Справа № 120/17368/25
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2026 року

м. Київ

справа № 120/17368/25

адміністративне провадження № К/990/4438/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Дочірнього підприємства «Ензим»

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року (головуючий суддя Мацький Є.М., судді Сушко О.О., Залімський І.Г.)

у справі №120/17368/25

за позовом Дочірнього підприємства «Ензим»

до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

1. 16 грудня 2025 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява Дочірнього підприємства «Ензим» (далі - ДП «Ензим») про забезпечення позову (до подання позовної заяви) шляхом зупинення дії розпорядження від 28 листопада 2025 року за реєстраційним № 999-001.1/002.0/17-25 щодо заборони реалізації, зберігання та застосування лікарських засобів до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі, вилучити найменування лікарських засобів ЛІАСТЕН та АЛОКІН-АЛЬФА із розташованому на сайті Державної лікувальної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками.

1.1. Подану заяву було обґрунтовано тим, що ДП «ЕНЗИМ» здійснює реалізацію та оптову торгівлю продукції власного виробництва на підставі ліцензії на виробництво лікарських засобів Серія АВ № 578988 з 09 серпня 2011 року. В якості підстави прийняття оскаржуваного розпорядження відповідачем вказується виявлення критичного порушення щодо додержання суб`єктом господарювання вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів, а саме, п. 101 умов, які передбачають виробництво лікарських засобів без додержанням вимог належної виробничої практики, гармонізованих із законодавством ЄС.

Позивач зазначив, що атестація лабораторії біологічного та технологічного контролю ДП «ЕНЗИМ» проведена Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, якою у 2024 році видано Свідоцтво про атестацію № 587 від 29 листопада 2024 року, яке засвідчує, що лабораторія біологічного та технологічного контролю ДП «ЕНЗИМ» атестована на право проведення контролю якості та безпеки лікарських засобів відповідно до галузі атестації. На підставі свідоцтва лабораторією на препарати ЛІАСТЕН та АЛОКІН-АЛЬФА були видані відповідні сертифікати, які засвідчили належну якість медичних препаратів, що була визначена внаслідок лабораторних випробувань.

На думку заявника, вищевказане свідчить, що ДП «Ензим» всупереч твердженням відповідача виконує всі ліцензійні умови щодо дотримання вимог належної виробничої практики.

Крім того ДП «ЕНЗИМ» вказувало, що відсутні будь-які результати лабораторних досліджень, аналізів, висновків та інформації щодо препаратів ЛІАСТЕН та АЛОКІН-АЛЬФА, що надали б підстави для сумніву в якості, дійсності та безпечності препаратів, що перевіряються.

Таким чином, на думку заявника, заборона реалізації, зберігання та застосування лікарських засобів призведе до повернення вже відвантажених лікарських засобів та їх утилізацію, що неприпустимо з огляду на належну їх якість, яка забезпечена завдяки здійсненню належного біологічного та технологічного контролю атестованої відповідачем лабораторії ДП «ЕНЗИМ» .

2. 18 грудня 2025 року Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою частково задовольнив заяву ДП «Ензим» про забезпечення позову (до подання позовної заяви).

Забезпечив позов шляхом зупинення дії розпорядження Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 28 листопада 2025 року за № 999-001.1/002.0/17-25 щодо заборони реалізації, зберігання та застосування лікарських засобів до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі. В іншій частині заяви відмовив.

2.1. Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що без зупинення дії оскаржуваного розпорядження № 999-001.1/002.0/17-25 від 28 листопада 2025 року щодо заборони реалізації, зберігання та застосування всіх серій лікарського засобу існує реальна загроза завдання шкоди правам заявника та інших медичних установ та громадян України, які є покупцями та кінцевими споживачами такого лікарського засобу, та може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

3. За результатами апеляційного перегляду ухвали Сьомий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 19 січня 2026 року апеляційну скаргу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками задовольнив повністю; ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року скасував; ухвалив нову постанову, якою у задоволенні заяви ДП "Ензим" про забезпечення позову відмовив.

3.1. Ухвалюючи вказане судове рішення, суд апеляційної інстанції вважав передчасним висновок суду першої інстанції по суті вирішення заяви, позаяк, задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд не перевіряв доводи та вимоги цієї заяви критеріям розумності, обґрунтованості щодо забезпечення позову та наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Також суд апеляційної інстанції вказав, що суд першої інстанції не зазначив об`єктивних та достатніх фактів, які дають підстави вважати, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для відновлення таких прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

3.2. Свою позицію суд апеляційної мотивував тим, що Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері контролю якості та безпеки лікарських засобів, а суд не може гарантувати перебування на ринку лікарського засобу, якість якого компетентним органом не може бути підтверджена доки не буде завершено лабораторний аналіз лікарського засобу.

При цьому суд відзначив, що поновлення обігу лікарського засобу, щодо якого встановлено заборону, здійснюється за письмовим зверненням власника реєстраційного посвідчення, його офіційного представника або суб`єкта господарювання за результатами, зокрема, проведення додаткових лабораторних досліджень якості зразків серії або серій лікарського засобу (пункт 5.2 Порядку встановлення заборони (тимчасової заборони) та поновлення обігу лікарських засобів на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 листопада 2011 року № 809), що спростовує необхідність вжиття заходів для забезпечення позову.

3.3. Також в обґрунтування своїх висновків цей суд вказав, що забезпечення гарантії якості лікарського засобу є відповідальністю саме виробника, відповідно, результати лабораторних досліджень, зауваження щодо виявленої некоректності методики, яка не дозволяє провести аналіз препарату, лежать у площині правовідносин імпортера, яким є позивач та виробника/постачальника.

4. ДП «Ензим» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року залишити в силі. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанції не було дотримано норм процесуального права, зокрема статей 150, 151, 154 КАС України, при прийнятті оскаржуваного судового рішення і суд не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19 жовтня 2023 року у справі №440/9568/22.

4.1. Зокрема, скаржник наголошує на порушенні Держлікслужбою основних засад державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, встановлених положеннями Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), оскільки приписи цього закону встановлюють порядок дій органу нагляду і контролю в ході проведення перевірки суб`єкта господарювання та наведено критерії, яких слід дотримуватися в ході обрання як виду розпорядчого документа органу державного нагляду (контролю), так і засобу впливу на суб`єкта господарювання.

На переконання ДП «Ензим», оскільки утилізація означає знищення всіх партій лікарських засобів, за умови невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у цій справі, існує реальна загроза завдання шкоди правам позивача та інших медичних установ та громадянам України, які є покупцями та кінцевими споживачами лікарських засобів, що призвело би до унеможливлення поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Усі такі наслідки призведуть до значних фінансових збитків ДП «Ензим», що у свою чергу також негативно впливатиме на його господарську діяльність.

5. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року - без змін.

5.1. Відповідач наполягає на помилковості висновків суду першої інстанції, зокрема, зазначає, що заборонені до застосування серії лікарських засобів ЛІАСТЕН та АЛОКІН-АЛЬФА не отримували «висновків щодо належної якості», які згідно вимог Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2005 року № 902, отримують саме ввезені (імпортовані) лікарські засоби. Натомість, ДП «Ензим» є виробником лікарських засобів і не ввозить їх в Україну, тобто такі лікарські засоби не проходять державний контроль при ввезенні та не отримують висновків про якість. Зазначає, що якість лікарських засобів заборонених до реалізації розпорядженням Держлікслужби від 28 листопада 2025 року гарантується виробником.

Відповідач акцентує увагу на тому, що встановлені порушення виробництва, які є критичними, можуть призвести до виникнення загрози життю людини або тяжких наслідків для її здоров`я. Серед можливих наслідків відповідач зазначає про місцеві інфекції, системні інфекції (сепсис), передачу інфекційних захворювань таких як ВІЛ, гепатити В і С, утворення емболів, алергічні реакції.

6. 04 травня 2026 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ДП «Ензим» про відмову від касаційної скарги на підставі статті 337 КАС України та закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою скаржника від касаційної скарги. У заяві вказує про обізнаність щодо процесуальних наслідків з підстав такої відмови.

7. Вирішуючи питання про відмову від касаційної скарги, Суд зазначає про таке.

8. Відповідно до частини п`ятої статті 337 КАС України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

9. У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається (частина шоста статті 337 КАС України).

10. Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

11. За приписами частини другої статті 339 КАС України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

12. Отже, клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, про відмову від касаційної скарги є достатньою правовою підставою для закриття касаційного провадження у справі.

13. З матеріалів касаційної скарги Суд установив, що касаційна скарга та клопотання про відмову від неї подана представником ДП «Ензим» - адвокатом Буркою Віталієм Ростиславовичем, повноваження якого підтверджені копією ордеру на надання правничої допомоги серії АВ №1260455 від 26 грудня 2025 року, який не містить обмежень обсягу повноважень адвоката.

14. Також Суд установив, що інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, немає. Жодних заперечень на зазначену заяву про відмову від касаційної скарги не надходило, подана заява не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін.

15. Процесуальних підстав для відхилення заяви скаржником про відмову від касаційної скарги немає.

16. Таким чином, клопотання ДП «Ензим» про відмову від поданої касаційної скарги на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №120/17368/25 підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтями 337, 339, 345, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Дочірнього підприємства «Ензим», подане адвокатом Буркою Віталієм Ростиславовичем, про відмову від касаційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову Дочірнього підприємства «Ензим» від касаційної скарги на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №120/17368/25.

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства «Ензим» на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі №120/17368/25 за позовом Дочірнього підприємства «Ензим» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання дій протиправними.

Роз`яснити, що у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих судових рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Єзеров А.А.

Чиркін С.М.