Справа № 300/1416/26
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2026-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2026 р. справа № 300/1416/26

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" до Івано-Франківської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Творча спілка "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської обласної ради, згідно якого просить суд визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської обласної ради восьмого демократичного скликання щодо нерозгляду письмового звернення творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" № 34/25 від 02.10.2025; зобов`язати Івано-Франківську обласну раду VIII демократичного скликання розглянути на найближчому пленарному засіданні по суті питання, яке викладене у письмовому зверненні творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" № 34/25 від 02.10.2025.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на звернення позивача від 02.10.2025 за №34/25 відповідач в порушення вимог статті 40 Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування" листом від 24.02.2026 надав відповідь про те, що прийняття рішення з порушеного позивачем питання є передчасним, з посиланням на наявність кримінального провадження з питань порушення позивачем вимог законодавства під час користування нежитловими приміщеннями щодо яких звертається позивач. Водночас, жодного рішення з приводу звернення позивача не прийнято. Як наслідок, позивач вважає що позивачем допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

03.04.2026 на адресу суду від Івано-Франківської обласної ради надійшов відзив на позовну заяву від 31.03.2026 за № 12-120/375/179, в якому проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з підстав недопущення бездіяльності у спірних правовідносинах, а також вказує на наявність підстав для закриття провадження у даній справі.

Творчою спілкою "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" подано (надіслано) 07.04.2026 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в електронній формі засобами Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (підсистема "Електронний суд") з використанням електронного підпису відповідь на відзив від 06.04.2026, в якій, серед іншого, позивач заперечив щодо заявленого Івано-Франківською обласною радою клопотання про закриття провадження.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

10.04.2026 відповідачем подано до суду заперечення.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті, встановив таке.

25.10.2025 творча спілка "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" звернулась до Івано-Франківської обласної ради із заявою за №34/25, в якій просила на виконання рішення Івано-Франківської обласної ради № 593-24/2001 від 18.12.2001 та акта приймання-передачі від 22.02.2002, завершити фактичну передачу Івано-Франківській обласній організації Національної спілки художників України у власність адміністративного будинку по вул. Незалежності, 53, що в м. Івано-Франківську, який споруджений у 1972 році за рахунок особистих коштів громадських організацій - Художнього фонду та винести на розгляд сесії Івано-Франківської обласної ради і розглянути питання про передачу будинку по вул. Незалежності, 53 у м. Івано-Франківську яким: внести зміни до рішення Івано-Франківської обласної ради № 593-24/2001 від 18.12.2001 шляхом виключення із нього умови передачі майна у власність Творчої спілки Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України - "без права відчуження" (а.с.17-18).

На вказану заяву, Івано-Франківська обласна рада, листом від 24.02.2026 надала відповідь про те, що прийняття рішення з порушеного позивачем питання є передчасним, з посиланням на наявність кримінального провадження з питань порушення позивачем вимог законодавства під час користування нежитловими приміщеннями щодо яких звертається позивач (а.с.21).

Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у неналежному розгляді заяви за № 34/25 від 02.10.2025, що й послугувало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що заява позивача розглянута ним з дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян".

Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 даного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. При цьому заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Порядок звернення громадян передбачений ст. 5 Закон України "Про звернення громадян", відповідно до якої звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Так, позивач реалізував право визначене статтею 40 Конституції України, шляхом подачі заяви від 02.10.2025.

Вказана заява оформлена відповідно до вимог встановлених вищенаведеною нормою, передана до відповідача та містила прохання про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством прав та інтересів позивача.

Приписами ст.7 Закон України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до статті 15 вказаного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з п. 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно ст.20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядається і вирішується у термін не більше одного місяця від дня його надходження. Проте якщо питання у ньому не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо у місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Абзацом 7 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Однак, в порушення вищенаведених норм законодавства, відповідачем не надано відповіді та не прийнято відповідного рішення на заяву позивача, як звернення об`єднання громадян, у строк визначений законом. Більше того, відповідачем не прийнято жодного рішення за вказаним питанням.

Крім того, слід зазначити, що згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні, колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Пунктом 2 статті 21 Закону України "Про громадські об`єднання" визначено, що для здійснення своєї мети (цілей) громадське об`єднання має право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.

Так, у відповідності до вимог пункту 13 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної у місті, районної, обласної ради, загальними зборами (конференцією) жителів, громадськими слуханнями, жителями у порядку місцевої ініціативи.

Відповідно до п. 9.16. Регламенту Івано-Франківської обласної ради постійні комісії обласної ради розглядають проект рішення до початку роботи сесії. За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації.

В даному ж випадку, на думку суду, зважаючи на вимогу позивача, викладену у зверненні від 02.10.2025 про внесення відповідного питання на розгляд сесії Івано-Франківської обласної ради, відповідач повинен був діяти у відповідності до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Регламенту Івано-Франківської обласної ради, направивши звернення на розгляд постійної комісії обласної ради з питань комунального майна та житлово-комунального господарства для вирішення викладеного у ньому питання та, за наявності підстав, підготувати проект відповідного рішення.

Як наслідок, суд доходить висновку що в даному випадку відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у неналежному розгляді звернення позивача.

А тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Посилання, відповідача на Витяг з протоколу № 47 від 25.07.2025 засідання постійної комісії обласної ради з питань комунального майна та житлово-комунального господарства, на якому розглядалось звернення позивача та було не тільки відмовлено у передачі вказаної будівлі, а й вказано на необхідність укласти договір про закріплення майна на праві оперативного управління, на думку суду жодним чином не вказує на належне реагування відповідача як органу місцевого самоврядування на заяву позивача та не стосується звернення від 02.10.2025 за №34/25.

Водночас, зважаючи на те, що відповідачем за наслідками розгляду звернення не прийнято жодного рішення, то суд доходить висновку, що заявлена позовна вимога про зобов`язання Івано-Франківської обласної ради VIII демократичного скликання розглянути на найближчому пленарному засіданні по суті питання, яке викладене у письмовому зверненні творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" № 34/25 від 02.10.2025, підлягає до часткового задоволення, шляхом зобов`язання відповідача розглянути звернення позивача у порядку та у відповідності до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Регламенту Івано-Франківської обласної ради.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 6656,00 грн. згідно платіжної інструкції від 18.02.2026 (а.с.6).

Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частину сплаченого судового збору в розмірі 4992,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" (, вул. Незалежності, 53, м. Івано-Франківськ, 76018) до Івано-Франківської обласної ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської обласної ради, яка полягає в неналежному розгляді звернення творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" за № 34/25 від 02.10.2025.

Зобов`язати Івано-Франківську обласну раду (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004) розглянути звернення творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" (, вул. Незалежності, 53, м. Івано-Франківськ, 76018) за № 34/25 від 02.10.2025 у порядку та у відповідності до вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Регламенту Івано-Франківської обласної ради.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської обласної ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004) на користь творчої спілки "Івано-Франківська обласна організація Національної спілки художників України" (, вул. Незалежності, 53, м. Івано-Франківськ, 76018) частину сплаченого судового збору у розмірі 4992 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.