Справа № 300/8817/25
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"13" травня 2026 р. справа № 300/8817/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 у справі № 300/8817/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (надалі, також відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також третя особа, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12.11.2025 за № 20 про відмову у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи на території російської федерації з 24.10.2015 по 03.06.2016 та з 06.06.2016 по 20.04.2022; до пільгового стажу за списком № 2 періоди роботи на території російської федерації з 02.02.2006 по 23.04.2008, з 12.09.2008 по 08.11.2008, з 25.07.2011 по 30.09.2014, з 01.10.2014 по 28.05.2015, з 06.06.2016 по 30.04.2019 та з 16.01.2020 по 20.04.2022, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05.11.2025, з врахуванням відомостей довідок про заробітну плату, які містяться в матеріалах пенсійної справи, в тому числі від 09.09.2016 № 16, від 05.05.2025 № 92, від 21.04.2025 № 65, № 66, № 67, № 68, № 69, № 70 за період роботи 2015-2022 роки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12.11.2025 № 20 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи на території російської федерації: з 24.10.2015 по 03.06.2016 та з 06.06.2016 по 20.04.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 02.02.2006 по 23.04.2008, з 12.09.2008 по 08.11.2008, з 25.07.2011 по 30.09.2014, з 01.10.2014 по 28.05.2015, з 06.06.2016 по 30.04.2019 та з 16.01.2020 по 20.04.2022, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.11.2025 та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційному порядку дане рішення суду не оскаржувалось.

Судове рішення набрало законної сили 05 березня 2026 року.

22.04.2026 до відділу документального забезпечення канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/8817/25 шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати до суду звіт про виконання судового рішення в 15-денний строк. Дана заява вмотивована тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо стану виконання рішення суду в даній справі. Водночас, позивач отримав копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 20 від 02.04.2026, яким йому відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії, оскільки страховий стаж позивача недостатній для призначення йому пенсії за віком. Позивач вказує, що рішенням суду від 02.02.2026 зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У зв`язку з цим, відповідач не має жодних підстав для прийняття іншого за змістом рішення. Зважаючи на наявність підстав для встановлення судового контролю, просить заяву позивача задовольнити.

11.05.2026 до відділу документального забезпечення канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про долучення доказів надсилання даної заяви третій особі.

Від відповідача та третьої особи заперечення на дану заяву не надходили.

Враховуючи предмет спору, а також те, що адміністративна справа № 300/8817/25 була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви від 22.04.2026 в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача суд встановив наступне.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 12.11.2025 № 20 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи на території російської федерації: з 24.10.2015 по 03.06.2016 та з 06.06.2016 по 20.04.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, зарахувати до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи з 02.02.2006 по 23.04.2008, з 12.09.2008 по 08.11.2008, з 25.07.2011 по 30.09.2014, з 01.10.2014 по 28.05.2015, з 06.06.2016 по 30.04.2019 та з 16.01.2020 по 20.04.2022, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.11.2025 та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційному порядку дане рішення суду не оскаржувалось.

Судове рішення набрало законної сили 05 березня 2026 року.

13.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо виконання рішення суду в даній справі.

02.04.2026 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняло рішення № 20, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії, оскільки страховий стаж позивача недостатній для призначення йому пенсії за віком.

У відповідь на вказану заяву позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслало позивачу лист № 0700-0305-8/22636 від 08.04.2026, в якому зазначило, що в результаті повторного розгляду заяви позивача до його страхового стажу зараховано визначені рішенням суду періоди роботи, однак наявний у позивача страховий стаж є меншим за страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком.

Зважаючи на те, що відповідач не виконує належним чином рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026, позивач звернувся до суду із цією заявою.

При вирішенні вищевказаної заяви судом враховується наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України), судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Відповідно до частин 1, 2 статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою застосування цієї статті є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З наявних у суду матеріалів встановлено, що рішенням суду зобов`язано відповідача прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком. Водночас, на виконання рішення суду відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії № 20 від 02.04.2026.

Таким чином, рішення суду в даній справі відповідачем не виконано. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

В рішенні від 30.06.2009 за № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац 1 підпункт 3.2 пункту 3, абзац 2 пункту 4 мотивувальної частини).

Суд наголошує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

З огляду на відсутність у матеріалах заяви доказів виконання рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність встановлення судового контролю у вказаній справі та зобов`язання пенсійного органу подати до суду в 20-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання судового рішення, що є достатнім строком згідно частини 3 статті 382-1 КАС України.

Отже, за наведених підстав та вказаних правових норм заява про встановлення судового контролю за 02.02.2026 у справі № 300/8817/25 підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись статтями 248, 256, 370, 382, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати Івано-Франківському окружному адміністративному суду у двадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 у справі № 300/8817/25.

3. Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має відповідати вимогам, встановленим частинами другою, третьою статті 382-2 КАС України.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у разі невиконання рішення суду у цій справі або неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, надати суду відомості про керівника (особу, відповідальну за виконання рішення суду): прізвище, ім`я, по батькові, посада, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

5.1. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

5.2. Відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".

5.3. Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

6. Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 КАС України.

Суддя Главач І.А.