Справа № 380/6152/25
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/6152/25 пров. № А/857/27679/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Чаплик І.Д. у м. Львові) у справі № 380/6152/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на підставі Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 в редакції від 20 липня 2024 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.11.2024 № 08 про перерахунок пенсії;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.2024, перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII на підставі Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 19.03.2024 № 151 станом на березень 2024 року та Довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 19.03.2024 № 150 за лютий 2024 року, виданих Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що з 20.03.2024 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Зазначає, що у зв`язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.11.2024, внаслідок чого розмір пенсії позивача зменшився. Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.11.2024 №08 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відновити пенсійне забезпечення ОСОБА_1 , здійснивши з 01.11.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII Про державну службу, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу на підставі довідок Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.03.2024 №151 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 19.03.2024 №150 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, з урахуванням виплачених сум.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , є громадянкою України, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Позивачу з 16.03.2023 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 20.03.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Розмір пенсії обчислено з урахуванням довідок Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.03.2024 №151 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 19.03.2024 №150 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

У зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб Головним управлінням ПФУ у Львівській області повідомлено позивача листом від 27.09.2024 №1300-5204-8/164746 про перерахунок її пенсії та про необхідність подання довідок відповідно до Порядку №622 про перерахунок пенсії. Відповідачем проведено перевірку видачі довідок про складові заробітної плати від 15.10.2024 № 206 та № 207. За результатом перевірки було складено акт перевірки від 07.11.2024 № 1300-6002-1/12446, за яким встановлено, що при формуванні довідки від 15.10.2024 № 207 не вірно відображені суми надбавки за інтенсивність праці у липні 2020 року та місячна премія за квітень 2020 року. Також, всупереч Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою №622, у графі інші виплати зазначені нараховані відпускні.

Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 28.11.2024 №08 проведено перерахунок пенсії позивача, за наслідком якого з 01.11.2024 розмір пенсії позивача становить 7061,81 грн.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо проведення перерахунку її пенсії державного службовця та зменшенням за його наслідками розміру вказаної пенсії, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Правове регулювання пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року здійснювалося відповідно до положень Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII).

Відповідно до вимог статті 37 зазначеного Закону, право на пенсію державного службовця мали чоловіки, які досягли 62-річного віку, та жінки, які досягли пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, визначеному частиною першою статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та за умови, що на момент досягнення відповідного віку вони працювали на посадах державних службовців. Також право на таку пенсію мали особи, які мали не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначалася у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування). Особам, які на момент звернення за призначенням пенсії не перебували на державній службі, пенсія визначалася у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачувався відповідний внесок.

Разом з тим, з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), яким змінено підходи до пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, Закон № 3723-XII визнано таким, що втратив чинність, за винятком статті 37, яка продовжує застосовуватися до осіб, визначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пунктів 10 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом, тобто станом на 1 травня 2016 року, займали посади державної служби та мали не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (у редакції 1993 року) та актами Кабінету Міністрів України, зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі Закон № 3723-XII), у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на відповідних посадах.

Так само, для осіб, які станом на 1 травня 2016 року мали не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи перебували вони на державній службі на зазначену дату, зберігається право на призначення пенсії державного службовця за правилами статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, встановленому для осіб із 20-річним стажем державної служби.

Отже, законодавець передбачив, що особи, які на момент набрання чинності Законом № 889-VIII мали необхідний стаж державної служби (10 років для тих, хто займав посади державних службовців, або 20 років незалежно від факту перебування на державній службі на 01.05.2016), зберігають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII. При цьому таке право реалізується у порядку, визначеному для осіб із не менше ніж 20-річним стажем державної служби.

Разом з тим, статтею 37 Закону № 3723-XII встановлено, що для осіб із 20-річним стажем роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, додатковими умовами для призначення пенсії є досягнення певного віку та наявність необхідного страхового стажу.

Аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII у системному зв`язку з пунктами 10 і 12 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII свідчить, що після 1 травня 2016 року право особи на призначення пенсії державного службовця зберігається лише за умови дотримання сукупності вимог, передбачених зазначеними нормами, а саме: досягнення встановленого віку, наявності необхідного страхового стажу та стажу державної служби у відповідному обсязі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622), який визначає механізм реалізації права окремих категорій громадян, зокрема державних службовців, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 (у редакції, чинній з 1 січня 2020 року), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї, у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Для осіб, які на момент звернення за призначенням пенсії не перебувають на державній службі, пенсія обчислюється з розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено відповідні внески.

При цьому Порядком № 622 визначено такі правила врахування заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності відповідної посади);

інші виплати, що включаються до заробітку для обчислення пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), визначаються за вибором особи, яка звертається за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв, починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума таких виплат визначається шляхом ділення їх загальної суми на 60, а неповні місяці можуть за бажанням особи враховуватись як повні;

якщо особа не має 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби після 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на фактичну кількість місяців роботи, при цьому неповні місяці також можуть враховуватись як повні;

для осіб, які не працювали на державній службі після 1 травня 2016 року, сума виплат для обчислення пенсії визначається виходячи з виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та інші виплати, що нараховуються за період, який перевищує один календарний місяць, враховуються пропорційно кількості місяців розрахункового періоду.

Крім того, Порядком № 622 передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і не перебувають на державній службі на момент виходу на пенсію, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) може визначатися у середніх розмірах таких виплат, установлених законодавством за місяць, що передує місяцю звернення за пенсією, але не раніше травня 2016 року, за відповідною або прирівняною посадою за останнім місцем роботи на державній службі.

Колегією суддів встановлено, що позивача з 20 березня 2024 року було за її заявою переведено на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України Про державну службу з урахуванням довідок Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.03.2024 №151 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 19.03.2024 №150 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Згодом, у зв`язку з набранням чинності Постановою №823 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача. Після проведеного відповідачем перерахунку у зв`язку із прийняттям Постанови №823 розмір пенсії позивача з 01.11.2024 зменшився з 10 813,74 грн до 7061,81 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що 20 липня 2024 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 року № 823, якою затверджено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі Постанова № 823, Порядок № 622).

Згідно з пунктом 3 Постанови № 823, вона набирає чинності з дня її офіційного опублікування з 20 липня 2024 року, але застосовується з 1 січня 2024 року, що свідчить про надання їй зворотної дії в часі з метою уніфікації порядку застосування нових правил призначення пенсій.

Пунктами 5 та 6 Порядку № 622 у редакції, затвердженій Постановою № 823, передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 6 до Порядку, видаються виключно для призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII у випадках, передбачених пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу». При цьому зазначені довідки не є підставою для перегляду або перерахунку вже призначеної пенсії державного службовця.

Відповідач обґрунтовує проведення перерахунку пенсії позивача тим, що Постановою № 823 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024, а тому, пенсії, призначені згідно Закону України Про державну службу за зверненнями, які надійшли після 01.01.2024, підлягають перегляду.

Суд апеляційної інстанції відхиляє вище наведені доводи відповідача, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024 а тому, підлягає застосуванню саме з цієї дати, в той час як позивача було переведено на пенсію державного службовця у березні 2024 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, за винятком випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначене положення означає, що дія нормативно-правових актів поширюється виключно на ті правовідносини, які виникли після набрання ними чинності.

Згідно з частиною третьою статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадян.

Конституційний Суд України у рішенні від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 наголосив, що дія закону чи іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли та припинилися до набрання ним чинності. Таким чином, закріплення принципу незворотності дії нормативно-правових актів у часі є однією з основоположних гарантій правової визначеності, стабільності суспільних відносин та довіри громадян до держави. Винятки з цього принципу допускаються лише у випадках, прямо передбачених частиною першою статті 58 Конституції України.

У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод означає зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, кількості або інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто будь-яке їх кількісне обмеження.

Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2024 року у справі № 580/6509/23 звернув увагу, що зміна порядку розрахунку пенсії як періодичної виплати фізичній особі внаслідок прийняття нового нормативно-правового акта, який відповідає критеріям якості закону та переслідує легітимну мету, сама по собі не суперечить статтям 22 та 58 Конституції України. Водночас такі зміни не можуть призводити до зменшення розміру пенсії, яку особа вже отримує на момент набрання чинності відповідним актом.

Відтак, зазначення у пункті 3 Постанови №823 того, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 січня 2024 року, не відповідає вимогам статті 58 Конституції України щодо незворотності дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, а тому вказана норма судом не береться до уваги.

Також Верховний Суд у постанові від 08.04.2024 у справі №580/6509/23 зазначив, що зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.

Одночасно, після проведеного відповідачем перерахунку у зв`язку із прийняттям Постанови №823 розмір пенсії позивача з 01.11.2024 зменшився з 10 813,74 грн до 7061,81 грн, що з огляду на вищезазначені норми права та усталену практику Конституційного Суду України та Верховного Суду вказує про протиправність дій відповідача щодо такого перерахунку пенсії позивача.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до пункту 5 Порядку № 622 (у редакції Постанови № 823) довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1 - 6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу`від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця. Крім того, Постановою № 823 не надано пенсійним органам повноважень на здійснення перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку з поширенням її дії з 01 січня 2024 року.

З вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, здійснивши перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії на підставі нових довідок, виданих за формами згідно з додатками 1-6 до вказаного Порядку в редакції Постанови № 823, порушив вимоги пункту 5 Порядку № 622 в редакції Постанови №823.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пенсія позивачу призначалася з 20.03.2024 з урахуванням довідок Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.03.2024 №151 та від 19.03.2024 №150, в яких не було встановлено відповідачем порушень щодо їх форми та змісту. Водночас перевірка відповідачем здійснювалася щодо підставності видачі довідок про складові заробітної плати від 15.10.2024 № 206 та № 207, які позивачем не надавались, були видані значно пізніше призначеної пенсії позивачу і не тих довідок, на підставі яких здійснювалось призначення пенсії з 20.03.2024.

Відповідно до встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо здійснення нового перерахунку пенсії позивачу, в результаті якого розмір такої пенсії з 01.11.2024 було зменшено.

Враховуючи вищезазначене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою належного способу захисту порушених прав, позивача слід зобов`язати відповідача здійснити позивачу, з 01.11.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII Про державну службу, п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу на підставі довідок Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.03.2024 №151 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 19.03.2024 №150 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційних скарг не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі № 380/6152/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула