Справа № 560/5673/26
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5673/26
РІШЕННЯ

іменем України

13 травня 2026 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі 82-гої окремої десантно-штурмової Буковинської бригади ( НОМЕР_1 ОДШБр) військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в особі 82-гої окремої десантно-штурмової Буковинської бригади ( НОМЕР_1 ОДШБр) військова частина НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати бездіяльність протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви-клопотання від 02.04.2026 та не повідомлення про початок адміністративного провадження протягом 3 днів, як це передбачено ст. 49 Закон України «Про адміністративну процедуру»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву-клопотання від 02.04.2026 та винести рішення, яким звільнити з військової служби НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , так як він здійснює догляд на підставі рішення від 19.08.2025 про призначення догляду, яке є чинним та ніким не оскаржене.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він звернувся до військової частини НОМЕР_2 , із заявою - клопотанням щодо звільнення з військової служби його брата, який на підставі рішення уповноваженого органу здійснює за ним догляд. На своє звернення відповіді не отримав, що вважає неправомірним.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Військова частина НОМЕР_2 подала відзив на позовну заяву, де зазначає про те, що позивач не надав доказів щодо дотримання процедури звернення з заявою, її змісту і форми, застосування вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідач також не може підтвердити дані про наявність зазначеної позивачем офіційної електронної адреси військової частини, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав до суду клопотання, в якому просить визнати відзив від 08.05.2026 не поданим, оскільки такий надійшов з порушенням встановленого судом строку.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 121 КАС України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, зважаючи на те, що відповідачем подано відзив, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення.

Що стосується клопотання позивача про винесення ухвали, якою накласти на відповідача штраф за невиконання ухвали суду, якою витребувано докази, то суд зазначає, що оцінку усім наявним у справі документам, а також обставинам, на які посилаються сторони, суд надає самостійно відповідно до положень КАС України.

Дійсно, норми процесуального закону, зокрема стаття 149 КАС України передбачає можливість постановлення судом ухвали про стягнення штрафу за невиконання стороною процесуальних обов`язків чи ухилення від їх виконання, або ж неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин.

Разом з тим, оскільки відповідач заперечує отримання звернення позивача, докази які стосуються його розгляду відповідно не можуть бути надані, а тому в задоволенні цього клопотання також слід відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Як вбачається зі змісту скріншоту сервісу електронної пошти, ОСОБА_1 направив на електронну адресу заяву - клопотання від 02.04.2026, у якій просив військову частину НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення з військової служби ОСОБА_2 (брата) у зв`язку із тим, що останній здійснює догляд за ним на підставі рішення від 19.08.2025 про призначення догляду.

Судом з відкритих джерел, а саме КП "Діловодство адміністративного суду" Хмельницького окружного адміністративного суду встановлено, що еmail-адреса: , належить військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), де зі слів позивача проходить службу ОСОБА_2 . Зазначена електрона адреса неодноразово зазначалась цією військовою частиною у відзивах на позовну заяву по інших адміністративних справах.

У матеріалах справи відсутні докази надання позивачу будь - якої відповіді на вказане звернення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Стаття 3 Закону № 393/96-ВР передбачає, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Статтею 15 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно зі ст. 20 Закону України №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як встановлено вище, відповідач не надав будь-які докази того, що направлене позивачем звернення не було ним отримане взагалі, або якщо отримане - його було розглянуто у встановлений строк та відповідно до визначеного порядку.

Військова частина НОМЕР_3 , отримавши заяву - клопотання позивача від 02.04.2026, була зобов`язана розглянути її у встановлений законом строк та надати обґрунтовану відповідь згідно з наданими повноваженнями.

Крім того, витребувані судом матеріали, що стосуються розгляду заяви позивача, відповідачем не надані, що також свідчить про невиконання покладеного на нього обов`язку доказування.

За таких обставин військова частина НОМЕР_3 допустила протиправну бездіяльність, що не спростовується будь-якими належними доказами.

Що стосується суті звернення та позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення ОСОБА_2 (брата) з військової служби, суд виходить з такого.

З моменту призову на військову службу під час мобілізації та зарахування до списків особового складу військової частини особа набуває статусу військовослужбовця, а правовідносини щодо проходження військової служби регулюються спеціальним законодавством.

У разі наявності підстав для звільнення з військової служби така особа може реалізувати своє право у встановленому законодавством порядку, зокрема шляхом подання відповідного рапорту командуванню військової частини про звільнення її з військової служби.

Отже, право на звільнення ОСОБА_2 з військової служби належить йому безпосередньо, і саме він повинен звернутись до командування військової частини із відповідним рапортом та пакетом документів, передбачених законодавством.

У той же час, заяви або клопотання, подані іншими особами, включно з позивачем, не створюють для відповідача обов`язку звільнити військовослужбовця, оскільки законом передбачено, що рішення про звільнення приймається на підставі рапорту останнього.

Що стосується визнання протиправною бездіяльності в частині неповідомлення заявника про початок адміністративного провадження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру», суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адміністративну процедуру» цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

У таких адміністративних справах суб`єктом відносин є особа, яка має безпосереднє право на отримання адміністративної послуги або рішення на свою користь, а орган публічної влади зобов`язаний вчинити таку дію або прийняти відповідне рішення на її користь.

У цій справі ОСОБА_1 подав заяву щодо звільнення з військової служби свого брата. Водночас, оскільки право на звільнення з військової служби належить безпосередньо ОСОБА_2 , тоді як позивач не має самостійного права вимагати прийняття рішення про звільнення іншої особи, його звернення не створює для відповідача юридичного обов`язку реагувати саме в порядку, визначеному Законом України «Про адміністративну процедуру».

Відтак, положення Закону України «Про адміністративну процедуру» щодо обов`язку повідомити заявника про початок адміністративного провадження не застосовуються до розгляду заяви позивача.

З урахуванням зазначеного, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що відповідач не довів обґрунтованість бездіяльності і доводи позивача (у відповідній частині позовних вимог) не спростував, позов слід задовольнити частково.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 в частині нерозгляду заяви - клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2026 відповідно до вимог чинного законодавства.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути заяву - клопотання ОСОБА_1 від 02.04.2026 та вирішити її відповідно до вимог чинного законодавства, наданих повноважень та з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Міністерство оборони України 82-га окрема десантно-штурмова Буковинська бригада (82 ОДШБр) військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський