Справа № 640/336/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/336/21 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Удовіченко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тексіка" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тексіка" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA100080/2020/200018/2 від 24.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про подання ним до митного оформлення всіх належних документів, підтверджуючих митну вартість товарів за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424, які не містять ознак підробки та мають всі числові значення складових митної вартості, а висновки відповідача, покладені в основу рішення про коригування митної вартості, є необґрунтованими. Позивачем вказано про неправомірність витребуваних відповідачем додаткових документів, оскільки ТОВ "Тексіка" разом із митною декларацією було подано належний пакет документів, підтверджуючих митну вартість товарів у відповідності до статті 53 Митного кодексу України. Також, позивачем зауважено на те, що відповідач при винесенні рішення здійснив суперечливий підхід до вибору методу визначення митної вартості товару, оскільки відповідач в оскаржуваному рішенні одночасно зазначив, що ним було проведено порівняння рівня заявленої позивачем митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів та що методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів не застосовані у зв`язку з відсутністю вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, прийнятими митним органом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2021 відкрито спрощене провадження у цій справі.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд.

На виконання вимог Закону № 3863-ІХ, наказом ДСА України від 16.09.2024 № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399, справу передано на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Справа № 640/336/21 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду м. Києва для розгляду 17.02.2025.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 адміністративну справу № 640/336/21 прийнято до провадження, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 24.09.2020 № UA100080/2020/200018/2.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тексіка" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3096,09 грн (три тисячі дев`яносто шість гривень дев`ять копійок) та витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2025 та від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження.

09.12.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тексіка", як покупцем, та SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD, як продавцем, укладено контракт від 01.08.2016 №SJ 01/08-16, у відповідності до якого продавець приймає на себе зобов`язання по поставці та продажу в порядку та строки, встановлені даним контрактом, текстильної продукції, іменується надалі товар (далі контракт).

Згідно із пунктом 1.2 контракту номенклатура, кількість, ціна і загальна вартість товару зазначаються в додатках (специфікаціях) до контракту, які являються його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.4 контракту визначено, що поставка товару здійснюється продавцем партіями. На кожну партію товару сторони даного контракту узгоджують та затверджують Додаток (Специфікацію) до контракту.

Відповідно до пункту 2.1 контракту базис поставки товару встановлений даним контрактом на умовах FOB (будь-який порт Китаю) у відповідності до правил "Інконтермс 2000" (публікації МТП №560), якщо інші умови поставки товару не вказано у відповідному додатку (специфікації) до контракту.

Пунктом 4.1 контракту передбачено, що оплата здійснюється покупцем шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок продавця у вигляді 100% передоплати, а також можлива розстрочка платежу на протязі 180 (сто вісімдесяти) календарних днів з дня підписання специфікації.

04.06.2020 продавець та позивач на виконання пункту 1.4 контракту уклали Специфікацію №SJ 027_028 до контракту (надалі специфікація), відповідно до якої продавець передав у власність позивача, а позивач прийняв та зобов`язався оплатити на умовах контракту наступний товар виробництва Китайської Народної Республіки, а саме:

1) тканина плащова Дефенса 190, гладкофарбована, ВО, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, ширина 150±5 см, щільність 190г/кв.м.±10%, товарна позиція в кількості: - 2301,50 пог. м за ціною 0,580 долар США за 1 пог. м, всього на 1334,87 дол. США; - 10043,00 пог. м за ціною 0,580 долар США за 1 пог. м, всього на 5824,94 дол. США; - 5349,20 пог. м за ціною 0,650 долар США за 1 пог. м, всього на 3476,98 дол. США, виробник: SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD (надалі - товар 1);

2) тканина плащова Дефенса, набивна, ВО, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, ширина 150±5 см, щільність 190г/кв.м.±10%, товарна позиція в кількості: - 3570,90 пог. м за ціною 0,730 долар за 1 пог. м, всього на 2606,76 дол. США; - 2863,90 пог. м за ціною 0,730 долар за 1 пог. м, всього на 2090,65 дол. США, виробник: SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD (надалі - товар 2);

3) тканина плащова, Дефенса 210, гладкофарбована, ВО, 70±10% поліефір та 30±10% бавовна, ширина 150±5 см, щільність 210г/кв.м.±10%, товарна позиція в кількості: - 1770,30 пог. м за ціною 0,63 долар США за 1 пог. м, всього на 1115,29 дол. США; - 14733,50 пог. м за ціною 0,63 долар США за 1 пог. м, всього на 9282,11 дол. США; - 4796,70 пог. м за ціною 0,63 долар США за 1 пог. м, всього на 3021,92 дол. США, виробник: SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD (надалі - товар 3);

4) тканина плащова, Дефенса 200 Рип-Стоп, набивна, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, ширина 150±5 см, щільність 200г/кв.м.±10%, товарна позиція в кількості: - 3168,30 пог. м за ціною 0,86 долар США за 1 пог. м, всього на 2724,74 дол. США, виробник: SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD (надалі - товар 4).

Відповідно до Специфікації продавець та позивач визначили, що загальна вартість товарів за Специфікацією складає 31478,25 доларів СІІІА.

23.07.2020 продавець відповідно до Специфікації виставив позивачу до сплати інвойс №SJН-027+28 (надалі - інвойс) на загальну суму 31478,25 доларів СІІІА на умовах поставки товару FOB м. Нінбо (Ningbo), Китайська Народна Республіка.

24.09.2020 позивач подав до Київської митниці митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524425, у графі 31 якої позивачем був зазначений товар 2 та товар 4.

24.09.2020 Київська митниця завершила митне оформлення митної декларації №UA100080/2020/524425.

Поряд з цим, 24.09.2020 позивач подав до Київської митниці митну декларацію ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424, у графі 31 якої позивачем був зазначений товар 1 та товар 3.

Разом із вказаною декларацією подано, зокрема, наступні документи: - сертифікат якості від 23.07.2020; - пакувальний лист від 23.07.2020; - інвойс №SJН-027+28 від 23.07.2020; - коносамент від 28.07.2020 №ZIMUNGB86020367; - транспортну накладну (СRM) №5201/1 від 13.09.2020; - сертифікат походження товару №20С3306С2569/00050 від 24.07.2020; - довідку про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2020 №НS-189-1/2020; - прайс-лист продавця від 04.06.2020; - контракт від 01.08.2016 №SJ 01/08-16; - специфікацію №SJ_027_028 від 04.06.2020; - договір транспортної експедиції №НW-001 від 27.03.2018.

За наслідками розгляду документів митним органом сформовано повідомлення, у якому останній просив надати декларанта додаткові документи, а саме: 1) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати; 2) транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір, заявки) тощо; 3) документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктом господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади; 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою відповідно до статті 254 МКУ; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 24.09.2020 №808, ТОВ "Тексіка" надано додаткові документи та пояснення щодо обставин, які наведені відповідачем у повідомленні про надання додаткових документів.

До вказаного листа позивачем було додано наступні документи: фотокопію митної декларації від 24.09.2020 ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424; роздруківку запиту (повідомлення) Київської митниці Держмитслужби від 24.09.2020 щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією від 24.09.2020 ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424; фотокопію контракту від 01.08.2016 №SJ 01/08-16; фотокопію специфікації від 04.06.2020 №SJ_027_028 до контракту від 01.08.2016 №SJ 01/08-16; фотокопію інвойсу від 23.07.2020 №SJH-027+28; фотокопію платіжного доручення від 26.05.2020 №230; фотокопію платіжного доручення від 22.06.2020 №257; фотокопію платіжного доручення від 25.08.2020 №19; роздруківку картки рахунку бухгалтерського обліку ТОВ "Тексіка" 3712; фотокопію договору транспортної експедиції від 07.03.2018 №HW-001; фотокопію інвойсу від 28.07.2020 №189; фотокопію акту прийому-передачі наданих послуг від 03.09.2020 №189; фотокопію довідки про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2020 №HS-189-1/2020; фотокопію прай-листа від 04.06.2020; фотокопію митної декларації від 29.05.2020 ІМ40ДЕ №UA100080/2020/516229.

За наслідками дослідження поданих позивачем документів, Київською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 24.09.2020 №UA100080/2020/200018/2 (далі оскаржуване та/або спірне рішення) на товари:

- тканина плащова Дефенса 190, гладкофарбована, ВО, 80±5% поліефір та 20±5% бавовна, ширина 150±5 см, щільність 190г/кв.м.±10%, товарна позиція в кількості: - 2301,50 пог. м за ціною 0,580 долар США за 1 пог. м, всього на 1334,87 дол. США; - 10043,00 пог. м за ціною 0,580 долар США за 1 пог. м, всього на 5824,94 дол. США; - 5349,20 пог. м за ціною 0,650 долар США за 1 пог. м, всього на 3476,98 дол. США, виробник: SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD;

- тканина плащова, Дефенса 210, гладкофарбована, ВО, 70±10% поліефір та 30±10% бавовна, ширина 150±5 см, щільність 210г/кв.м.±10%, товарна позиція в кількості: - 1770,30 пог. м за ціною 0,63 долар США за 1 пог. м, всього на 1115,29 дол. США; - 14733,50 пог. м за ціною 0,63 долар США за 1 пог. м, всього на 9282,11 дол. США; - 4796,70 пог. м за ціною 0,63 долар США за 1 пог. м, всього на 3021,92 дол. США, виробник: SHAOXING JIHONG TEXTILE CO., LTD.

У графі 33 оскаржуваного рішення вказано про наступні обставини: "документи, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення питної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Специфікацією від 04.06.2020 №SJ_027_028 передбачено здійснення часткової попередньої оплати за товар. Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення часткової попередньої оплати.

Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МКУ транспортні (первинні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір, заяви тощо).

Відповідно до інвойсу від 23.07.2020 №SJН-027+028 поставка товару здійснюється на умовах FOB-NINGBO. Міжнародний торговий термін (умова) FOB (назва порту відвантаження) означає, що продавець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження, покупець зобов`язаний нести всі ризики втрати чи пошкодження товару з моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

Декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Документи, які подані декларантом до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення всіх складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати документи відповідно до частини 2 статті 53 МКУ та додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 МКУ: 1) відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МКУ банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення 100% попередньої оплати; 2) відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МКУ транспорті (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір, заявки) тощо; 3) відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МКУ та статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-ІV "Про транспортно-експедиторську діяльність" документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктом господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади; 4) відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення з перекладом українською мовою відповідно до статті 254 МКУ; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларанта ознайомлено з вимогами щодо надання додаткових документів шляхом надіслання електронного повідомлення 24.09.2020.

Надані платіжні доручення від 22.06.2020 №257 та від 26.05.2020 №230 неможливо ідентифікувати з даною поставкою, оскільки у графі 70 "призначення платежу" зазначений інвойс від 11.02.2020 №SJH-027_1, який до митного оформлення не надавався. В графі 70 "призначення платежу" платіжного доручення від 25.08.2020 №19 зазначений лише номер контракту та дата, згідно з яким відбулася за товар. Платіжне доручення не містить посилання на інвойс, тому ідентифікувати вищезазначену оплату з даною партією товарів неможливо. Слід зазначити, що пунктом 2.2 Порядку оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 (зі змінами) та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601 /далі - постанова Правління НБУ/, зазначено, що "Платник заповнює реквізит "Призначення платежу" таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.

Наданий декларантом прайс-лист від 04.06.2020 являє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Так, згідно норм зазначеної статті, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку під час та в місці, визначеними законодавством країни імпорту, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Тобто даний документ не підтверджує дійсність цін та достовірність митної вартості. Декларантом не подано додаткових документів в повному обсязі, про що зазначено у листі №808, який надіслано до митниці 24.09.2020".

У зв`язку із вищевказаними обставинами, митна вартість визначена митним органом із застосування резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України з урахуванням вартості товарів, зазначеної у МД від 14.09.2020 №UA100080/2020/523615, від 14.09.2020 №UA100430/2020/9996.

Не погоджуючись із рішенням, Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 24.09.2020 №UA100080/2020/200018/2, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 24.09.2020, а отже, протиправно застосувавши резервний метод визначення митної вартості товарів, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк за результатами розгляду поданих документів було обґрунтовано встановлено розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо фактично сплаченої ціни, або ціни, яка підлягала сплаті за товари. Відповідач наголошує на тому, що митним органом при прийнятті оскаржуваного рішення, не було допущено порушень процедури за МК України та вчинено всі етапи контролю митної вартості товару.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Митний кодекс України встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України (в редакції, чинній на момент винесення спірного рішення), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 3 статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

За змістом частини 1 статті 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, передбачені частиною 8 вказаної статті, у тому числі відомості про найменування товару, код товару згідно з УКТ ЗЕД, фактурну вартість товарів, митну вартість товарів та метод її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України в силу приписів статті 49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 МК України, передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, за переліком, що визначений частиною 10 статті 58 МК України, серед яких, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Згідно зі статтею 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. При цьому, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Так, згідно з частиною 1 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та за другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 4 статті 57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначено статтею 53 МК України.

Згідно з частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до положень частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина 6 статті 53 МК України).

Цією ж статтею передбачено, що вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті, забороняється.

Дана норма кореспондується з приписами статті 318 МК України, якими визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до змісту частини 2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 цієї статті, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (пункту 1 частини 5 статті 54 МК України).

Цією ж статтею визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Такими додатковими документами, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, є: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписка з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копія митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, право митного органу на витребування у декларанта або уповноваженої ним особи додаткових документів за наведеним вище переліком виникає виключно у разі, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті (тобто основні документи), містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України, передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Колегія суддів зауважує, що, дійсно, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, при цьому, може витребувати від декларанта додаткові документи, однак, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що позивач зокрема документально не підтвердив витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на страхування цих товарів.

Поряд з цим, із наданих доказів вбачається, що позивачем до митного оформлення надано контракт від 01.08.2016 №SJ 01/08-16; специфікацію від 04.06.2020 №SJ_027_028 до контракту від 01.08.2016 №SJ 01/08-16; інвойс від 23.07.2020 №SJH-027+28; платіжне доручення від 26.05.2020 №230; платіжне доручення від 22.06.2020 №257; платіжне доручення від 25.08.2020 №19; роздруківку картки рахунку бухгалтерського обліку ТОВ "Тексіка" 3712; договір транспортної експедиції від 07.03.2018 №HW-001; інвойс від 28.07.2020 №189; акт прийому-передачі наданих послуг від 03.09.2020 №189; довідку про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2020 №HS-189-1/2020; прай-лист від 04.06.2020; митну декларацію від 29.05.2020 ІМ40ДЕ №UA100080/2020/516229.

Зі змісту вказаних документів слідує, що товар постачався продавцем позивачу на умовах FOB м. Нінбо, Китайська Народна Республіка, загальна вартість товару, поставленого згідно ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524425 та №UA100080/2020/524424 від 24.09.2020, становить 31478,26 доларів США, а розмір фрахту, навантажувально-розвантажувальних робіт та експедиторської винагороди в 1600 доларів США, які підлягають до сплати позивачем за перевезення з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка до митної території України, відповідає заявленим позивачем митним вартостям товару в митній декларації ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524425 від 24.09.2020 в розмірі 7732,15 доларів США (7422,15 доларів США вартість товарів + 310 доларів США транспорті витрати) та в митній декларації ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424 від 24.09.2020 в розмірі 25346,11 доларів США (24056,11 доларів США вартість товарів + 1290 доларів США транспорті витрати).

Відтак, суд першої інстанції цілком обґрунтвоано врахував, що позивач здійснив перевезення товару (оплатив фрахт, навантажувально-розвантажувальні роботи та експедиторську винагороду) з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка до місця ввезення на митну територію України. Розмір таких витрат по товарах згідно митної декларації ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424 від 24.09.2020 склав 1290 доларів США, тому, товариством було підтверджено витрати на транспортування товару до митної території України.

Що ж стосується зазначення у довідці про транспортно-експедиційні витрати від 28.07.2020 HS-189-1/2020 та інвойсі від 28.07.2020 №189 більших сум вартості транспортних витрат, ніж витрати по перевезенню товару (фрахт, навантажувально-розвантажувальні роботи та експедиторська винагорода) з порту м. Нінбо, Китайська Народна Республіка до місця ввезення на митну територію України згідно митної декларації ІМ40ДЕ №UA100080/2020/524424 від 24.09.2020, варто зазначити, що позивачем здійснювалася поставка товарів на регулярній основі, а тому перерахування більшої суми було зумовлене оплатою вартості перевезення товару одночасно по кількох митних деклараціях, а тому це не може бути підставою для неврахування наданих позивачем доказів при митному оформленні спірних товарів.

Щодо ненадання позивачем доказів вартості страхування імпортованого товару, то умовами поставки такого обов`язку позивача не передбачалось. Крім того, відповідно до пояснень ТОВ "Тексіка", товариством зазначено про нездійснення додаткового страхування.

Стосовно тверджень митного органу про неможливість пов`язати платіжні доручення в іноземній валюті від 26.05.2020 №230, від 22.06.2020 №257, від 25.08.2020 №19 на загальну суму 31478,25 дол. США із партією товарів за митною декларацією №UA100080/2020/524424 від 24.09.2020, колегія суддів бере до уваги те. що позивач 26.05.2020, 22.06.2020 та 25.08.2020 перерахував на користь продавця грошові кошти в рамках контракту в загальному розмірі 31478,25 дол. США, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті від 26.05.2020 №230, від 22.06.2020 №257, від 25.08.2020 №19.

Відповідно до цих платіжних доручень та картки рахунку бухгалтерського обліку позивача 3712 за період 2020 року у розрізі перерахованих авансів на користь продавця позивач перерахував 26178,25 доларів США, а саме відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 22.06.2020 №257 у розмірі 3064,00 доларів США та відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 25.08.2020 №19 у розмірі 23114,25 доларів США згідно зі специфікацією SJ 027_028 від 04.06.2020, а також відповідно до платіжного доручення від 26.05.2020 №230 у розмірі 5300,00 доларів США згідно з контрактом SJ 01/08-16 від 01.08.2016.

Отже, як обґрунтовано виснував суд першої інстанції, твердження митного органу про те, що декларантом до митного оформлення не подано відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують здійснення попередньої оплати, є помилковими.

З огляду на викладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції по суті спору про те, що документи, подані позивачем з метою митного оформлення товару згідно з МД №UA100080/2020/524424 від 24.09.2020, не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, тому у митного органу були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що подані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості. Відповідач у ході проведення митного оформлення не встановив фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб.

Отже, доводи митного органу про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені документально, що дає колегії суддів підстави погодитись з судом першої інстанції про те, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 24.09.2020 №UA100080/2020/200018/2 протиправно застосувавши резервний метод визначення митної вартості товарів, що є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Тож, позовні вимоги підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко