Справа № 160/32243/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 травня 2026 року м. Дніпросправа № 160/32243/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 р. (суддя Серьогіна О.В) в адміністративній справі №160/32243/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановити та виплатити йому щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14 липня 2021 р. №713;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 червня 2025 р. встановити та виплатити йому щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14 липня 2021 р. №713, із урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити йому пенсію (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), без обмеження її розміру максимальним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 червня 2025 р. нарахувати та виплатити йому пенсію (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), без обмеження її загального розміру максимальним, із урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", за результатом перерахунку якої на підставі рішення суду, відповідачем не здійснюється нарахування та виплата йому щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 р., а також розмір пенсії протиправно обмежено максимальним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Судом:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області встановити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14 липня 2021 р. №713;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 червня 2025 р. встановити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14 липня 2021 р. №713, із урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, без обмеження її розміру максимальним;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 червня 2025 р. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, без обмеження її загального розміру максимальним, із урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскільки розмір пенсії позивача було обчислено на виконання рішення суду не із грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, як визначено Постановою КМУ №713, то відсутні підстави для встановлення до розміру його пенсії щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено на ступні обставини у справі.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Листом від 23 жовтня 2025 р. № 55318-41603/П-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про те, що оскільки розмір пенсії позивача обчислено на виконання рішення суду із грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 р., а не на 01 березня 2018 р., як передбачено Постановою КМУ №713, то відсутні підстави для встановлення до її розміру щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. Також вказано, що позивач не відноситься до категорії осіб, виплата пенсії яким проводиться, без обмеження максимальним розміром.

Не погодившись із невиплатою доплати до пенсії та обмеженням розміру пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перерахунок пенсії позивача здійснений відповідачем на виконання вимог рішення суду з метою відновлення порушеного права на її належний розмір, що виникло до 01 березня 2018р., у відповідача наявний обов`язок виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 р. Також суд вказав, що обмеження пенсії максимальним розміром, суперечить приписам частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. № 7-рп/2016.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав здійснювати позивачу доплату до пенсії, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 р. визначено, що з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн., яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн., щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру. Абзац третій пункту 1 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 578 від 10 травня 2022 р. - застосовується з 21 березня 2022 р..

За висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 08 листопада 2022 р. у справі №420/2473/22 та у постанові від 02 березня 2023 р. у справі №600/870/22-а, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, не є перерахунком у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Проведення перерахунку пенсії позивачу за судовим рішенням у справі №160/21201/22 є поновленням його порушеного права на її належний розмір, з огляду на визнання протиправними та нечинними пунктів Постанови КМУ №103, тобто не є перерахунком у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії після 01 березня 2018 р.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку нараховувати та виплачувати позивачу щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбачену постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14 липня 2021 р.

Щодо висновків суду першої інстанції стосовно обмеження розміру пенсії позивача максимальним, слід зазначити наступне.

Частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 р. визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 р. №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 р., в частині 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та в частині 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 р. №7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У пункті 2 резолютивної частини цього Рішення зазначено, що приписи статті 2 Закону №3668-VI втрачають чинність через шість місяців з дня ухвалення цього Рішення, тобто з 12 квітня 2023 р.

Таким чином, до 12 квітня 2023 р. мала місце колізія між приписами частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. № 7-рп/2016, та статтею 2 Закону № 3668-VI, із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 р. №7-р(ІІ)/2022, в частині обмеження пенсії максимальним розміром.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Отже, суд першої інстанції зробив вірний висновок щодо необхідності здійснення відповідачем на користь позивача виплати пенсії, без обмеження її розміру.

Оскільки судом першої інстанції прийнято рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 р. в адміністративній справі №160/32243/25 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 травня 2026 р. та оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий