Справа № 953/5163/26
Суддя: Колесник С. А.
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5163/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2026 р. м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Смаль Ю.О.,

представника позивача адвоката Соботник Р.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі у м.Харкові клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

24 квітня 2026 року адвокат Соботник Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 2141604 від 23 квітня 2026 року, звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить визнати таким, що пропущений з поважних причин та поновити строк звернення до суду з позовом, визнати протиправною та скасувати постанову № 4966 від 09.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити, стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 20000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 331,20 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2026 справу визначено для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 28.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, залучено співвідповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, витребувано докази.

Позивач разом з позовною заявою подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.04.2026 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні №80407027, відкритому в Харківському відділі державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №4966 від 09.10.2025 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

04.05.2026 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 через систему «Електронний суд» подав Відзив на позову заяву, у якому просив відмовити у задовоелнні позову ОСОБА_1

12.05.2026 до суду від представника позивача надійшла Відповідь на відзив, у яких доводи відповідача представник позивача вважав безпідставними.

12.05.2026 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду клопотання, у якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та закрити провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, судові витрати покласти на позивача, посилаючись на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 травня 2026 року №2669/ВОБ було скасовано постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №4966 від 09.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача проти закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС не заперечував, проте просив стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на правову допомогу в сумі 20000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 331,20 грн.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 у с удове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, вислухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наступне.

Так, питання щодо закриття провадження у справі врегульовано ст. 238 КАС України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 року у справі № 800/369/17 зазначила, що у розумінні п.8 ч.1 ст.238 КАС України у разі встановлення під час розгляду справи виправлення відповідачем оскаржуваних позивачем порушень, суд вирішує питання можливості закриття провадження у справі. Вирішуючи зазначене питання суд з`ясовує, чи не призведе закриття провадження у справі до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

З аналізу наведених положень вбачається, що у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Як вже зазначено судом вище, оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №4966 від 09.10.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасована постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04 травня 2026 року №2669/ВОБ.

Таким чином, відповідачем самостійно усунуто обставини, які слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Судом з`ясовано, що закриття провадження у справі не призведе до того, що законні права та інтереси позивача не будуть відновлені навіть після виправлення відповідачем оскаржуваних порушень.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Щодо повернення судового збору в розмірі 1331,20 грн., суд зазначає наступне.

Судові витрати, за приписами ч.1 ст.132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За приписами ч. 2 ст. 238 КАС України у випадку закриття провадження у справі, суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, при зверненні до суду з позовною заявою в межах розгляду даної справи позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн., що підтверджується квитанцією ID: 0332-5090-8182-7291 від 23.04.2026 року, у зв`язку з чим сплачена сума судового збору у розмірі 1331,20 грн., підлягає поверненню позивачеві.

Щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 20000,00 грн., суд виходить із наступного.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, положеннями ч. 6 та ч. 7 ст. 132 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, ч. 8 ст. 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В даному випадку, відповідач визнав помилку та усунув її, однак позивач поніс певні витрати на правову допомогу, та має право на їх відшкодування.

Аналогічний висновок міститься в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 року по справі № 560/19162/24.

Також відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі № 2040/6747/18 зокрема зазначив, що при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 по справі № 520/9115/19 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 04.06.2021 по справі № 380/887/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 269 Рішення зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

В даному ж випадку, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, позивачем надано: - Договір про надання правничої допомоги від 20.04.2026, укладений між адвокатом Соботник Р.В. та ОСОБА_1 ; - Протокол узгодження гонорару (договірної ціни) від 20.04.2026, укладений між адвокатом Соботник Р.В. та ОСОБА_1 ; - Акт приймання передачі наданих паослуг з правничої допомоги від 23.04.2026, відповідно до якого адвокат надав, а Клієнт отримав послуги, згідно з наступним переліком: 1. Підготовка позовної заяви про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, витрачений час 8 год. 00 хв., вартість 15 000,00 грн.; 2. Підготовка заяви про забезпечення позову витрачений час 2 год. 00 хв., вартість 5 000,00 грн.; - рахунок на оплату від 23.04.2026 на суму 20 000,00 грн.; - ордер про надання правничої (правової) допомоги Серія АІ № 2141604 від 23.04.2026 та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Соботник О.В.

В той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд також враховує, що представник відповідача заперечував щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому розмір таких витрат належить зменшити до 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп., сплачений відповідно до квитанції ID: 0332-5090-8182-7291 від 23.04.2026 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13.05.2026.

Суддя Колесник С.А.