Справа № 420/39799/25
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/39799/25

Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.,

повний текст судового рішення

складено 07.04.2026, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Вербицької Н.В.,
судді Джабурія О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна Кирила Анатолійовича, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.12.2026 ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна Кирила Анатолійовича (надалі відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (надалі 3-тя особа, Фонтанська сільська рада), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна Кирила Анатолійовича про відмову в проведенні реєстраційних дій №81185957 від 29 серпня 2025 року.

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Усатівської сільської ради Карякіна Кирила Анатолійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 серпня 2025 року про державну реєстрацію прав з доданими до неї документами, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що оскаржуване рішення про відмову в проведені реєстраційних дій не ґрунтується на вимогах закону, оскільки земельна ділянка була передана позивачу в оренду на підставі рішення Фонтанської сільської ради вже після смерті матері позивача, у зв`язку із чим не вимагається прийняття позивачем спадщини.

Також позивач посилалась на відсутність в оскаржуваному рішенні посилання на конкретні норми матеріального права. Звертала позивача увагу і на те, що перед прийняттям оскаржуваного рішення, державний реєстратор залишив заяву позивача буз руху, вказавши причини такого рішення, і ці причини були усунені (державному реєстратору було надано договір оренди земельної ділянки від 27.03.2015). Проте, оскаржуване рішення вже обґрунтоване іншими підставами, що є порушенням п.23 Порядку №1127.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року, ухваленим в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки справа розглядалась понад встановлені КАС України строки, без постановлення ухвали про продовження строку розгляду справи. Також, апелянт звертає увагу на те, що відповідач не надав витребувані судом докази, не надав відзиву на позовну заяву. Інші доводи апеляційної скарги доводи ідентичні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач та третя особа своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 27.03.2015 між Фонтанською сільською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) укладений договір оренди земельної ділянки (а.с.12-17), за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування (строком на 49 років) земельну ділянку для ведення городництва, яка розташована в АДРЕСА_1 на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на підставі рішення сесії Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 01 жовтня 2014 року за №967-VІ. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення договору оренди повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію.(пункт 1, 6).

Відповідно до пунктів 29-33 Договору оренди земельної ділянки від 27.03.2015 року, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Дія договору припиняється у разі:

а) закінчення строку, на який його було укладено;

б) придбання орендарем земельної ділянки у власність;

в) викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

а) взаємною згодою сторін;

б) рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших постав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Рішенням сесії VIII скликання Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 11.07.2025 №3256 «Про укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:003:1819 для ведення городництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с.20), за наслідком розгляду заяви громадянки України ОСОБА_1 щодо укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року, укладеного між Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області і громадянкою України ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю орендаря відповідно до Витягу про смерть реєстраційний №200006 від 03.03.2025 року, зокрема, вирішено:

внести зміни до договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року, укладеного між Фонтанською сільською радою та громадянкою України ОСОБА_2 , а саме: Орендодавцем земельної ділянки є Фонтанська сільська рада Одеського району в особі в.о. сільського голови Фонтанської сільської ради ОСОБА_3 ; Орендарем земельної ділянки є громадянка України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (пункт 1);

вказані у пункті 1 Рішення зміни до договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року викласти у формі окремої додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною договору;

громадянці України ОСОБА_1 внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14.07.2025 була укладена Додаткова угода (а.с.21) до договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року між Фонтанською сільською радою Одеського району Одеської області та ОСОБА_1 , за якою:

« 1. Відповідно до рішення Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області №3256-УІІІ від 11.07.2025 року сторони дійшли взаємної згоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року укладеного між Фонтанською сільською радою та громадянкою України ОСОБА_2 (Витяг про смерть реєстраційний №20006 від 03.03.2025 року), зареєстрованого в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.04.2015 року, номер запису про інше речове право: 9322665, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, а саме змінивши сторони договору:

- ОРЕНДОДАВЕЦЬ земельної ділянки є Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області () місцезнаходження: Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вулиця Степна, 4, в особі в.о. сільського голови ОСОБА_3 ;

- ОРЕНДАР земельної ділянки є громадянка України ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

2. Інші умови договору, що не передбачені цією угодою, залишаються без змін.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року і набирає чинності після підписання сторонами та її державної реєстрації.»

Відповідно до матеріалів справи (а.с.22-24) ксерокопії Витягу про смерть №200006 дата видачі 03.03.2025, який виданий уповноваженим органом Нідерландів (з Апостилем), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Єгорівка, СРСР) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ден-Гелдер (Нідерланди).

Позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна Кирила Анатолійовича з заявою від 29.08.2025 за реєстраційним номером 68648710 щодо проведення державної реєстрації прав на підставі Додаткової угоди від 14.07.2025.

Рішенням відповідача від 04.09.2025 №80682793 заява була залишена без руху до у зв`язку із поданням документів не в повному обсязі - відсутність належним чином відсканованої електронної копії у Державному реєстрі прав договору оренди земельної ділянки б/н від 27.03.2015 (а.с.9).

Рішенням відповідача від 06.10.2025 №81185957 відмовлено в проведені реєстраційних дій за заявою позивача від 29.08.2025 з реєстраційним номером 68648710.

Оскаржуване рішення від 06.10.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій обґрунтоване тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме:

- при перевірці відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, державним реєстратором встановлено відсутність актового запису про смерть ОСОБА_2 - орендаря земельної ділянки.

- у Державному реєстрі прав власності відсутня інформація про перехід прав від ОСОБА_2 до спадкоємців.

- за Законом України Про оренду землі (ст. 32) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно з п. 33 Договору оренди земельної ділянки б/н від 17.03.2015 року, завірену копію якого надано Фонтанською сільською радою, тільки перехід права власності на орендовану земельну ділянку є підставою для зміни умов договору або його розірвання.

За наведених підстав державний реєстратор в оскаржуваному рішенні від 06.10.2025 встановив, що додаткова угода від 14.07.2025 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 27.03.2015 року не змінює речових прав, які вже виникли та визнані і підтверджені державою, а зміна сторони орендаря не є підставою змін умов договору.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до складу спадщини, окрім іншого входить і право оренди земельної ділянки, і оскільки договір оренди земельної ділянки від 27.03.2015 не передбачає заборону переходу права оренди у порядку спадкування, то спадкоємці орендаря після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. Враховуючи відсутність у Державному реєстрі прав власності інформації про перехід прав від ОСОБА_2 до спадкоємців, зокрема позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення про відмову в проведені реєстраційних дій) право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1219 ЦК України Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Отже, право на оренду земельної ділянки (право орендаря) входить до складу спадщини і переходить до спадкоємців, якщо інше не передбачено безпосередньо договором оренди.

Тобто після смерті орендаря (фізичної особи) договір оренди не припиняється автоматично. Право користування ділянкою переходить до спадкоємців, які прийняли спадщину. Вказане є можливим, якщо в договорі оренди відсутній пункт про припинення дії договору в разі смерті орендаря.

Як правильно встановив суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, договір оренди земельної ділянки б/н від 27.03.2015 не передбачає його припинення у разі смерті орендаря.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що додаткова угода від 14.07.2025 не є передбаченою законом підставою для переходу до апелянта права оренди земельної ділянки за договором оренди земельної ділянки б/н від 27.03.2015, ускладненого відповідачем з ОСОБА_2 , а можливість такого переходу залежить від факту прийняття апелянтом спадщини від померлої ОСОБА_2 ..

При цьому, апеляційний суд зазначає, що державна реєстрація права оренди земельної ділянки - це офіційне визнання та підтвердження державою виникнення права користування землею за орендарем.

Апелянтом не спростовані, наведені відповідачем в оскаржуваному рішенні, фактичні обставини відсутності у Державному реєстрі прав власності інформації про перехід прав від ОСОБА_2 до спадкоємців. Проте, і рішення сесії Фонтанської сільської ради №3256 від 11.07.2025, і додаткова угода від 14.07.2025 до Договору оренди земельної ділянки №б/н від 27.03.2015 року не можуть бути належними доказами прийняття апелянтом спадщини, зокрема в частині права оренди земельної ділянки, які мала померла ОСОБА_2 за договором оренди земельної ділянки б/н від 27.03.2015

Щодо відсутності відомостей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_2 - орендаря земельної ділянки, апеляційний суд зазначає таке.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 №2398-VI (надалі Закон №2398-VI). Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відомості, зокрема про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

При цьому, державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України (ст.4 Закону №2398-VI).

Дипломатичні представництва і консульські установи України проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті щодо громадян України, приймають і розглядають заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії (ч.3 ст.6 Закону №2398-VI).

Відомості, зазначені в актових записах про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, складених дипломатичними представництвами і консульськими установами України на паперових носіях та в електронному вигляді, вносяться до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в м. Києві протягом семи робочих днів з дня надходження першого примірника актового запису (ч.3 ст.12 Закону №2398-VI).

Матеріали справи містять лише копію свідоцтва про смерть, оформленого у відділі РАЦСу (Burgerlijke Stand) муніципалітету за місцем проживання померлого, з апостилем та перекладом українською мовою.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, апелянт не надала належних та допустимих доказів реєстрації смерті ОСОБА_2 в порядку, установленому законодавством України.

Щодо посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема щодо строків розгляду справи, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, розгляд судом першої інстанції справи з перевищенням визначених статтею 258 КАС України не є тим порушенням, яке призвело до неправильного вирішення спору, а також не є тим порушенням, яке є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Наведені апелянтом доводи не спростовують правильність висновки суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді Н.В. Вербицька О.В. Джабурія