Справа № 200/10049/25
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2026-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про виправлення помилки у виконавчому листі

14 травня 2026 року Справа №200/10049/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження заяву позивача (стягувача) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виправлення помилки у виконавчому листі, подану в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до приватного акціонерного товариства «Криворізьке» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

встановив:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі позивач, ГУ ПФУ в Донецькій області) до приватного акціонерного товариства «Криворізьке» (далі відповідач, ПрАТ «Криворізьке»), в якому позивач просив:

- стягнути з ПрАТ «Криворізьке» на користь ГУ ПФУ в Донецькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. п. «б» - «з» ст. 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за Списком № 2), за період з липня 2025 року по листопад 2025 року у сумі 26 591,52 грн.

09 лютого 2026 року суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив, а саме:

- стягнув ПрАТ «Криворізьке» на користь ГУ ПФУ в Донецькій області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, яка виникла за період з липня 2025 року по листопад 2025 року включно, в сумі 26 591,52 грн.

Це рішення набрало законної сили 12 березня 2026 року.

23 березня 2026 року ГУ ПФУ в Донецькій області як стягувачу виданий виконавчий лист.

Позивач (стягувач) ГУ ПФУ в Донецькій області звернулося до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі.

Заява обґрунтована тим, що у виконавчому документі допущена описка під час зазначення строку його пред`явлення до виконання, а саме замість правильної дати «15 червня 2026 року» помилково вказана дата «15 березня 2026 року», що унеможливлює його виконання.

Виправлення помилки у виконавчому листі регламентовано нормами ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Згідно з ч. 1 ст. 374 КАС суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КАС суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Така ухвала підлягає внесенню до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з дня її постановлення.

За правилами ч. 4 ст. 374 КАС про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КАС ухвалу суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Рада суддів України 02 березня 2022 року надала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану.

Серед іншого, Рада суддів України рекомендувала судам за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Також судам рекомендовано при застосуванні норм процесуального закону виходити з необхідності уникнення небезпеки для життя та здоров`я учасників справи, пов`язаної з прибуттям у судове засідання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що передбачено ч. 1 ст. 7 КАС.

З огляду на викладене, з урахуванням безпекової ситуації, а також суті процесуального питання, яке належить вирішити, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву по суті, суд виходить з такого.

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 373 КАС виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Ч. 3 ст. 373 КАС установлено, що виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ст. 4 Закону № 1404.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404, серед іншого, у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення рішення до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначає ст. 12 Закону 1404.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КАС виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону № 1404 строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ч. 2 ст. 255 КАС установлено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду від 09 лютого 2026 року у справі № 200/10049/25 набрало законної сили відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС 12 березня 2026 року.

Оскільки стягувачем за виконавчим листом, виданим на виконання цього рішення, є державний орган, цей виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох місяців, як це установлено ч. 1 ст. 12 Закону № 1404.

Тримісячний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду у справі № 200/10049/25, розпочав свій перебіг з 13 березня 2026 року, тобто з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили, (як це передбачено ч. 2 ст. 12 Закону № 1404).

Загальні строки у виконавчому провадженні визначає ст. 11 Закону № 1404.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 1404 строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону № 1404 будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 1404 строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Отже, виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду у справі № 200/10049/25, яке набрало законної сили 12 березня 2026 року, може бути пред`явлений до виконання до 16 червня 2026 року, (останній день тримісячного строку припадає на 13 червня 2026 року суботу).

Вимоги до виконавчого документа встановлені ст. 4 Закону № 1404.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1404 у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Отже, у виконавчому документі має бути зазначений строк його пред`явлення до виконання (п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404).

Внаслідок технічної помилки у виконавчому листі, виданому 23 березня 2026 року на виконання рішення суду від 09 лютого 2026 року у справі № 200/10049/25, допущена описка під час зазначення строку його пред`явлення до виконання, а саме замість правильної дати «16 червня 2026 року» помилково вказана дата «15 березня 2026 року».

З огляду на викладене, допущена у виконавчому листі помилка підлягає виправленню, а заява позивача (стягувача) задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 241, 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Заяву позивача (стягувача) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виправлення помилки у виконавчому листі задовольнити.

2. Виправити помилку у виконавчому листі, виданому 23 березня 2026 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі № 200/10049/25, про стягнення з приватного акціонерного товариства «Криворізьке» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2, яка виникла за період з липня 2025 року по листопад 2025 року включно, в сумі 26 591 (двадцять шість тисяч п`ятсот дев`яносто одна) гривня 52 копійки, зазначивши в ньому строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання, а саме до 16 червня 2026 року.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

4. Повне судове рішення складено і підписано суддею 14 травня 2026 року.

Суддя Т.О. Кравченко