Справа № 500/3109/26
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/3109/26

19 травня 2026 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Тернопіль про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль до Головного управління ДПС у Тернопільській області третя особа Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2026 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційний відділ м. Тернопіль до Головне управління ДПС у Тернопільській області третя особа Міністерство оборони України , в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.03.2026 року за №6;

Станом на 19.05.2026 провадження у даній справі не відкрито.

Одночасно з позовною заявою представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом: зупинення дії податкової вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №0-1900 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; зупинення дії рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №9866/6/19-00-13-14 про опис майна Квартирно-експлутаційного відділу м. Тернопіль у податкову заставу до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; заборони Головному управлінню ДПС у Тернопільській області вчиняти дії з виконання рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №9866/6/19-00-13-14 про опис майна Квартирно-експлутаційного відділу м. Тернопіль у податкову заставу до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; заборони Головному управлінню ДПС у Тернопільській області вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу (стягнення коштів, опис та продаж майна, що перебуває у податковій заставі тощо), визначеного у податковій вимозі Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №0-1900, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі. Просить врахувати, що у разі вчинення контролюючим органом дій, направлених на погашення податкового боргу в примусовому порядку, до вирішення питання правомірності нарахування грошових зобов`язань за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням та до вирішення судом питання щодо правомірності податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, подальше відновлення порушеного права у формі повернення майна позивача до початкового стану потребуватиме значних зусиль та втрат часу і коштів через складність і тривалість процедури повернення безпідставно стягнутих коштів. Крім того, вказує, що примусова реалізація відповідачем майна позивача, щодо якого незаконно застосовано податкову заставу, на переконання позивача, взагалі унеможливить повернення такого майна позивачу у майбутньому, що призведе до очевидних несприятливих наслідків господарської діяльності позивача. Більше того, зазначає, що майно, яке перебуває на обліку КЕВ м. Тернопіль є державною власністю та належить державі Україна в особі Міністерства оборони України (Збройних Сил України). Таким чином, КЕВ м. Тернопіль не є власником зазначеного майна, а лише здійснює його утримання, використання та оперативне управління в межах наданих повноважень відповідно до вимог Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України, статті 326 ЦК України. Особливої уваги заслуговує вимога щодо застосування податкової застави до майна, яке використовується для забезпечення діяльності Збройних Сил України. Таке майно має цільове призначення та залучене до виконання завдань оборонного характеру, а відтак його обмеження чи обтяження у вигляді податкової застави є неприйнятним, суперечить публічним інтересам держави та створює реальні перешкоди у належному функціонуванні військової інфраструктури. Іншими словами, є можливість виникнення ситуації, при якій КЕВ м. Тернопіль зобов`язаний буде негайно передати певне майно на безпосередні потреби Збройних Сил України, однак, дане майно буде перебувати під податковою заставою, що унеможливить таку передачу. Вищезазначене, на думку заявника, по суті призведе до фактичної неплатоспроможності КЕВ м. Тернопіль при тому, що сума грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням вважається неузгодженою в силу положень ПК України до перевірки судом правомірності податкового повідомлення-рішення. З метою уникнення настання обставин ініціювання контролюючим органом процедури стягнення податкового боргу, правомірність нарахування якого має бути перевірена під час розгляду цієї справи, КЕВ м. Тернопіль вбачає наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, а також заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на виконання зазначених рішень, до набрання рішенням по справі законної сили.

Згідно із частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Таким чином, суд розглядає заяву представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про забезпечення позову, поданої одночасно з позовною заявою, в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої, другої ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Поважними підставами забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Суд враховує, що забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту заявнику до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналіз змісту поданої заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не наведення заявником обґрунтованих та переконливих доводів й, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити: 1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду адміністративної справи; 2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На думку суду, правомірність та оцінка податкового повідомлення-рішення від 02.03.2026 року за №6, прийнятого Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи №500/3109/26 по суті, та буде надана судом за результатами розгляду адміністративної справи.

В свою чергу, забезпечивши позов у зазначений заявником спосіб, судом фактично вирішується спір без проведення правового аналізу та розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на наведене суд резюмує, що представником Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль не наведено аргументованих доводів та не подано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, виходячи з предмету позову.

Слід також зазначити, що предметом оскарження у справі №500/3109/26 є податкове повідомлення-рішення від 02.03.2026 року за №6, однак, в порядку забезпечення позову, заявник просить зупинити дію податкової вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №0-1900 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; зупинити дію рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №9866/6/19-00-13-14 про опис майна Квартирно-експлутаційного відділу м. Тернопіль у податкову заставу до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі; заборонити Головному управлінню ДПС у Тернопільській області вчиняти дії з виконання рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №9866/6/19-00-13-14 про опис майна Квартирно-експлутаційного відділу м. Тернопіль у податкову заставу до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; заборонити Головному управлінню ДПС у Тернопільській області вчиняти будь-які дії щодо погашення податкового боргу (стягнення коштів, опис та продаж майна, що перебуває у податковій заставі тощо), визначеного у податковій вимозі Головного управління ДПС у Тернопільській області від 29.04.2026 року за №0-1900, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Тобто, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає предмету спору у справі №500/3109/26.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про забезпечення позову слід відмовити повністю.

Керуючись 150, 151, 241, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Тернопіль про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 19 травня 2026 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.