Справа № 489/7585/24
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

13 травня 2026 року

м. Київ

справа №489/7585/24

адміністративне провадження №К/990/9485/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року

у справі №489/7585/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сластена»

до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради

про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сластена» (далі - ТОВ «Сластена», позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (далі - Управління, відповідач, скаржник) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21 грудня 2021 року №28/600/22.02-13, №28/601/22.02-13, №28/602/22.02-13.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21 грудня 2021 року №28/600/22.02-13, №28/601/22.02-13, №28/602/22.02-13.

Ухвалено стягнути з Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Сластена» судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 12112,00 грн.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради 02 березня 2026 року звернулося з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2026 року касаційну скаргу Управління залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом.

В межах строку для усунення недоліків касаційної скарги Управління звернулося до Суду з клопотанням про усунення недоліків касаційної скарги та документом про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Управлінням усунуто недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеними у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення абзацу сьомого пункту 12, пункту 24 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок №553), крім того висновок щодо застосування даної норми права ще не сформований.

Скаржник стверджує, що П`ятий апеляційний адміністративний суд помилково застосував до спірних правовідносин застарілу правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16 та від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, відповідно до якої, порушення процедури призначення перевірки нібито призводить до відсутності її правових наслідків. Управління вважає, що такий підхід не враховує специфіку містобудівного законодавства, де єдиною вимогою щодо інформування про позапланову перевірку є публікація на сайті згідно з пунктом 12 Порядку №553.

Скаржник також вказує на суперечливу практику Верховного Суду щодо необхідності повідомлення про позапланову перевірку, оскільки, на його думку, з одного боку існують висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15 січня 2020 року у справі №816/1617/16, від 14 листопада 2019 року у справі №822/680/16 та від 31 жовтня 2019 року у справі №822/681/16 про необхідність належного та своєчасного повідомлення суб`єкта господарювання про проведення такої перевірки. З іншого боку, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16 грудня 2021 року у справі №210/3375/17, від 01 червня 2022 року у справі №1.380.2019.006498 та від 30 жовтня 2023 року у справі №400/1960/22, у яких зазначено, що законодавство не передбачає чіткого порядку попереднього повідомлення як обов`язкової умови перевірки. Скаржник також посилається на постанову Верховного Суду від 24 червня 2025 року у справі №400/27/24 в якій дії контролюючого органу з повідомлення були визнані достатніми в межах наявних повноважень.

Скаржник зазначає, що позиція суду апеляційної інстанції суперечить положенням пункту 24 Порядку №553, оскільки суд вимагав надання доказів саме отримання постанов про накладення штрафу суб`єктом, тоді як норма встановлює, що постанови вважаються врученими з моменту відправлення суб`єктом владних повноважень. Скаржник вважає, що за відсутності висновку Верховного Суду щодо пункту 24 Порядку №553 (у редакції від 23 червня 2021 року), суд апеляційної інстанції допустив надмірний формалізм, що суперечить справедливості та реальним обставинам справи.

Скаржник наголошує, що формування єдиної правової позиції щодо моменту вручення документів за пунктом 24 Порядку №553, є важливим для запобігання безпідставному перешкоджанню виконанню контрольних функцій держави та забезпечення принципу правової визначеності.

У касаційній скарзі Управління просить Верховний Суд скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року і залишити в силі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень абзацу сьомого пункту 12, пункту 24 Порядку №553 та з метою формування правового висновку Верховним Судом.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваної постанови у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищенаведені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд звертає увагу на необхідність виконання вимог закону щодо реєстрації ТОВ «Сластена» () електронного кабінету у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі №489/7585/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сластена» до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов.

2. Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №489/7585/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа