Справа № 560/8830/26
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2026-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8830/26
УХВАЛА

20 травня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «Укршелтер» до Хмельницької митниці про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду 19 травня 2026 року надійшла позовна заява Приватного підприємства «Укршелтер» до Хмельницької митниці про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: забезпечити позов шляхом заборони Хмельницькій митниці Державної митної служби України вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, реалізацію, утилізацію, знищення або передачу третім особам товару промислового водоохолоджувача-чіллера мод. 5НР (компресор № 24065268), який зберігається на складі митного органу, до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №560/8830/26.

В обґрунтування заяви зазначено, що листом від 20.02.2026 №7.26-4/21/14/765 та іншими повідомленнями митниця інформувала, що строк зберігання товару (промислового водоохолоджувача-чіллера мод. 5HP (компресор № 24065268)) на складі митного органу, що є предметом спору в даній справи, закінчується 09 березня 2026 року.

Вважає, що після цієї дати, відповідно до частини першої статті 243 Митного кодексу України, без вжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза відчуження, реалізації або утилізації спірного товару до вирішення справи по суті.

Вирішуючи подану заяву, суд ураховує таке.

Відповідно до вимог частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це надання заявнику тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави та порядок вжиття заходів забезпечення позову врегульовано главою 10 розділу І КАС України.

Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Суд відзначає, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку виходячи з конкретних доказів встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частинами четвертою-шостою статті 154 КАС України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти таких висновків.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких надалі гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову спрямований на захист прав та інтересів позивача від негативних наслідків рішення суб`єкта владних повноважень, яке оспорюється позивачем.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З урахуванням наведеного судом під час розгляду заяви про забезпечення позову мають досліджуватися достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Правова позиція щодо необхідності подання відповідних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, викладена також і в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 640/19275/18.

Суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі є відмова відповідача у наданні дозволу на проведення операцій з товаром (промисловий водоохолоджувача-чіллера мод. 5HP (компресор № 24065268)), а саме викачка холодоагенту R22 та зобов`язання здійснити митне оформлення такого товару відповідно до заявленого митного режиму та видати товар позивачу.

Слід зазначити, що обставини на які посилається представник позивача, а саме лист від 20.02.2026 № 7.26-4/21/14/765 та інші повідомлення митниці, в яких контролюючий орган інформував, що строк зберігання товару закінчується 09 березня 2026 року, не є автоматичною підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не доведено, що митний орган на даний час вчиняє або готується вчинити дії, спрямовані відчуження, реалізації або утилізації спірного товару, що унеможливить виконання майбутнього рішення суду.

Також суд звертає увагу на те, що позивач в разі існування реальної загрози для спірного товару з боку відповідача мав реальну можливість на подання даної заяви про забезпечення адміністративного позову до закінчення строку зберігання товару на складі митного органу (09.03.2026), а не після його спливу більш як через два місяці.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для забезпечення позову у цій справі.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений можливості ініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі виникнення відповідних підстав для цього.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви представника Приватного підприємства «Укршелтер» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Я.В. Драновський