Справа № 320/19677/25
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Попової О.Г.,

суддів: Говоруна О.В. та Чуприни О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кущенко К.В.,

представника позивача Крутенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" (надалі по тексту також - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 01.04.2025 №0-2615;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 01.04.2025 №0-2615 про опис майна в податкову заставу, прийняте начальником відділу організації стягнення новоствореного боргу з активних боржників управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у м. Києві Світланою Дєрягіною.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нерудбудпостач» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначає, що розмір податкового боргу, вказаний у податковій вимозі, є меншим від розміру грошового зобов?язання, визначеного податковим органом у податковому повідомленні-рішенні, що свідчить про невідповідність податкової вимоги вимогам абз. 2 п. 59.3 ст. 59 ПКУ в частині відображення розміру податкового боргу.

Також, позивач вважає, що податкова вимога направлена податковим органом з порушенням строків, чим порушено п. 5 Розділу ІV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено чи мала повноваження Дерягіна Світлана на прийняття оскаржуваних рішень. Доводам Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" щодо прийняття оскаржуваних актів неповноважною особою не надано жодної правової оцінки та не відображено у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 підстав неврахування вказаних доводів.

Також, апелянт вважає, що оскільки рішення у справі № 640/15353/22 не прийнято Верховним Судом, то вирішення цієї справи по суті може мати передчасний характер та призведе до неможливості здійснення господарської діяльності ТОВ "Нерудбудпостач".

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2026 відкрито апеляційне провадження та витребувано матеріали адміністративної справи із Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання на розгляд справи судом апеляційної інстанції з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю"Нерудбудпостач", який надав свої пояснення та аргументи.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився. З урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач", , місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, зареєстроване юридичною особою, перебуває на податковому обліку Головного управління ДПС у м. Києві (Правобережна ДПІ).

За наслідком проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2021 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 17.11.2021 № від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередній звітних періодах за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2021 року ГУ ДПС у м. Києві встановлено порушення вимог податкового законодавства, які було викладено в акті перевірки, на підставі якого 04.02.2022 ГУ ДПС у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення: №2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 4 167 688 грн - за податковим зобов`язанням - 3334150 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції - 833 538 грн; №2 щодо завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2021 року в сумі 5 111 030 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" не погодилось із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржило їх у судовому порядку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 640/15353/22 у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

01.04.2025 Головним управлінням ДПС у м. Києві сформовано податкову вимогу № 0-2615 на загальну суму 4 148 233,25 грн, яка, відповідно до детального розрахунку суми податкового боргу складається із податкового зобов`язання з ПДВ у сумі 3 314 695,25 грн та штрафної санкції у сумі 833 538,00 грн, а також складено рішення № 0-2615 про опис майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" у податкову заставу.

Заборгованість у вказаному розмірі підтверджується даними інтегрованої картки платника податків, наявної у матеріалах справи.

03.04.2025 податкову вимогу, рішення про опис майна у податкову заставу, а також лист «Про виділення активів у податкову заставу» вих. № 33706/6/26-15-13-03-10 направлено на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" листом із рекомендованим повідомленням про вручення, та отримано останнім 07.04.2025.

Позивач не погоджуючись із вказаними податковими рішеннями та вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У відповідності з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За результатами проведеної перевірки та прийнятя податкових повідомлень рішень контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (ст.58 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що станом на 22.09.2025 у позивача обліковувалася заборгованість перед бюджетом на загальну суму - 4 148 233,25 грн, що виникла з податку на додану вартість.

Зазначена заборгованість включає як самостійно задекларовані грошові зобов?язання, так і зобов?язання, визначені в результаті проведених контрольно - перевірочних заходів.

Зокрема, в інтегрованій картці платника податків, зафіксовано переплату на суму 19 454,75 грн, що виникла у зв`язку з подання уточнюючого розрахунку податкових зобов?язань з ПДВ у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 01.02.2023 № .

Відповідно до інтегрованої картки платника податків 30.03.2023 у позивача обліковувалася заборгованість з податку на додану вартість у сумі 328,81 гривень.

31.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв?язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 01.02.2023 № , що призвело до нарахування суми в 19 800,00 грн, та внаслідок цього утворилась переплата на суму 19 471,19 грн (19 800,00-328,81=19 471,19).

З врахуванням суми переплати та податкового боргу згідно податкових повідомлень-рішень податковим органом вірно визначено суму боргу в розмірі 4 148 233,25 грн, яка зазначена у податковій вимозі від 01.04.2025.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безпосереднього існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту повного погашення податкового боргу платником по всім податкам і зборам. При цьому грошові зобов?язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатися відкликаною, а у раз виникнення у майбутньому суми податкового боргу - контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 по справі № 820/1751/17, постанові від 27.03.2018 по справі № 2а/0370/2648/12, постанові від 19.02.2019 по справі № 818/1117/16.

Щодо доводів апелянта про недотримання відповідачем пункту 5 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків №610 та направлення податкової вимоги поза встановленими строками, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770) затверджений Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків (далі Порядок № 610).

Цей Порядок розроблений відповідно до статей 59 та 60 глави 4 розділу II Податкового кодексу України (з урахуванням статей 42 та 58 Податкового кодексу України) і визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами.

Дія цього Порядку поширюється на платників податків, у яких виник податковий борг.

У пунктах 1-3 розділу II Порядку №610 визначено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з кодексом покладається виконання такої функції.

Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Податковим кодексом України строки суму:

- узгодженого грошового зобов`язання;

- непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим кодексом.

Протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Податкового кодексу України суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

Згідно пунктів 1-5 III Порядку № 610, податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Сума податкового боргу в податковій вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У пункті 1 розділу IV Порядку № 610 вказано, що податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Податковим кодексом України граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру податкова вимога в той самий день реєструється в податковому органі та направляється (вручається) платнику податків (пункт 3 розділу IV Порядку № 610).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку № 610, сформована в інформаційно-телекомунікаційних системах податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків у паперовій та/або електронній формі.

Податкова вимога, що надсилається (вручається) у паперовій формі, у день її формування в ІТС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та не пізніше наступного робочого дня один примірник надсилається (вручається) платнику податків, другий долучається до справи платника податків.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку № 610, податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами інформаційно-телекомунікаційних систем з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Розділ V Порядку № 610 визначає порядок обліку в податкових органах податкових вимог, отриманих платниками податків.

Таким чином, податкові вимоги, згідно Порядку № 610, формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно матеріалів справи (а.с.109), податковим керуючим 03.04.2025 сформований та поданий до канцелярії контролюючого органу конверт з податкової вимогою та рішенням про опис майна.

Отже, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган під час формування та направлення податкової вимоги діяв відповідно до вимог пункту 5 розділу IV Порядку № 610 та Податкового кодексу України. Число направлення канцелярією контролюючого органу конверта з податкової вимогою та рішенням про опис майна платнику податків (03.04.2025 чи 04.04.2025) не впливає на суть даного спору.

Також, колегія суддів зазначає, що податкова вимога це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Тобто вимогою платника податків:

- попереджають, що у нього виникла податкова заборгованість і що на майно такого платника розповсюджується право податкової застави;

- вимагають терміново сплатити суму податкового боргу

- застерігають, що у випадку несплати суми податкового боргу застововуватимуться передбачені Податковим кодексом України заходи стягнення податкового боргу;

- повідомляють, що публічні торги з продажу майна, що перебуває в податковій заставі, можуть бути проведені не раніше 30 календарних днів з дня надсилання (вручення) цієї вимоги.

Тобто податкова вимога лише запускає механізм стягнення податкового боргу. Варто також зазначити, що податкова вимога не створює податкову заборгованість, вона лише її констатує.

Щодо посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерудбудпостач» на те що в податковій вимозі і в рішенні про опис майна в податкову заставу відсутнє посилання на рішення керівника (наказ, розпорядження тощо) Головного управління ДПС у м. Києві про уповноваження Дерягіної Світлани на підписання податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна в податкову заставу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до д. п. 88.1, 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов?язків, визначених Податковим кодексом України, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право на яку виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення.

Згідно положень п. 1 Розділу 1 Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 586 від 16.06.2017, опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою).

Аналогічне положення міститься в п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України.

Згідно положень п. 5 Розділу ІІІ - Порядку № 610 форма податкової вимоги для платника податків - юридичної особи (або відокремленого підрозділу юридичної особи / уповноваженої особи за договором про спільну діяльність або угодою про розподіл продукції / управителя майна за договором управління майном) наведена в додатку 1 до цього Порядку (форма "Ю"), а для платника податків - фізичної особи - у додатку 2 до цього Порядку (форма "Ф").

Згідно положень п. 14.1.137-1. ст. 14 Податкового кодексу України, уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Наказом ДПС України Головне управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 № 520 (а.с. 64) уповноважено Дерюгіну С.М. - начальника відділу організації стягнення новоствореного боргу з активних боржників управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС ум. Києві на право:

- підписання податкових вимог;

- затвердження актів опису майна, підписання рішень про опис майна у податкову заставу.

На підставі вищевикладеного, твердження апелянта про те, що податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу прийнятті та підписані не уповноваженою особою є хибними та не приймаються колегією суддів.

Щодо аргументів позивача, про те що Верховним Судом не прийнято рішення у справі № 640/15353/22, предметом розгляду в якій є перевірка законності податкового повідомлення-рішення від 01.04.2025 № 0-2615, яким визначено розмір грошового зобов`язання товариству, що в подальшому буде мати вплив на наявність чи відсутність податкового боргу, то апеляційний суд не приймає такий аргумент апелянта, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що оскаржувана податкова вимога була сформована контролюючим органом за наслідком не сплати позивачем узгоджених сум грошових зобов`язань з ПДВ, зокрема, за податковим повідомленням-рішенням від 01.04.2025 № 0-2615, яке було оскаржено підприємством в судовому порядку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2025 у справі № 640/15353/22 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень-рішень (у тому числі від 01.04.2025 № 0-2615) відмовлено.

За приписами статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно з ч. 2 ст. 357 КАС України у випадку відкриття касаційного провадження за такою скаргою суд касаційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій, що оскаржуються.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Проте, Верховним Судом у справі № 640/15353/22 не було зупинено виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 у справі № 640/15353/22, а тому на час розгляду даної справи в апеляційному порядку сума грошового зобов`язання, визначена на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.04.2025 № 0-2615 є узгодженою, а винесена податкова вимога - правомірною.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" встановленого податкового боргу перед бюджетом.

Водночас порушення з боку контролюючого органу порядку формування спірної вимоги судом не встановлено.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв?язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Підсумовуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нерудбудпостач" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Попова О.Г.

Суддя Говорун О.В.

Суддя Чуприна О.В.