Справа № 160/6005/26
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2026 рокуСправа №160/6005/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю КРОК МЕТ до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю КРОК МЕТ (далі позивач, ТОВ КРОК МЕТ) до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач 1, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), відповідача-2: Державної податкової служби України (далі відповідач 2, ДПС України), в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від ТОВ КРОК МЕТ надійшла відповідь на відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Так, позивач зазначив, що норми статті 184 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 не є зобов`язальними, як про це зазначає відповідач-1 у власному відзиві. Законодавцем встановлено лише компетенцію контролюючого органу у вигляді можливості здійснювати дії щодо анулювання реєстрації. Також, ані стаття 184 Податкового кодексу, ані розділ V Податкового кодексу, який визначає загальні засади адміністрування податку на додану вартість, не містить імперативної вказівки на обов`язок контролюючого органу постійно вживати заходи з анулювання реєстрації платників податку на додану вартість. При цьому, на об`єктивну думку ТОВ «КРОК МЕТ», з урахуванням сучасних реалій провадження фінансово-господарської діяльності, вжиття таких заходів повинно відбуватись помірно з огляду на певні обставини, за яких у платників податків можуть виникати певні складнощі у реалізації проектів, насамперед направлених на отримання прибутку та сплати податків. Таким чином, анулювання реєстрації платника ПДВ не може бути наслідком суто формального аналізу декларацій, якщо платник фактично здійснює господарську діяльність та має реальні операції, спрямовані на отримання економічного результату. У даній справі Відповідач не дослідив реальний характер діяльності Позивача, не врахував специфіку інвестиційно-будівельного циклу, не оцінив наявні операції з контрагентами та, попри наявність зареєстрованої у ЄРПН податкової накладної у 2025 році, дійшов передчасного висновку про відсутність придбання товарів/послуг.
Від ТОВ КРОК МЕТ надійшла відповідь на відзив Державної податкової служби України. Позивач зазначив, що подання ТОВ «КРОК МЕТ» протягом 2025 року податкової звітності з податку на додану вартість з нульовими показниками аж ніяк не може бути кваліфіковане як прояв недобросовісності, а тим більше харектерузивати Товариство як недобросовісного платника податків. Фінансово-господарська діяльність ТОВ «КРОК МЕТ» як раз і є проявом соціальної відповідальності бізнесу, яка полягає у реалізації інвестиційних проектів, направлених на поліпшення морально застарілих об`єктів нерухомості та приведення їх до сучасних (існуючих) архітектурних стандартів, а також створення відповідної соціально розвиненої інфраструктури без завдання шкоди довкіллю, в тому числі за рахунок залучення інших суб`єктів господарювання (створення нових робочих місць), отримання прибутку та сплати податків. Помилковим є твердження відповідача про те, що предметом спору у даній справі є виключно питання декларування. У цій справі підлягає дослідженню саме наявність або відсутність реальної господарської діяльності Позивача, оскільки підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України не може застосовуватись формально, без встановлення фактичного змісту діяльності платника податків. Тобто, законодавцем встановлено лише компетенцію контролюючого органу у вигляді можливості здійснювати дії щодо анулювання реєстрації . При цьому, на об`єктивну думку ТОВ «КРОК МЕТ», з урахуванням сучасних реалій провадження фінансово-господарської діяльності, вжиття таких заходів повинно відбуватись помірно з огляду на певні обставини, за яких у платників податків можуть виникати певні складнощі у реалізації проектів, насамперед направлених на отримання прибутку та сплати податків. Разом з цим, навіть наявність умовних підстав для анулювання реєстрації, не позбавляє контролюючий орган можливості отримати додаткову інформацію щодо діяльності платника податків, для з`ясування всіх фактичних обставин її провадження, з метою упередження прийняття передчасних рішень, які можуть зашкодити можливості подальшого її здійснення за для отримання прибутку та сплати податків. Вкотре зауважуємо, що в даному випадку повинна досліджуватись саме пасивна поведінка платника, що свідчить про відсутність наміру здійснювати господарську діяльність. Щодо заперечень Відповідача-2 проти позовної вимоги про відновлення облікових даних, записів та стан рахунків інтегрованої картки в СЕА ПДВ, які існували до позбавлення ТОВ «КРОК МЕТ» статусу платника податку на додану вартість, то скасування рішення про анулювання свідоцтва платника податком на додану вартість в судовому порядку спричиняє виникнення у контролюючого органу обов`язку із повернення платника податків у первинне правове становище, що охоплює собою не тільки вчинення дій із поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ, але, в тому числі, і відновлення даних рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ з поверненням на рахунок коштів. Такі дії повинні бути вчинені контролюючим органом самостійно за наслідками отримання судового рішення про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, без окремого звернення платника податків до суду.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що Товариство з обмеженою відповідальністю КРОК МЕТ перебуває на обліку Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
01.12.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю КРОК МЕТ зареєстровано платником ПДВ.
Зі змісту довідки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.02.2026 року №2313/04-36-04-11/43314085 про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців за періоди з січня 2025 по грудень 2025 вбачається, що в ході перевірки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю КРОК МЕТ 01.12.2019 року зареєстровано платником ПДВ, свідоцтво №200658539. Реєстр податкових декларацій з податку на додану вартість за 12 послідовних місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях:
Рішенням №19605 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 16.02.2026 (№11971/6/04-36-04-11-12 від 19.02.2026), складеним комісією, створеною відповідно до розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 26.11.2024 №102-р, встановлено:

1. Платник ТОВ "КРОК МЕТ" протягом 12 послідовних податкових місяців не подає та або подає до органу Державної податкової служби декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що згідно з п.п. "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, що підтверджено Довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців ТОВ "КРОК МЕТ" від 06.02.2026 №2313/04-36-04-11/43314085.

2. Платник ТОВ "КРОК МЕТ" подає податкові декларації з податку на додану вартість з січня 2025 року по грудень 2025 року з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та має за останні дванадцять календарних місяців обсяги оподаткованих операцій 0 гривень.

Висновок комісії: перелічені документи є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, реквізити якого вказано вище, у зв`язку з тим, що підприємство, зареєстроване як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та відповідно до п.п. "г" п. 184.1 статті 184

Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ.

Датою анулювання реєстрації є 16.02.2026 року.

Вважаючи протиправним рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №19605 від 16.02.2026 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість, Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» звернулось до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є, зокрема, будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Процедура анулювання реєстрації платника податку на додану вартість регулюється розділом V Податкового кодексу України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (далі, також Порядок №1130).

Згідно із пунктом 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов`язань у випадках, визначених цим розділом; б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов`язань із податку у випадках, визначених цим розділом; в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість; г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту; ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними; д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута; е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб`єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду; є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність; з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4,5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Пунктом 184.2 статті 184 ПК України визначено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, яким визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

Підпунктом "г" пункту 5.1. Положення №1130 встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо: особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Відповідно до пункту 5.2 Положення №1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Пунктом 5.5 Положення №1130 визначено, що анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б"-"з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Відповідно до пункту 5.6 Положення №1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ вважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою №6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі. Один примірник рішення зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

Із аналізу наведеного вище по тексту судового рішення слідує, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ є відсутність у такого платника фактичної господарської діяльності, що проявляється у неукладанні ним правочинів, які підлягають оподаткуванню ПДВ, що, у свою чергу, призводить до неподання податкових декларацій або подання декларацій із нульовими показниками.

У той же час, слід врахувати, що конструкція підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року по справі №380/8687/20.

Тобто, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких умов: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права висловлений Верховним Судом у постановах від 05.11.2018 у справі №820/2294/16, від 16.04.2020 у справі №826/876/17.

Відповідно до пункту 5.2 Положення №1130 встановлено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно із підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Отже, для анулювання реєстрації платником ПДВ визначальним є факт подання декларацій за останні 12 послідовних податкових місяців, які свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації. Суд зазначає, що склад наведеного правопорушення передбачає встановлення факту відсутності здійснення позивачем як суб`єктом господарювання господарської діяльності, а саме постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийняте з підстав того, що підприємство, зареєстроване як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та відповідно до п.п. "г" п. 184.1 статті 184

Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ, що підтверджено довідкою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.02.2026 року №2313/04-36-04-11/43314085.

Платник подавав за податковий період січень 2025 року по грудень 2025 року податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій.

Так в матеріалах справи наявна довідка від 06.02.2026 року №2313/04-36-04-11/43314085 про подання та/або неподання платником ПДВ до податкового органу декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, якою підтверджується, що за період січень 2025 - грудень 2025 позивачем подані декларації з ПДВ з відсутнім обсягом поставок та/або придбання.

При цьому суд звертає увагу на те, що подання до податкового органу декларацій з податку на додану вартість з обсягом оподатковуваних операцій 0,00 грн. в період січень 2025 - грудень 2025 позивачем не заперечується.

Позивач не надав суду доказів подання до контролюючого органу уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за вказані періоди.

Як вже було зазначено вище, відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.

В той же час, необхідно враховувати, що конструкція вказаної правової норми передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 380/8769/20.

Оскільки матеріалами справи підтверджується подання позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців податкових декларацій, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, враховуючи відсутність будь-яких доказів здійснення такої діяльності у встановленому законом порядку, податковий орган мав передбачені підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Позивачем до матеріалів справи надана квитанція про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН як на покупця товарів/послуг від 04.11.2025 року на загальну суму ПДВ 96000,00 грн., де сума коригування податкового зобов`язання та податкового кредиту за основною ставкою «-», за ставкою 7% «-».

Згідно з зазначеного вбачається, що на ТОВ «КРОК МЕТ», як на покупця товарів/послуг, здійснена реєстрація податкової накладної.

Однак, зазначена операція з придбання товарів/послуг на митній території України ТОВ КРОК МЕТ» не відображена в податковій звітності з ПДВ та не включена до складу податкового кредиту.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 49.2 статті 49 ПКУ платник податків зобов`язаний за кожний встановлений ПКУ звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог ПКУ подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Суд наголошує, що стаття 184 ПК України зобов`язує контролюючий орган здійснювати анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування підстав, визначених у пункті 184.1 цієї статті.

При цьому, зазначеною нормою Кодексу не передбачено будь-яких додаткових умов, за яких контролюючий орган не зобов`язаний/може не здійснювати анулювання реєстрації такої особи, як платника ПДВ.

Верховним Судом у постанові від 17.09.2024 року по справі 280/10300/23 зроблено аналогічний висновок, та зазначено наступне: «Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.».

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 30 квітня 2024 року у справі № 160/12823/23, від 12 вересня 2024 року у справі №400/10114/23, від 17 вересня 2024 року у справі №280/10300/23, від 07 січня 2025 року у справі №160/7847/24 від 19 червня 2025 року № 160/23059/24.

Щодо посилань позивача на договір від 20.11.2025 року № 19605 між ТОВ «КРОК МЕТ» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ІНВЕСТ».

Так, у постанові Верховного суду по справі №160/23059/24 розглядалось аналогічне питання щодо наявності договору поставки, який в свою чергу не відображений у податковій звітності.

Так, Верховний суд дійшов наступного: «….. посилання позивача на неврахуванням судом апеляційної інстанції факту того, що на виконання раніше взятих на себе зобов`язань ТОВ «ОККО-БІЗНЕС, за договором купівлі-продажу нафтопродуктів №30ТЛ-4985/18 від 18 грудня 2018 року, маючи статус платника ПДВ, здійснювало постачання товарів (нафтопродуктів) позивачу, складало та надсилало для реєстрації до ЄРПН податкові накладні, що підтверджується копіями відповідних накладених та квитанцій Суд вважає безпідставними з огляду на те, що позивачем відповідні операції у податковій звітності відображено не було...».

Зазначена операція ТОВ КРОК МЕТ» не відображена в податковій звітності з ПДВ та не включена до складу податкового кредит, доказів протилежного до суду не надано.

Щодо посилання позивача на введення з 24.02.2022 воєнного стану (діє на даний час) на території України, що спричинило суттєве ускладнення господарської діяльності.

Дійсно Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року.

Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 69.

Відповідно до підпункту 69.1. пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (зі змінами, внесеними Законом від 12 травня 2022 року № 2260-IX) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року.

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо дотримання термінів подання звітності.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року №225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, який зареєстрований у Міністерстві України 25 серпня 2022 року за № 967/38303.

У вказаному Порядку наведені підстави неможливості виконання платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів).

Крім того, пунктом 3 Порядку встановлено, що у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, що підтверджують неможливість платника податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку №225, зокрема до платників податків, у яких після дати набрання чинності Порядком №225 з`явилася можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі відсутності у платника податків можливості подати таку заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію у строки, визначені пунктом 3 розділу II, платник податків подає заяву та відповідні документи (копії документів), інформацію одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо) таким платником податку, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючий орган, але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платника податків.

Матеріалами справи підтверджено, та не заперечується сторонами, що на час прийняття спірного рішення позивачем не подана відповідна заява до контролюючого органу, відтак не вчинено обов`язкової дії, яка б звільняла позивача як платника податків від відповідальності за несвоєчасне виконання податкового обов`язку.

Щодо посилань позивача на висновки Верховного суду викладених у постанові від 25.02.2025 у справі № 400/10114/23, то суд звертає увагу, що в зазначеній справі позивач, як на обґрунтування позовних вимог, зокрема, наводив доводи щодо неможливості подання декларацій через призму наявності форс-мажорних обставин, які, на його думку, підтверджувались відповідними доказами. Водночас позивач у даній справі про відсутність у нього можливості щодо подання податкових декларацій не зазначає.

Крім того, Верховний суд у постанові від 25.02.2025 у справі № 400/10114/23 звернув увагу на те, що у межах цього касаційного провадження не є спірним питання щодо правомірності рішення від 4 липня 2023 року №6855/2023 про анулювання реєстрації платника.

Суд наголошує, що законом чітко встановлено обов`язок платника ПДВ подавати податкові декларації, здійснювати декларування податкових зобов`язань з ПДВ та право контролюючого органу анулювати свідоцтво платника ПДВ у випадку неподання податкової декларації та/або подання податкової звітності з податку з нульовими показниками протягом 12 послідовних податкових місяців.

Тому є помилковою позиція ТОВ «КРОК МЕТ» про відсутність правових підстав для прийняття контролюючим органом спірного рішення, оскільки згідно пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу достатньою підставою анулювання реєстрації ПДВ є саме не подання контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/ або подання такої декларації, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Крім того, сам лише факт здійснення господарської діяльності щодо придбання та продажу товару (послуг), складання видаткових та податкових накладних, їх реєстрація в ЄРПН не призводить до автоматичного декларування сум ПДВ за такими накладними і не звільняє позивача від податкового обов`язку своєчасно подавати до контролюючого органу декларації з ПДВ, відображати обсяги оподатковуваних операцій за місяць для нарахування та сплати податку, а невиконання позивачем такого обов`язку протягом 12 послідовних податкових місяців є обов`язковою підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ на підставі пп.«г» п.184.1 ст.184 Кодексу.

Вимоги ст. 184 Кодексу анулювання свідоцтва платника ПДВ пов`язують виключно з даними податкової звітності, а не з даними інформаційних систем ДПС. Вказаною нормою не встановлено а ні обмежень, а ні застережень у підставах анулювання платника ПДВ.

Тож, наявність не задекларованих оподатковуваних операцій є внутрішньою справою Позивача, тоді як 12 послідовних місяців нульової звітності є зовнішнім, об`єктивним фактом, що свідчить про відсутність економічної сутності та невиконанням функціональних обов`язків платника ПДВ, що є достатньою підставою для анулювання.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «КРОК МЕТ» протягом 12 послідовних місяців подавались декларації, які засвідчують відсутність будь-якої оподатковуваної діяльності.

Об`єктивна та непереборна неможливість виконати свій податковий обов`язок у законодавчо встановленому порядку ТОВ «КРОК МЕТ» не доведена.

З огляду на встановлені обставини справи та зазначені норми права, суд вважає, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини протиправності рішення №19605 від 16.02.2026, а тому підстави для його скасування відсутні.

Не можуть бути і задоволені судом позовні вимоги позивача щодо зобов`язання ДПС України поновити дію реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» () платником податку на додану вартість від 01.12.2019 року за індивідуальним податковим номером 43 (вважати зареєстрованим платником податку на додану вартість) зі збереженням податкових показників в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК МЕТ» (), виходячи із того, що вказані позовні вимоги є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

В свою чергу, відповідач 1 належним чином довів правомірність рішення №19605 від 16.02.2026 року, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволення позовної заяви слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КРОК МЕТ (, вул. Дзвінка, буд. 30, кв. 1, м. Дніпро, 49000) до відповідача1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, вул.Сімферопольська, буд.17-А, м.Дніпро, 49005), відповідача 2: Державної податкової служби України , Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса