Справа № 640/5842/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5842/19 Суддя (судді) першої інстанції: Сластьон Анна Олегівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Фуд Сервіс» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Фуд Сервіс» до Головного управління ДФС у м. Києві, в якій позивач просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 12.03.2019 № 1102310/39976754, № 1102309/39976754, № 1102316/39976754, № 1102315/39976754, № 1102306/39976754 про відмову у реєстрації податкових накладних від 16.01.2019 № 1, № 2, № 3, від 22.01.2019 № 4, № 5.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні, однак їх реєстрацію було зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. На виконання п. п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, позивачем було направлено документи, запитувані відповідачем. Однак, комісією Головного управління ДФС у м. Києві було прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. Позивач вважає, що рішення відповідача є протиправними, оскільки подані позивачем документи повністю підтверджують факт здійснення господарських операцій, за результатами яких складено надіслані на реєстрацію податкові накладні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 12.03.2019 № 1102310/39976754, № 1102309/39976754, № 1102316/39976754, № 1102315/39976754, № 1102306/39976754 про відмову у реєстрації податкових накладних від 16.01.2019 № 1, від 16.01.2019 № 2, від 16.01.2019 № 3, від 22.01.2019 № 4, від 21.01.2019 № 5.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2025 та від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Фуд Сервіс» (, місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Курська, буд. 13д, кв. 76) є юридичною особою, яка зареєстрована 31.08.2015 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На момент виникнення правовідносин видами економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Фуд Сервіс» є: Основний: 33.12. Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.

01 серпня 2016 року між Позивачем (підрядник) та Корпорацією «Бікей» (Замовник) укладено договір підряду №01/08/16.

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець за завданням замовника надає і виконує комплекс робіт, визначених у п.1.2 Договору на умовах і в порядку, передбачених договором, а замовник приймає надані виконані послуги/роботи та оплачує їх.

Згідно з пунктом 5.2 договору, здача-приймання робіт оформлюється сторонами шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

За результатом виконання робіт за договором № 01/08/16 підряду між ТОВ « «Бі Фуд Сервіс» та Корпорацією «Бікей» було складено наступні акти наданих послуг.

На виконання вимог ст. 187 та ст. 201 ПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Фуд Сервіс» з настанням першої події - виконання робіт було складено і направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних наступні податкові накладні: №1 від 16.01.2019 на загальну суму 201 124, 10 грн., в т.ч. ПДВ 33 520, 68 грн.; №2 від 16.01.2019 на загальну суму 141 218, 11 грн., в т.ч. ПДВ 23 536, 35 грн.; №3 від 16.01.2019 на загальну суму 200 617, 15 грн., в т.ч. ПДВ 33 436, 19 грн.; №4 від 22.01.2019 на загальну суму 178 214, 78 грн., в т.ч. ПДВ 29 702, 46 грн.; №5 від 21.01.2019 на загальну суму 121 325, 24 грн., в т.ч. ПДВ 20 220, 87 грн.

Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій від 14.02.2019 податкові накладні №1-3 від 16.01.2019, №4 від 22.01.2019 та №5 від 21.01.2019 прийняті, однак реєстрацію їх зупинено та зазначено наступні підстави для зупинення: відповідає п.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У березні 2019 року на виконання п .201.16 ст. 201 ПК України, позивачем було надано відповідачу копії документів та додаткові пояснення щодо реєстрації податкових накладних №1-3 від 16.01.2019, №4 від 22.01.2019 та №5 від 21.01.2019, реєстрацію яких було зупинено.

За результатами розгляду наданих позивачем пояснень та документів, Комісією ГУ ДФС у м. Києві прийняті рішення від 12.03.2019 №1102310/39976754, №1102309/39976754, №1102316/39976754, №1102315/39976754, № 76754, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних №1-3 від 16.01.2019, №4 від 22.01.2019 та №5 від 21.01.2019.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних в оскаржуваному рішенні зазначено - ненаданням платником податку копій документів: Договори, довіреності, актит керівного органу платника податку, первинні документи щодо постачання/придбачення товарів/послуг, зберігання і транспортуванн Додаткова інформація: відсутня (не зазаначено конкретні документи).

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивачем були подані Скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішеннями від 29.03.2019 №17942/39976754/2, №17943/39976754/2, №17938/39976754/2, №17939/39976754/2, № 17940/39976754/2 залишено скарги позивача без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Не погоджуючись з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на виконання вимог квитанцій, товариством було подано документи та пояснення, але будь-яких зауважень до поданих позивачем документів відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено, відтак, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду обставини про ненадання документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк оскаржувані рішення винесені відповідно до вимог діючого законодавства та вимог порядку № 117, чинного станом на дату їх прийняття, проте позивачем не було надано додаткові письмові пояснення та копії документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/их, реєстрацію якої було зупинено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до норм п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно норм п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 13 Порядку, передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

При цьому, податковий орган, не навів в квитанціях про зупинку реєстрації податкових накладних переліку документів, надання яких було б достатнім для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення щодо реєстрації податкових накладних.

Також, як обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції, в отриманих товариством квитанціях відсутні розрахунки показника по конкретному критерію/критеріям відповідно до п. п.1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платників податку. Квитанції не містять посилання на жодний з критеріїв згідно з вимогами зазначеного пункту. Колегія суддів також бере до уваги й те, що згідно оскаржуваних рішень, їх форма передбачає підкреслення тих документів, які не надано платником податків, проте податковим органом у рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не зроблено уточнення щодо тих документів, які не було надано позивачем.

Натомість, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що за наслідком зупинення реєстрації податкових накладних позивачем надано відповідачу первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, за наслідком яких податкові декларації подано на реєстрацію. Водночас, надані позивачем документи в повній мірі підтверджували факт здійснення господарських операцій, за наслідком яких подано на реєстрацію податкові накладні, реєстрацію яких було зупинено, а в подальшому в реєстрації яких було відмовлено.

Як доцільно зауважив суд першої інстанції, зауважень до поданих позивачем документів відповідачем в оскаржуваних рішеннях не зазначено, відтак, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду обставини про ненадання документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не є обґрунтованими та вмотивованими, та не містять переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття, оскільки не встановлюють, які саме первинні документи позивач не надав податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, з огляду на що, є протиправними та підлгають скасуванню.

Тож, позовні вимоги підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко