рішення / позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє.

Для суду наявність представника позивача в судовому процесі має ті самі процесуальні наслідки, що й участь безпосередньо позивача. Позивач може брати участь одночасно з представником, зокрема, й отримувати судові рішення та інші процесуальні документи.

Водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію із цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні підстави.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач, в першу чергу, має активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Неявка ж в судові засідання представника позивача з підстав перебування у відпустці, участь у волонтерських евакуаційних заходах та раптове погіршення стану здоров`я (захворювання ока) не свідчить про наявність об`єктивних і непереборних обставин, які б унеможливлювали участь у судових засіданнях як самого представника так і позивача або вчинення відповідних процесуальних дій (подання заяв, клопотань тощо).

Інших підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з позовною заявою не зазначено.

Отже, позивачем не зазначено об`єктивних причин, що унеможливлювали подання позовної заяви у визначений законом строк, а пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку позивача щодо реалізації своїх процесуальних прав у цьому випадку не є поважною причиною для його поновлення.

З огляду на викладене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених позивачем причин пропуску строку на звернення до адміністративного суду поважними.

Крім того, у порушення вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення

ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивачу необхідно подати заяву про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших об`єктивних та поважних причин його пропуску, до якої додати належні та допустимі докази, що підтверджують такі обставини.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України, у разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута заявнику.

Керуючись статтями 22, 121, 122, 161, 169 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

Л.І. Бившева

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду