Справа № 240/17758/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

13 травня 2026 року

м. Київ

справа №240/17758/25

адміністративне провадження №К/990/10524/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року

у справі №240/17758/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з 01 лютого 2023 року відповідно до статей 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення від 03 грудня 2024 року б/н для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01 лютого 2023 року перерахунок та з 20 травня 2025 року доплату та подальшу виплату пенсії з 01 лютого 2023 року відповідно до статей 51, 63 Закону №2262-XII, обчисливши розмір пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення від 03 грудня 2024 року б/н для перерахунку пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, визначеного станом на 01 січня 2023 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року, позов в частині вимог про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії за період з 01 лютого 2023 року по 08 січня 2025 року залишено без розгляду.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дубок Сергій Миколайович, 05 березня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

У межах строку для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 звернувся до Суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору.

На обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що він є ветераном війни та учасником бойових дій, на підтвердження чого надав посвідчення серії НОМЕР_1 , а спір стосується захисту його соціальних прав.

Вирішуючи подане клопотання, колегія суддів виходить з такого.

Частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до частини другої статті 22 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Враховуючи вищезазначені положення Закону №3674-VI і Закону №3551-XII, а також встановивши обставини та дослідивши відповідні докази, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 є ветераном війни та має статус учасника бойових дій, а спір стосується захисту його соціальних прав.

Таким чином, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення її без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Водночас, на обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), порушили положення статей 122, 123 КАС України.

На думку скаржника, до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не виникало обов`язку щодо перерахунку пенсії, а у позивача - об`єктивної можливості дізнатися про порушення свого права. Оскільки оновлена довідка була виготовлена лише на виконання рішення суду від 28 листопада 2024 року, позивач не міг пропустити строк звернення до суду, що обраховується з 01 лютого 2023 року.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Оскільки несвоєчасний перерахунок стався через дії державних органів, обмеження права на перерахунок будь-яким строком є неприпустимим.

Скаржник наголошує, що перерахунок пенсії та її виплата - це різні поняття. Позовні вимоги щодо виплати перерахованої пенсії заявлені з 20 травня 2025 року, що відповідає встановленому шестимісячному строку звернення до суду, оскільки про порушення права йому стало відомо лише після отримання відмови від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у червні 2025 року.

Касаційна скарга також обґрунтована необхідністю врахування висновків:

- постанова Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року у справі №580/10781/23, у якій зазначено, що до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії, а обмеження такого права будь-яким строком через ненадання довідки державним органом є неприпустимим згідно з частиною третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ.

- постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, у якій зазначено, що норми статті 87 Закону №1788-ХІІ, статті 46 Закону №1058-ІV і статей 51, 55 Закону №2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

- рішення Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, у якому зазначено, що при наявності вини органів державної влади обмеження строку у 12 місяців не застосовується.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені на обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої і апеляційної інстанцій положень статей 51, 55 Закону №2262-XII, перевірки дотримання судами положень статей 122, 123 КАС України та необхідності застосування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, а також висновків Верховного Суду, викладених у рішенні від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19 та постанові від 08 жовтня 2024 року у справі №580/10781/23.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати електронний кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі №240/17758/25.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 14 липня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі №240/17758/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

3. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/17758/25.

4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

5. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа