Справа № 420/18928/25
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2026 року

м. Київ

справа № 420/18928/25

адміністративне провадження № К/990/21910/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І.В., перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року у справі № 420/18928/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020- 2023 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020- 2021 роки, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року у сумі 2102 грн., Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року у сумі 2 270 грн, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року у сумі 2 481 грн, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року у сумі 2 684 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020- 2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та провести його виплату з урахуванням раніше виплачених сум та норм виплати грошового забезпечення, а також із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, військова частина НОМЕР_1 раніше зверталася до Верховного Суду з касаційними скаргами. Ухвалами Верховного Суду від 29 квітня 2026 року та від 11 травня 2026 року зазначену касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

14 травня 2026 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року у справі № 420/18928/25.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши матеріали повторно поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню з таких підстав.

Як зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 29 квітня 2026 року (провадження № К/990/19161/26), згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).

Відповідно до частини восьмої статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Касаційну скаргу від імені військової частини НОМЕР_1 підписано та подано її представником - НОМЕР_2. На підтвердження відповідних повноважень до касаційної скарги додано копію довіреності від 12 грудня 2025 року, підписаної ОСОБА_2, а також копію витягу з положення про функціональні обов`язки.

Водночас до матеріалів касаційної скарги не додано документа, який би підтверджував повноваження НОМЕР_2 на підписання та подання касаційної скарги від імені військової частини НОМЕР_1 . Крім того, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти від імені військової частини НОМЕР_1 , зокрема щодо уповноваження ним інших осіб.

Верховний Суд від 29 квітня 2026 року (провадження № К/990/19161/26) ) звертав увагу скаржника, що останнім не надано жодних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти від імені військової частини НОМЕР_1 , зокрема щодо уповноваження ним інших осіб.

Верховний Суд в ухвалі від 11 квітня 2026 року (провадження № К/990/19967/26) звертав увагу скаржника, що положення про функціональні обов`язки помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної групи не є нормативним актом, який визначає основні засади організації та діяльності військової частини НОМЕР_1 , а відтак не є «положенням» у розумінні статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей підтвердження повноважень відповідної посадової особи діяти від її імені без довіреності.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин касаційну скаргу слід повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги з підстав її підписання особою, повноваження якої не підтверджено, з наданням заявнику права в межах розумних строків та за умови дотримання інших вимог процесуального закону повторно звернутися до Верховного Суду з такою скаргою не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права на судовий захист у формі касаційного оскарження судового рішення.

Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України,

постановив:

Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року у справі № 420/18928/25 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяІ.В. Дашутін