Справа № 200/4959/25
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2026-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року

м. Київ

справа №200/4959/25

адміністративне провадження №К/990/3842/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Стеценка С.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №200/4959/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 (колегія у складі: головуючого судді Гаврищука Т.Г., суддів: суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г.), -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ВСТУП

У справі, яка розглядається, ключовим є питання обрання належного способу захисту права шляхом оскарження рішення та дій відповідача щодо невиплати нарахованої пенсії на стадії виконання судових рішень в інших справах.

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Донецькій області), в якому просила:

- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні нарахування та виплати заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №200/2/24, за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 295459,06 грн та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №200/5330/24, за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у загальній сумі 16000,00 грн, а усього на загальну суму 311459,06 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованості з виплати пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,яка виникла при виконанні рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №200/2/24, за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у загальній сумі 295459,06 грн та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2024 у справі №200/5330/24, за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у загальній сумі 16000,00 грн, а усього на загальну суму 311459,06 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті неотриманих сум пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/2/24 та у справі №200/5330/24 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) недоодержану її померлим чоловіком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у сумі 311459,06 грн, нараховану на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/2/24 та у справі №200/5330/24.

3. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що гарантовані законом виплати неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

4. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі №200/4959/25 - скасовано.

Ухвалено постанову, якою провадження у справі №200/4959/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

5. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що предметом спору у цій справі є саме невиконання/неналежне виконання органом державної влади судових рішень у справах №200/2/24 та №200/5330/25. У разі невиконання судового рішення позивачка має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України або звернутись із відповідною заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення суду. Суд вказав, що наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 26.01.2026 до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №200/4959/25 та залишити в силі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі №200/4959/25.

7. В касаційній скарзі позивачка вказує, що предмет та підстави позову у заявленій справі відрізняються від наведених у справах №200/2/24 та №200/5330/24, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Також зазначає, що відповідачем не виконуються рішення у справах №200/2/24 та №200/5330/24 в частині невиплати пенсії в сумі 311459,06 грн, нарахованої у зв`язку з проведенням нарахування та виплати недоотриманих сум пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 на виконання судового рішення.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Стеценко С.Г., судді: Бевзенко Н.В., Тацій Л.В.

9. Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі № 200/4959/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання документа про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

10. 05.02.2026 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 29.01.2026 скаржником направлено до Верховного Суду через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору, у розмірі - 2422,40 грн.

11. Ухвалою Верховного Суду від 11.02.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026.

12. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

13. Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Суди встановили, що ОСОБА_2 , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII в редакції на час виникнення спірних правовідносин), про що свідчить пенсійне посвідчення, видане 01.03.2013 року.

15. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №200/2/24 позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років за останньою штатною посадою, на підставі виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» довідки про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 №7482/Д за листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.12.2019, виходячи з розрахунку від суми 16115,75 грн щомісячного грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 на підставі довідки, виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 №7482/Д станом на листопад 2019 року на загальну суму 16115,75 грн відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням раніше сплачених сум.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з судового збору у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

16. Рішення набрало законної сили 02.04.2024.

17. На виконання рішення у суду у справі №200/2/24 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки, виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 №7482/Д станом на листопад 2019 року на загальну суму 16115,75 грн відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Пpo грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням раніше сплачених сум та нараховано суму доплати за період з 01.12.2019 по 31.07.2024 у розмірі 295459,06 грн.

18. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.10.2024 по справі №200/5330/24 позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_2 , у нарахуванні та виплаті з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01.06.2024 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

19. Рішення набрало законної сили 23.01.2025

20. На виконання рішення суду у справі №200/5330/24 відповідачем здійснено нарахування ОСОБА_2 з 01.06.2024 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та нараховано суму доплати за період з 01.06.2024 по 31.01.2025 у розмірі 16000,00 грн.

21. Згідно матеріалів справи, на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справах №200/2/24, №200/5330/24 відповідачем нараховано заборгованість з пенсії ОСОБА_2 в загальній сумі 311459,06 грн. Вказана сума не є спірною між сторонами.

22. Листами від 15.07.2024, 06.02.2025 відповідач повідомив, що виплата коштів на виконання рішень суду здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

23 Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилися 25.01.2001, тобто позивачка є дружиною ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ).

24. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого сектором реєстрації актів цивільного стану Бердичівського району Житомирської області.

25. ГУ ПФУ в Донецькій області листом №0500-0203-8/64037 від 27.06.2025 відмовило у виплаті заборгованості позивачці та повідомило, що виплата доплати пенсії за рішенням суду №1 та за рішенням суду №2, за померлого чоловіка громадянина ОСОБА_2 , буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України за датою набрання рішенням суду законної сили.

26. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої заборгованості з пенсійних виплат її померлого чоловіка, у розмірі 311459,06 грн, позивачка звернулася до суду з цим позовом

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

28. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати відповідача виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №200/2/24 та від 01.10.2024 у справі №200/5330/24, на підставі яких ОСОБА_1 має бути виплачена заборгованість із пенсії її померлого чоловіка, ОСОБА_2 , на загальну суму 311459,06 грн.

29. Положеннями частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

30. Частинами 2 та 4 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

31. Частиною 5 статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

32. Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

33. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.02.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIIІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

34. За частиною 1 статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

35. Згідно з частиною 1 статті 11 Закону №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

36. Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

37. З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі №816/2016/17.

38. Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

39. Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

40. Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

41. Верховний Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

42. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

43. Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

44. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивачка має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, в його постановах від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 09.07.2019 у справі №826/17587/18, від 28.03.2023 у справі №420/7631/22 та інших.

45. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивачки стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в рішеннях від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі №816/2016/17.

46. Верховний Суд звертає увагу, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судових рішень у справах №200/2/24 та №200/5330/24, позивачка може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

47. Відповідно, якщо позивачка вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 17.04.2019 у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі №295/13613/16, від 22.08.2019 у справі №522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19, від 28.02.2023 у справі №260/1898/22, від 26.02.2024 у справі №120/13369/23, від 16.03.2023 у справі №640/12697/21, від 30.11.2023 у справі №420/6135/22 та від 25.03.2025 у справі №200/1210/24.

48. З урахуванням того, що питання виплати позивачці недоплаченої пенсії, нарахованої за життя її померлого чоловіка, охоплюється рішеннями суду у справах №200/2/24, №200/5330/24 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

49. Відтак, суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі, обґрунтовано виходив з того, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

50. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 238 КА України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

51. У постанові від 22.03.2018 у справі №П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду «щодо висновків, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду».

52. Водночас, суд апеляційної інстанції закрив провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, згідно якої суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

53. Тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18.

54. Відтак, постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні в частині підстав закриття провадження у справі.

55. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

56. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

57. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

58. Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі «Федоренко проти України» (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини у пункті 32 рішення по справі «Стреч проти Сполучного Королівства» (Stretch v. the United Kingdom № 44277/98).

59. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

60. Відповідно до частин 1 - 4 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

60. З урахуванням наведеного, постанова суду апеляційної інстанції підлягає зміні в частині мотивів закриття провадження у справі, а в решті - залишенню без змін.

61. Зважаючи на результат касаційного перегляду, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 змінити в частині мотивів закриття провадження у справі.

В решті постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С.Г. Стеценко

В.М. Бевзенко

Л.В. Тацій