Справа № 160/33292/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2026 року

м. Київ

справа №160/33292/24

адміністративне провадження №К/990/47868/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 160/33292/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 02.12.2025 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2025 року та витребував із Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу №160/33292/24.

18.02.2026 Верховний Суд розглянув справу № 160/33292/24 в порядку письмового провадження та ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Скасував постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі № 160/33292/24 залишив в силі.

18.03.2026 та 22.04.2026 до Верховного Суду надійшли заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у розмірі 1937 грн 92 коп., сплаченого 20.11.2025 відповідно до квитанції № 7ZL5-9E5Z-RF8E.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до частини першої статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно із частиною другою цього Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої статті 7, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Частина четверта статті 7 Закону встановлює, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 цього Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, зазначені вище положення Закону визначають перелік підстав та розмір суми судового збору, коли за ухвалою суду здійснюється повернення судового збору з державного бюджету за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судом встановлено, що ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складала 1927,92 грн.

Так, відповідно до частини першою статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом у 2025 році.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3 028,00 грн.

Отже, судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, що містить одну позовну вимогу немайнового характеру складав 1211,2 грн (3 028 * 0,4 = 1211,2 грн).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим згідно із частиною третьою статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складає 1927,92 грн (1211,2 грн * 200% * 0,8).

Як вбачається із доданої до касаційної скарги квитанції № 7ZL5-9E5Z-RF8E скаржник сплатив саме 1927,92 грн судового збору за подання касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 160/33292/24.

З огляду на зазначене, оскільки Верховний Суд розглянув справу № 160/33292/24 за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ухвалив постанову від 18.02.2026 і обставини, передбачені частинами першою та четвертою статті 7 Закону для повернення судового збору відсутні, тому заява про повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, у поверненні судового збору у розмірі 1937 грн 92 коп., сплаченого відповідно до квитанції від 20.11.2025 № 7ZL5-9E5Z-RF8E за подання касаційної скарги про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2025 у справі № 160/33292/24 слід відмовити.

Керуючись статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 7, 9 Закону України "Про судовий збір",

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіЛариса ТАЦІЙ Андрій РИБАЧУК Семен СТЕЦЕНКО