Справа № 140/15814/25
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року ЛуцькСправа № 140/15814/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом сільськогосподарського приватного підприємства «ОЛІМП-АГРО» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов сільськогосподарського приватного підприємства «ОЛІМП-АГРО» (далі позивач, СГПП «ОЛІМП-АГРО») до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач 1), Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач 2), відповідно до якого просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області:

· №13198804/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №1 від 24.07.2025;

· №13198805/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №2 від 25.07.2025;

· №13198803/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №3 від 26.07.2025;

· 13240934/32890346 від 04.09.2025 року про відмову у реєстрації ПН №4 від 31.07.2025;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні СГПП «ОЛІМП-АГРО»:

· №1 від 24.07.2025;

· №2 від 25.07.2025;

· №3 від 26.07.2025;

· №4 від 31.07.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України (надалі ПК України) за фактом господарської операції з ТОВ «Кременчанка» було складено та відправлено в електронній формі на реєстрацію до ЄРПН податкові накладні №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025. Згідно із квитанціями реєстрація податкової накладної податкових накладних №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025в ЄРПН була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку.

З метою реєстрації зупинених податкових накладних №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025 позивачем надіслано письмові пояснення (повідомлення) та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції. Однак, за результатами розгляду вказаних документів Комісією ГУ ДПС у Волинській області прийняті рішення №13198804/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №1 від 24.07.2025, №13198805/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №2 від 25.07.2025, №13198803/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №3 від 26.07.2025, №13240934/32890346 від 04.09.2025 про відмову у реєстрації ПН №4 від 31.07.2025 з підстав надання платником податку копій документів, складений із порушенням законодавства.

Позивач вважає, що надав усі наявні документи на підтвердження здійснення господарських операцій, щодо яких складено податкові накладних №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025; ці документи оформлені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Незважаючи на надання документів, що стосуються господарських операцій, контролюючий орган безпідставно відмовив у реєстрації податкової накладної.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів позовних вимог не визнала. З приводу цього зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, підприємство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025 в ЄРПН зазначає, що повноваження ДПС України щодо реєстрації ПН в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. З урахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач надав суду відповідь на відзив, згідно якої не погодився з аргументами відповідача та підтримав заявлені позовні вимоги.

Дослідивши подані суду письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

СГПП «ОЛІМП-АГРО» займається вирощуванням і реалізацією зернових та технічних культур, зокрема сої, ріпака, пшениці. Для здійснення такої діяльності підприємство забезпечено власною технікою, що підтверджується рахунком 104 «Машини та обладнання» та Повідомленнями про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність форми 20-ОПП (дод. 115) земельними ділянками, взятими в оренду, що підтверджується довідкою Боратинської сільської ради №1 від 14.02.2025, довідкою Боремельської сільської ради №149/01 08/25 від 23.01.2025, звітами про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року, звітами про площі та валові збори сільськогосподарських культур,плодів,плодів, ягід і винограду у 2024 році.

Згідно даних ЄДРПОУ у СГПП «ОЛІМП-АГРО» наявні наступні КВЕДи:

01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур;

01.50 Змішане сільське господарство;

01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві;

01.63 Післяурожайна діяльність;

10.81 Виробництво цукру;

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами.

СГПП «ОЛІМП-АГРО» укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції №СГ-Р25/02 від 24.07.2025 року із ТзОВ «Кременчанка» (), відповідно до якого Постачальник (СГПП «ОЛІМП-АГРО») зобов`язується передати у власність покупця (ТзДВ «Кременчанка») товар (ріпак), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов Договору та специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору.

Так, в рамках цього Договору було здійснено ряд поставок, зокрема і по спірним ПН по специфікаціям №1 від 24.07.2025 та №2 від 31.07.2025.

СГПП «ОЛІМП-АГРО» отримано квитанції про зупинення реєстрації даних ПН.

Підставою зупинення зазначено відповідність платника податків п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Як вбачається із наданих квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних, окрім посилання на відповідність платника податків критеріям ризиковості, не містять жодної конкретизації щодо наявності інших підстав для зупинення ПН, переліку документів, які необхідно надати, а також в порушення п. 11 Порядку №1156 не надано розрахованих показників за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

СГПП «ОЛІМП-АГРО» виключено з переліку ризикових, що підтверджується рішенням про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості №50831 від 02.10.2025.

На виконання положень Порядку №1156 позивач звертався до Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з відповідними поясненнями та документами для прийняття рішень про реєстрацію відповідних податкових накладних в ЄРПН, зокрема:

1. Пояснення від 07.08.2025 року по ПН №1 від 24.07.2025 року, до яких було долучено наступні документи:

- копія договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025;

-копія специфікації №1 від 24.07.2025;

- копія рахунку №7 від 24.07.2025;

- копія платіжної інструкції №6419 від 29.07.2025;

- копія видаткової накладної №7 від 24.07.2025;

- копія ТТН №1 від 24.07.2025;

- копія довідки Боратинської сільською ради №1 від 14.02.2025;

- копія довідки Боремельської сільської ради №149/01-08/25 від 23.01.2025;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року;

- копія звітів про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, плодів, ягід і винограду у 2024 році

2. Пояснення від 07.08.2025 по ПН №2 від 25.07.2025 року було долучено наступні документи:

- копія договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025;

- копія специфікації №1 від 24.07.2025;

- копія рахунку №8 від 25.07.2025;

- копія платіжної інструкції №6426 від 30.07.2025;

- копія видаткової накладної №8 від 25.07.2025;

- копія ТТН №2 від 25.07.2025;

- копія довідки Боратинської сільської ради №1 від 14.02.2025;

- копія довідки Боремельської сільської ради №149/01-08/25 від 23.01.2025;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року;

- копія звітів про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, плодів, ягід і винограду у 2024 році.

3. Пояснення від 07.08.2025 по ПН №3 від 26.07.2025 року було долучено наступні документи:

- копія договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025;

- копія специфікації №1 від 24.07.2025;

- копія рахунку №9 від 26.07.2025;

- копія платіжної інструкції №6462 від 01.08.2025;

- копія видаткової накладної №9 від 26.07.2025;

- копія ТТН №2 від 25.07.2025;

- копія довідки Боратинської сільською ради №1 від 14.02.2025;

- копія довідки Боремельської сільської ради №149/01-08/25 від 23.01.2025;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року;

- копія звітів про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, плодів, ягід і винограду у 2024 році.

4. Пояснення від 24.08.2025 по ПН №4 від 31.07.2025 було долучено наступні документи:

- копію рахунку 104 «Машини та обладнання»;

- копія специфікації №2 від 31.07.2025;

- копія рахунку №10 від 31.07.2025;

- копія платіжної інструкції №6490 від 05.08.2025;

- копія видаткової накладної №10 від 31.07.2025;

- копія ТТН №4 від 31.07.2025;

- копія акту надання послуг №1062 від 31.07.2025;

- копія рахунку №1068 від 31.07.2025;

- копія платіжної інструкції №158 від 11.08.2025;

- копія довідки Боратинської сільської ради №1 від 14.02.2025;

- копія довідки Боремельської сільської ради №149/01-08/25 від 23.01.2025р;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року.

Також надано наступні письмові пояснення: СГПП «ОЛІМП-АГРО» займається вирощуванням і реалізацією зернових і технічних культур, а саме соя, пшениця, ріпак. Дане господарство орендує земельні паї на території Боратинської та Боремельської ОТГ; надані форми звітності про посів с/г культур. Для здійснення сільськогосподарської діяльності використовуються основні засоби машини та обладнання, які є у власності підприємства. Чисельність працюючих 4 чоловік. Поставка ріпака здійснювалась на основі договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025 згідно відповідних видаткових накладних, та отримано за нього кошти, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. При чому надані ТТН та акти виконаних послуг свідчить про підтверджують факт перевезення. Додатково надано акт звірки з ТОВ «КРЕМЕНЧАНКА», з якого вбачається проведення розрахунків по спірним поставкам.

СГПП «ОЛІМП-АГРО» отримано Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі:

№13164774/32890346 від 12.08.2025,

№13164787/32890346 від 12.08.2025,

№13164790/32890346 від 12.08.2025, в яких причиною направлення зазначено: Надати підтверджуючі документи щодо зберігання, складські документи, інвентаризаційні описи. Надати підтверджуючі документи по операціях з перевізником, товаросупровідні документи по операції з реалізації товару в адресу покупця. Надати пояснення та підтверджуючі документи щодо наявності основних засобів, залучених в ході здійснення діяльності.

№13213394/32890346 від 27.08.2025, в якому причиною направлення зазначено: Надати розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт повної оплати. Надати рахунок на оплату. Надати документи щодо вирощення та збору ріпака. Надати підтверджуючі документи щодо придбання та використання насіння, добрив. Надати підтверджуючі документи щодо витратних матеріалів. СГПП «ОЛІМП-АГРО» для Комісії ГУ ДПС у Волинській області були направлені Повідомлення про надання додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у спірних податкових накладних. Підприємство засіяло озимого ріпаку 65га. Для обробітку ґрунту зокрема під ріпак, посіву, догляду здійснювалось власними основними засобами, які знаходяться підприємства. Збирання на балансі проводилось зернозбиральним комбайном та пристроєм для збирання ріпаку. У зв`язку із цьогорічними кліматичними умовами ріпак було зібрано вологим, в зв`язку із чим підприємство не мало можливості його осушити та довести до кондиції, в зв`язку із чим відвантаження ріпаку відбувалось відразу в момент збирання. Для перевезення було заключено Договір про надання транспортних послуг з перевезення вантажу із підприємством ТОВ «ВОЛТРАНС».

1. До додаткових пояснень від 18.08.2025 по податковій накладній ПН №1 від 24.07.2025 було долучено наступні документи:

- копію рахунку 104 «Машини та обладнання»;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року;

- копію Договору про надання транспортних послуг з перевезення вантажу №22/07/2025/-1 від 22.07.2025; копію акту надання послуг №1018 від 24.07.2025;

- копію рахунку №1017 від 24.07.2025;

- копію платіжної інструкції №158 від 11.08.2025;

- копія ТТН №1 від 24.07.2025;

- копія договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025;

- копія специфікації №1 від 24.07.2025;

- копія рахунку №7 від 24.07.2025;

- копія видаткової накладної №7 від 24.07.2025; копія платіжної інструкції №6419 від 29.07.2025;

2. До додаткових пояснень від 18.08.2025 по податковій накладній ПН №2 від 25.07.2025 було долучено наступні документи:

- копію рахунку 104 «Машини та обладнання»;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року;

- копію Договору про надання транспортних послуг з перевезення вантажу №22/07/2025/-1 від 22.07.2025р. (дод.37); копію акту надання послуг №1019 від 25.07.2025;

- копію рахунку №1018 від 25.07.2025;

- копію платіжної інструкції №158 від 11.08.2025;

- копія ТТН №2 від 25.07.2025;

- копія договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025;

- копія специфікації №1 від 24.07.2025;

- копія рахунку №8 від 25.07.2025;

- копія видаткової накладної №8 від 25.07.2025;

- копія платіжної інструкції №6426 від 30.07.2025.

3. До додаткових пояснень від 18.08.2025 по податковій накладній ПН №3 від 26.07.2025 було долучено наступні документи:

- копію рахунку 104 «Машини та обладнання»;

- копія звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року;

- копію Договору про надання транспортних послуг з перевезення вантажу №22/07/2025/-1 від 22.07.2025;

- копію акту надання послуг №1022 від 26.07.2025;

- копію рахунку №1019 від 26.07.2025;

- копію платіжної інструкції №158 від 11.08.2025;

- копія ТТН №2 від 25.07.2025;

- копія договору Поставки №СГ-Р25/02 від 24.07.2025;

- копія специфікації №1 від 24.07.2025;

- копія рахунку №9 від 26.07.2025;

- копія видаткової накладної №9 від 26.07.2025;

- копія платіжної інструкції №6462 від 01.08.2025.

Проте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області прийняті Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН: №13198804/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №1 від 24.07.2025 в ЄРПН; №13198805/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №2 від 25.07.2025 в ЄРПН; №13198803/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №3 від 26.07.2025 року в ЄРПН; №13240934/32890346 від 04.09.2025 про відмову у реєстрації ПН №4 від 31.07.2025 року в ЄРПН.

У вищенаведених рішеннях причиною прийняття зазначено: «ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі». Однак в графі додаткова інформація, Комісією ГУ ДПС у Волинській області не конкретизовано яких саме документів не додано для прийняття позитивного рішення.

Позивач вважаючи протиправними рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший); підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий); якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий).

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 передбачено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно п. 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 11). Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п. 25).

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216 (набрав чинності 14.12.2019), яким визначено, зокрема, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі комісія регіонального рівня) (п.2).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п. 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (п. 3).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (п. 4).

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (п. 5).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)) (п. 6).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у п. 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7).

ДПС розміщує та постійно оновлює на своєму офіційному вебпорталі відомості щодо засобів електронного зв`язку, за допомогою яких можуть подаватися письмові пояснення та копії документів (п. 8).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п. 9).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (п. 10).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п. 11).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246.

Відповідно до п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

З аналізу вище наведених правових норм вбачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: платника податку - критеріям ризиковості платника податку; податкової накладної / розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Так, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/ розрахунку коригування; б) визначення критерію (в) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що з метою реєстрації податкової накладних у ЄРПН позивач надіслав контролюючому органу відповідні пояснення, а також всі наявні у нього первинні документи, що стосуються здійснення господарської операції зі своїм контрагентом, оскільки в квитанції про зупинення реєстрації була відсутня жодна інформація про те, які саме пояснення та/або документи потрібно подати для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Разом із тим, як уже зазначалось судом, оспорюваними рішеннями контролюючого органу було відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання / частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

З цього приводу суд зазначає, що при розгляді питання щодо відмови позивачеві у реєстрації податкової накладної комісією контролюючого органу зазначено шаблонні висновки про ненадання платником податків документів, які є формальними та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суд враховує, що позивачем до контролюючого органу надано всі первинні документи та всі інші документи, що стосуються здійснення господарської операції із контрагентом. Натомість відповідачами суду не доведено, що такі документи були відсутні в контролюючого органу при розгляді питання, пов`язаного із реєстрацією податкової накладної.

Більше того, аналіз таких документів вказує на те, що вони належним чином оформлені, а тому сумнівів у їх достовірності не має. Відтак, доводи контролюючого органу, якими обґрунтоване оскаржуване рішення, про відсутність таких документів є безпідставними.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладних.

Суд звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Позивачем було надано контролюючому органу необхідні первинні документи на підтвердження здійснення господарської діяльності.

Відтак, суд дійшов висновку про невідповідність рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкових накладних критерію обґрунтованості.

Суд констатує, що рішення Комісії повинні містити чіткі підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, у даному випадку, або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.

Суди, приймаючи рішення, виходить з того, що оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Натомість платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено.

Як встановлено судом, податковим органом у рішенні не наведено жодної конкретної інформації щодо причин, підстав та обґрунтувань прийняття такого рішення.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

В постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20 Верховний Суд зазначив, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, тверджень позивача, наведення ним відповідних мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісії документів, а відтак, підтверджень правомірності рішень податкового органу. Відтак, оскаржуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку із чим, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, подану позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Пунктом 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), окрім іншого, визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Втім, Європейський суд з прав людини у справі Чуйкіна проти України (Chuykina v. Ukraine) зазначив про те, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої відповідно до Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР (далі Конвенція), забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia)та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia).

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, надані позивачем пояснення та документи складено з дотриманням вимог законодавства. Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні позивача у Єдиному реєстрі податкових накладних датою направлення їх на реєстрацію.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 КАС України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 9 689,60 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 11.12.2025 №241.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах №640/3098/20 та №160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі № 540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви надано договір про надання правничої допомоги №27/01-10/25 від 27.10.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням Бона Фіде, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги №27/01-10/25 від 27.10.2025 станом на 12.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1186 та ордер про надання правничої (правової допомоги) серії АС №1166954.

Як передбачено п.1.1 договору про надання правової допомоги №27/01-10/25 від 27.10.2025, Адвокатське об`єднання Бона Фіде приймає на себе доручення замовника про надання останньому комплексу юридичних послуг по оскарження рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області №13198804/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №1 від 24.07.2025, №13198805/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №2 від 25.07.2025, №13198803/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №3 від 26.07.2025, №13240934/32890346 від 04.09.2025 про відмову у реєстрації ПН №4 від 31.07.2025 в ЄРПН.

Пунктом 1.2. визначено перелік комплексу юридичних послуг, передбачених договором, а саме: аналіз наданого замовником пакету документів; надання усної консультації з правових питань за результатами розгляду пакету документів, наданих замовником; складання та оформлення позовної заяви; супровід адміністративної справи у адміністративному суді; юридичні послуги щодо реалізації судового рішення, яке прийняте на користь замовника; у разі необхідності підготовка та подача до відповідних осіб (фізичних та юридичних) запитів (в т.ч. адвокатських); здійснення інших дій, передбачених законодавством щодо виконання умов даного договору (пп. 1.2.1.-1.2.7. п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1. за надання комплексу послуг, передбачених підпунктами 1.2.1.-1.2.4. договором, замовник сплачує об`єднанню гонорар. Розмір гонорару за надані послуги, передбачені даними підпунктами договору становить фіксовану суму - 6000,00 грн. Гонорар сплачується замовником на підставі акту про надання правничої допомоги, впродовж 5 (п`яти) банківських днів, з моменту отримання остаточного рішення суду у справі щодо оскарження рішення комісії.

Таким чином, розмір гонорару адвокатського об`єднання встановлений договором у фіксованому розмірі, отже є визначеним, та не потребує детального опису робіт, визначеного частиною четвертою статті 134 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 10.11.2022 у справі №640/24023/21, від 18.08.2022 у справі №340/323/21.

Суд зазначає, що позивачем не подано доказів повної фактичної оплати правничої допомоги, проте суд з урахуванням правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 29.10.2020 (справа №686/5064/20), від 05.03.2021 (справа №200/10801/19-а), від 16.03.2021 (справа №520/12065/19), від 23.12.2021 (справа №280/1361/21) та ін., виходить з того, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Оцінюючи заперечення відповідача 1 щодо стягнення правничих витрат на користь позивача та необґрунтованість, суд зазначає таке.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування, суд, з урахуванням вимог заперечення представника позивача на клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Верховний Суд в постановах від 22.12.2020 у справі №520/8489/19, від 07.05.2020 у справі №320/3271/19, від 10.03.2020 у справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

У постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд зазначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Суд звертає увагу, що право сторони на професійну правничу допомогу є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а залучення адвоката до участі у справі саме по собі не може розцінюватися як обставина, що покладає на іншу сторону надмірний тягар.

Як установлено судом, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн є помірним, відповідає середньому рівню вартості правничих послуг у справах зазначеної категорії та не виходить за межі ринкових цін. Вказаний розмір витрат також є істотно меншим за суми, які зазвичай заявляються у справах щодо оскарження рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних.

При цьому відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження тверджень про неринковість вартості правничих послуг, зокрема: порівняльних розрахунків, відомостей про середні ринкові тарифи, експертних висновків чи інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про неспівмірність заявлених витрат саме з урахуванням складності цієї справи, обсягу виконаної адвокатом роботи та значення спору для позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про необхідність зменшення витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, а підстави для застосування частини шостої статті 134 КАС України у цій справі відсутні.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн підлягає стягненню з відповідача 1 на користь позивача в повному обсязі, оскільки відповідач 1 не довів неспівмірності заявлених витрат із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та витраченим часом на їх надання.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 (яким винесено протиправні рішення) судові витрати в загальному розмірі 15 689,60 грн (з них: судовий збір у сумі 9689,60 грн; витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн).

Керуючись статтями 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області №13198804/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН № 1 від 24.07.2025, №13198805/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №2 від 25.07.2025, №13198803/32890346 від 21.08.2025 про відмову у реєстрації ПН №3 від 26.07.2025 та №13240934/32890346 від 04.09.2025 про відмову у реєстрації ПН № 4 від 31.07.2025.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 24.07.2025, №2 від 25.07.2025, №3 від 26.07.2025, №4 від 31.07.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.

Стягнути на користь сільськогосподарського приватного підприємства «ОЛІМП-АГРО» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у розмірі 15 689 (п`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Сільськогосподарське приватне підприємство «ОЛІМП-АГРО» (45665, Волинська область, Луцький район, село Баківці, вулиця Перемоги, 29А, ідентифікаційний код юридичної особи 32890346).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679).

Відповідач 2: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 43005393).

Суддя Ф.А. Волдінер