Справа № 140/9610/25
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 травня 2026 року

м. Київ

справа №140/9610/25

адміністративне провадження № К/990/19575/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О. О.,

суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі № 140/9610/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21 квітня 2025 року № 160569 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Волинській області виключити з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року, ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в задоволені позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено.

На адресу апеляційного суду Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» подано заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій заявник просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 20 000,00 грн.

Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року зазначену заяву задоволено частково.

Суд стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Волинській області () судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Також стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з додатковою постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно із частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки оскаржувана додаткова постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі № 140/9610/25 є невід`ємною частиною основного судового рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, -

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі № 140/9610/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко