Справа № 400/7158/21
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 р. № 400/7158/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

простягнення податкового боргу в сумі 61 379,56 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі Управління або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) податковий борг у розмірі 61 379,56 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018, 2019 року на користь державного бюджету.

Згідно з викладеним у позовній заяві, відповідач не сплатив суми податку, що були нараховані податковими повідомленнями-рішеннями:

від 28.05.2019 № 0-1427, сума 28 940,74 грн;

від 08.05.2020 № 05-1427, сума 32 438,82 грн.

Суд зауважив, що у тексті позову та у доданому до позову «Розгорнутому розрахунку податкового боргу станом на 03 серпня 2021 року» позивач неправильно вказав дату податкового повідомлення-рішення « 28.05.2019» замість «10.05.2019». До позову доданий корінець податкового повідомлення-рішення від 10.05.2019 № 0-1427 на суму 28 940,74 грн податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік.

Ухвалою від 09.12.2021 суд зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 400/11945/21.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати прийняті Управлінням податкові повідомлення-рішення:

від 14.05.2019 № 0-1427 (при тому, що до позовної заяви доданий корінець податкового повідомлення-рішення від 10.05.2019 № 0-1427);

від 08.05.2020 № 05-1427.

Суд зазначив, що у всіх ухвалах та у рішенні у справі № 400/11945/21 датою податкового повідомлення-рішення № 0-1427 вказано 14.05.2019.

Рішенням від 05.02.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Управління від 14.05.2019 № 0-1427 та від 08.05.2020 № 05-1427.

В апеляційній скарзі на це рішення Управління зауважило, що датою податкового повідомлення-рішення № 0-1427 є 10.05.2019.

Постановою від 15.05.2025 у справі № 400/11945/21 П`ятий апеляційний адміністративний суд рішення суду першої інстанції скасував, прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.05.2029 № 0-1427 та від 08.05.2020 № 05-1427 відмовив.

Ухвалою від 23.12.2025 суд поновив провадження у справі за позовом Управління.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що ані податкові повідомлення-рішення, ані податкову вимогу він не отримав.

Суд, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу у письмовому провадженні.

Як встановлено судом, у податковому повідомленні-рішенні від 10.05.2019 № 0-1427 вказана адреса ОСОБА_1 АДРЕСА_2 . Ця ж адреса вказана у рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення № 60, згідно з яким податкове повідомлення-рішення було вручено ОСОБА_1 15.08.2019.

У податковому повідомленні-рішення від 08.05.2020 № 05-1427 вказана адреса ОСОБА_1 АДРЕСА_3 . Ця ж адреса вказана у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 870, згідно з яким податкове повідомлення-рішення було вручено ОСОБА_1 23.07.2020.

У податковій вимозі від 06.02.2020 № 1082-54 на суму 28 940,74 грн вказана адреса ОСОБА_1 АДРЕСА_3 . Ця ж адреса вказана у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 30, згідно з яким податкову вимогу було вручено ОСОБА_1 15.02.2020.

ОСОБА_1 факт отримання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги заперечив.

Згідно з паспортом позивача та даними Єдиного державного демографічного реєстру, зареєстрованим місцем проживання позивача з 20.11.2018 є адреса: АДРЕСА_4 .

При цьому суд зауважив, що факт отримання ухвали про відкриття провадження у справі, що була надіслана за адресою, яка вказана у позовній заяві Управління, у податкових повідомлення-рішеннях та у податковій вимозі, ОСОБА_1 не заперечив.

До письмових пояснень представник відповідача додав постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі № 400/154/23.

Провадження у справі № 400/154/23 було відкрито Миколаївським окружним адміністративним судом за позовом Управління до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 33 654,72 грн. Згідно з позовом, ОСОБА_1 не сплатив суму податку, зазначену у податковому повідомленні-рішенні від 14.05.2021 № 0-1427. До цього позову була додана та ж податкова вимога від 06.02.2020 № 1082-54 на суму 28 940,74 грн. Суд встановив, що у податковому повідомленні-рішенні від 14.05.2021 № 0-1427 та у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вказана адреса ОСОБА_1 АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 позов Управління не заперечив. Рішенням від 26.06.2023 у справі № 400/154/23 суд позов Управління задовольнив.

Постановою від 09.10.2023 у справі № 400/154/23 П`ятий апеляційний адміністративний суд рішення суду першої інстанції скасував, прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову Управління відмовив.

У постанові зокрема вказано: «… як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога форми «Ф» № 0-1427 від 14.05.2021 року направлялась ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5 … Однак, згідно листа від 16.09.2021 року виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області податковий орган повідомлено, що з 20.11.2018 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою АДРЕСА_4 … З наведеного слідує висновок, що позивачем, навіть після отримання даних про зареєстровану адресу платника податків, не направлено на належну адресу ОСОБА_1 ані податкове повідомлення-рішення № 0-1427 від 14 травня 2021 року, ані податкову вимогу форми «Ф» № 0-1427 від 14.05.2021 року. Враховуючи, що податкова вимога форми «Ф» від 14.05.2021 року направлялась на адресу, за якою відповідач не зареєстрований, вказане рішення податкового органу вважається не врученим, а відповідач вважається таким, що не повідомлений про наявність податкового зобов`язання. Доказів належного вручення відповідачу ані податкового повідомлення-рішення, ані податкової вимоги позивачем не надано, отже грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік, нараховане ОСОБА_1 , не може вважатись узгодженим і наразі не підлягає стягненню в судовому порядку. Оскільки податкова вимога надіслана контролюючим органом відповідачу на іншу адресу, в той час як матеріали справи не містять доказів проживання та/або перебування відповідача за вказаною адресою у АДРЕСА_3 , тому, в силу положень п.58.3 ст.58 ПК України зазначене рішення не вручене відповідачу через помилку, допущену контролюючим органом. Викладене не спростовує та не підтверджує вірність нарахування податковим органом грошового зобов`язання ОСОБА_1 , а лише констатує факт порушення податковим органом порядку направлення платнику податків податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, наслідком чого є неузгодженість грошового зобов`язання у розмірі 33 654,72 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 2020 рік …».

Суд зауважив, що у тексті постанови помилково вказані дата і номер податкової вимоги (співпадають з датою та номером податкового повідомлення-рішення на суму 33 654,72 грн). Суд дослідив, що у справі № 400/154/23 наявна лише податкова вимога від 06.02.2020 № 1082-54 (про яку і вказано в рішенні суду першої інстанції).

Отже, Управління, як у справі № 400/7158/21, так і у справі № 400/154/23, право на звернення до суду з вимогами про стягнення податкового боргу (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України) обґрунтувало фактом отримання ОСОБА_1 податкової вимоги від 06.02.2020 № 1082-54.

Проте цей факт був спростований під час розгляду справи № 400/154/23.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна