Справа № 160/11257/25
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2026 року

м. Київ

справа №160/11257/25

адміністративне провадження №К/990/20473/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Єресько Л.О., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року у справі №160/11257/25, за позовом Комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до Державної аудиторської служби України, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Державної аудиторської служби України «Про усунення виявлених порушень» від 24 березня 2025 року № 000600- 14/3704-2025.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано письмову вимогу Державної аудиторської служби України «Про усунення виявлених порушень» від 24 березня 2025 року № 000600- 14/3704-2025 за актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради за період з 01 листопада 2020 року по 30 вересня 2024 року в частині пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 13;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

05 травня 2026 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Державної аудиторської служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року у справі №160/11257/25.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року у справі №160/11257/25 встановлено, що її було постановлено у порядку письмового позовного провадження, повний текст якої складено у цей же день. За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 01 травня 2026 року.

Касаційну скаргу надіслано до Суду через підсистему «Електронний суд» 04 травня 2026 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначає, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції було ним отримано у особистому кабінеті в підсистемі «Електронний суд» 09 квітня 2026 року.

На підтвердження вказаного скаржник надає картку руху документу з його електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд».

Оскільки касаційну скаргу подано скаржником протягом тридцяти днів із дня вручення йому оскаржуваного судового рішення, Суд уважає, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У касаційній скарзі скаржник вказує, зокрема, на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування Інструкції №333, статті 22 Бюджетного кодексу України, пункту 1.1 Інструкції №5, пункту 3.6 Інструкції №5, пункту 2 розділі І переліку №1170, з урахуванням змісту колективних договорів на 2019-2021 роки та 2021-2024 роки.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Проаналізувавши доводи заявниці, Суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки скаржник лише послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, проте не навів у касаційній скарзі належного обґрунтування як саме такий висновок щодо цієї норми може вплинути на вирішення подібних спорів у інших справах, виходячи з обставин, установлених судами у цій справі, що мають індивідуальні ознаки, характерні виключно для цих правовідносин.

Таким чином, за встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Також у касаційній скарзі скаржник посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судовому рішенні застосували пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України №922 «Про публічні закупівлі», враховуючи пункт 13.2 Договору від 29 грудня 2021 року №НДВ-226/21 без урахування висновків щодо його застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22, від 05 вересня 2024 року у справі № 340/198/23.

Такі доводи скаржника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет застосування до спірних правовідносин пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України №922 «Про публічні закупівлі», враховуючи пункт 13.2 Договору від 29 грудня 2021 року №НДВ-226/21, з урахуванням висновків Верховного Суду щодо його застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 120/1909/23, від 11 квітня 2024 року у справі № 420/16689/23, від 18 жовтня 2024 року у справі № 460/4801/24, від 10 лютого 2026 року у справі № 460/7425/25.

Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга містить достатні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338, 340 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Державної аудиторської служби України про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою Державної аудиторської служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року у справі № 160/11257/25.

3. Витребувати із Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 160/11257/25.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська Л.О. Єресько А.В. Жук