Справа № 580/14422/25
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2026-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року справа № 580/14422/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретеря судового засідання - Кучеренко І.О.,

представника Черкаської обласної прокуратури - Антощук С. В. (за посадою);

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави до виконавчого комітету Мошнівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації, приватне акціонерне товариство Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов заступника керівника Черкаської обласної прокуратури (далі - позивач) в інтересах держави до виконавчого комітету Мошнівської сільської ради (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації ( далі 3я особа - 1), приватне акціонерне товариство Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс» (далі 3я особа - 2), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Мошнівської сільської ради щодо невжиття заходів, передбачених розділами II, IIІ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 з виготовлення облікової документації на Костел Різдва Пресвятої Діви Марії, літ. «У-3» по вул. Замедянського, 61, у селі Мошни Черкаського району та не подання її на розгляд до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо занесення до Переліку об`єктів культурної спадщини Черкаської області;

- зобов`язати виконавчий комітет Мошнівської сільської ради вжити заходи, передбачені розділами II, IIІ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 щодо виготовлення облікової документації на Костел Різдва Пресвятої Діви Марії літ. «У-3» по вул. Замедянського, 61, у селі Мошни Черкаського району, та подання її на розгляд до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо його занесення до Переліку об`єктів культурної спадщини Черкаської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відкритих джерел, а саме з сайту «Культурний вимір громади Мошни» за посиланням: https://moshny.net.ua/objects/kostel/ встановлено, що у селі Мошни, перебуває споруда - Костел Різдва Пресвятої Діви Марії, розташований за адресою: вулиця Замедянського, 61, с. Мошни Черкаського району (надалі - Костел). Нині Костел не використовується за призначенням та знаходиться в приватному володінні ПАТ Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс». З метою встановлення цінності Костелу з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного мистецького, наукового чи художнього погляду обласною прокуратурою скеровано запит до Громадської організації «Українське товариство охорони пам`яток історії та культури». Листом від 29.09.2025 № 41/05 ГО УТОПІК повідомило прокурора про те, що існуюча будівля Костелу може датуватися 1860 - ми роками. Зважаючи на дату побудови, храм може бути віднесеним до ранніх прикладів історизму в архітектурі не тільки Черкащини, але і України загалом. Об`єкт є автентичним, відповідає критеріям об`єкта культурної спадщини. Надалі прокурор листами від 04.09.2025 № 15/2-799 вих-25 та від 26.09.2025 № 15/2- 854 вих-25 звернувся до Управління щодо наявності у Костелу статусу пам`ятки культурної спадщини, розроблення на нього облікової документації та звернення Мошнівської сільської ради, на території якої розташовано Костел, до Управління з ініціативою щодо надання історичній будівлі статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини. Листами Управління від 18.09.2025 № 02/01-05.01-10/686/02/01-05.01-27/24679 та від 08.10.2025 № 02/01-05.01-10/770/02/01-05.01-10/26664 повідомлено, що на теперішній час Костел не має статусу об`єкта культурної спадщини, облікова документація на нього не виготовлялася і Мошнівська сільська рада не зверталася до Управління щодо вирішення питання надання йому статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини. В подальшому прокурор звернувся до виконавчого комітету Мошнівської сільської ради з метою отримання інформації щодо ініціювання питання занесення Костелу до Переліку об`єктів культурної спадщини, а також виготовлення облікової документації, проте виконавчий комітет Мошнівської сільської ради 10.10.2025 повідомив, що з метою ініціювання включення Костелу до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ним направлено лист від 09.10.2025 № 1821/09-13 на адресу Управління, до якого додано історичну довідку на Костел. У зв`язку з тим, що відповачем не вживаються визначені законодавством про охорону культурної спадщини заходи щодо виявлення нерухомого об`єкта культурної спадщини, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.01.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, проте 19.02.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» представник відповідача надіслав письмові пояснення, в яких зазначає, що виконавчий комітет Мошнівської сільської ради не є належним відповідачем у даній справі, оскільки спірний об`єкт - Костел Різдва Пресвятої Діви Марії, літ. «У-3», розташований по вул. Замедянського, 61 у с. Мошни Черкаського району, перебуває у приватній власності Приватного акціонерного товариства Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс», що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того зазначає, що Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, затверджений наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, не покладає на виконавчі комітети сільських рад обов`язку щодо самостійного виготовлення облікової документації на об`єкти культурної спадщини, які перебувають у приватній власності. З аналізу розділів II та III зазначеного Порядку вбачається, що ініціаторами обліку об`єктів культурної спадщини можуть бути, зокрема, органи охорони культурної спадщини, власники об`єктів, користувачі, громадські організації, наукові установи, однак виготовлення облікової документації здійснюється за участю або за замовленням власника об`єкта, а не органу місцевого самоврядування, на території якого такий об`єкт розташований. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними, пред`явленими до неналежного відповідача та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 03.03.2026 вирішено подальший розгляд справи №580/14422/25 за здійснювати за правилами загального позовного провадження.

18.03.2026 приватне акціонерне товариство Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс» надіслало на адресу суду через систему «Електронний суд» пояснення, в якому представник зазначає, що приміщення по вул. Замедянського, 61, у селі Мошни Черкаського району належить ПАТ ЧОП «Агротехсервіс» на праві приватної власності з 12.06.1997 року на підставі наказу органу Фонду державного майна № 818-ПА. Відповідно до опису об`єкта, він складається з комплексу приміщень: склад, майстерня, літейний цех, вбиральня, гараж, ресівер, кладова, магазин, майстерня, склад, ділянка ЛМУ, гуртожиток, гуртожиток, автозаправочна станція, огорожа, замощення(частина), прохідна, щитова, сарай, огорожа(частина), навіс, побудова будівля. Таким чином, відповідно костел, як окремо визначене приміщення не міститься в технічних документах. Приміщення під літерою У-3 не виділено окремо, а називається «Майстерня» та включає в себе літери «У, У1, У2, У3». Так, ПАТ ЧОП «Агротехсервіс» володіє приміщеннями понад 20 років, і до цього моменту частини приміщення не були віднесені до Переліку об`єктів культурної спадщини Черкаської області, ці питання не порушувала ні прокуратура, ні будь які інші органи, які відповідно до законодавства вживають відповідні дії по визначенню об`єкту таким, що відноситься до культурної спадщини. ПАТ ЧОП «Агротехсервіс» заперечує проти позовної заяви у справі та просить відмовити у її задоволенні.

09.04.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшли від позивача письмові пояснення на відзив, у якому прокурор не погоджується з доводами відповідача про відсутність у нього обов`язку з виготовлення облікової документації на Костел, оскільки згідно ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України визначено поняття, зміст права власності, а також повноваження власника робить висновок про те, що саме власник будівлі Костелу - ПАТ Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс», повинно вживати заходи щодо утримання, збереження та ініціювання дій щодо визначення правового статусу об`єкта. Вказує, що Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III чітко встановлює повноваження різних органів виконавчої влади та місцевого самоврядування у сфері охорони культурної спадщини. Отже, з огляду на викладене прокурор вважає, що доводи відповідача є такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

В судових засідання представник Черкаськогої обласної прокуратури підтримала позовну заяву, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових поясненняч, просила позов задоволтнити.

Представник виконавчого комітету Мошнівської сільської ради в судові засідання не з`явився, не повідломивши суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справ у зв`язку з неможливістю представника прибути в судове засідання, суд не брав до уваги, оскільки такі клопотання подані особою, яка не є представником відповідача.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації та приватне акціонерне товариство Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс» в судове засідання не з`являлися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Згідно з наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що Черкаською обласною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131 1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», установлено порушення інтересів держави у сфері дотримання законодавства про охорону культурної спадщини, що полягає у не виготовленні облікової документації на об`єкт культурної спадщини - Костел Різдва Пресвятої Діви Марії, 1857 року побудови, що розташований по вул. Замедянського, 61 у селі Мошни Черкаського району, а також не подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управлінню культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації (надалі - Управління) для вирішення питання щодо занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини Черкаської області.

Опрацюванням інформації з відкритих джерел, а саме з сайту «Культурний вимір громади Мошни» за посиланням: https://moshny.net.ua/objects/kostel/ встановлено, що у селі Мошни, окрім Преображенської церкви, внесеної до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією національного значення, перебуває не менш значима і велична споруда - Костел Різдва Пресвятої Діви Марії, розташований за адресою: вулиця Замедянського, 61, с. Мошни Черкаського району.

За інформацією з вказаного сайту вбачається, що будівлю Костелу для польського населення містечка зведено у 1857 році на замовлення графині Єлизавети Воронцової (в дівоцтві Браницької). Архітектор храму невідомий. Стиль будівлі - неороманський з елементами італійського неоренесансу. Це єдина в Україні будівля подібного стилю. Нині Костел не використовується за призначенням та знаходиться в приватному володінні ПАТ Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс».

При цьому, у відеосюжеті «Врятувати культурну спадщину. Унікальний проєкт стартував у селі Мошни. @Ukrainaincognita» від 29.02.2024 за посиланням: https://www.youtube.com/watch?v=yteJf7B4PUg, йдеться про проект «Культурний вимір громади - село Мошни», який спрямований на збереження культурної спадщини і сталий розвиток громади через дослідження і популяризацію культурної спадщини. Проєкт передбачає відновлення (відбудову) об`єктів, розташованих на території села Мошни, зокрема Костелу.

Під час реалізації зазначеного проєкту ГО «Україна Інкогніта» розміщено біля всіх видатних об`єктів культурної спадщини, у тому числі і біля Костелу, інформаційні стенди, які розповідають про історію створення та унікальність об`єкта.

Аналогічна інформація оприлюднена на інтернет - сторінці ГО «Україна Інкогніта» за посиланням: https://ukrainaincognita.com/cherkaska-oblast/cherkaskyi-raion/moshny. Так, в дописі йдеться про те, що в радянські часи будівлю зробили одним із цехів місцевого агропідприємства, а високу дзвіницю переобладнали у водонапірну вежу. В результаті надлишкова вода пошкодила дзвіницю і нині вона у аварійному стані. Натепер агропідприємство, разом із святинею, перебуває у приватній власності.

Задля з`ясування статусу Костелу прокурором здійснено моніторинг Державного реєстру нерухомих пам`яток України та встановлено, що Костел у с. Мошни відсутній в Переліках об`єктів культурної спадщини як національного так і місцевого значення.

У переліках щойно виявлених об`єктів культурної спадщини вищезазначений Костел також відсутній.

З метою встановлення цінності Костелу з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного мистецького, наукового чи художнього погляду обласною прокуратурою скеровано запит до Громадської організації «Українське товариство охорони пам`яток історії та культури» (надалі - ГО УТОПІК) від 04.09.2025 № 15/2-795 вих-25.

Листом від 29.09.2025 № 41/05 ГО УТОПІК повідомило прокурора про те, що існуюча будівля Костелу може датуватися 1860 - ми роками. Костел однонавний (має одну залу) з баштою на головному фасаді. В артикуляції фасадів використано мотиви італійської архітектури доби Пізнього Середньовіччя. Зважаючи на дату побудови, храм може бути віднесеним до ранніх прикладів історизму в архітектурі не тільки Черкащини, але і України загалом. Об`єкт є автентичним, відповідає критеріям об`єкта культурної спадщини, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення категорії пам`яток» від 22.05.2019 № 452 і може бути віднесений до категорії «місцевого значення» за видом «архітектури» за наступними ознаками:

- мав вплив на розвиток культури певного населеного пункту чи регіону, а саме на розвиток архітектури села Мошни. Займаючи вигідну ділянку в центральній частині села, будівля відіграє важливу містобудівну роль та формує традиційний характер історичного середовища;

- пов`язаний з життям і діяльністю людей, які зробили значний внесок у розвиток культури певного населеного пункту чи регіону - Костел зводився родиною Воронцових, завдяки інвестиційний діяльності яких сформувалося неповторне архітектурне обличчя села Мошни;

- є архітектурною спадщиною національної меншини, оскільки Костел використовувався польською громадою.

Надалі прокурор листами від 04.09.2025 № 15/2-799 вих-25 та від 26.09.2025 № 15/2- 854 вих-25 звернувся до Управління щодо наявності у Костелу статусу пам`ятки культурної спадщини, розроблення на нього облікової документації та звернення Мошнівської сільської ради, на території якої розташовано Костел, до Управління з ініціативою щодо надання історичній будівлі статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Листами Управління від 18.09.2025 № 02/01-05.01-10/686/02/01-05.01-27/24679 та від 08.10.2025 № 02/01-05.01-10/770/02/01-05.01-10/26664 повідомлено, що на теперішній час Костел не має статусу об`єкта культурної спадщини, облікова документація на нього не виготовлялася і Мошнівська сільська рада не зверталася до Управління щодо вирішення питання надання йому статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини. У зв`язку з чим Управління листом від 18.09.2025 вих. № 24675/02/01- 05.01-27, повідомило виконавчий комітет Мошнівської сільської ради про необхідність ініціювання питання занесення Костелу до Переліку об`єктів культурної спадщини.

Прокурор листом від 26.09.2025 № 15/2-853 вих-25 звернувся до виконавчого комітету Мошнівської сільської ради з метою отримання інформації щодо ініціювання питання занесення Костелу до Переліку об`єктів культурної спадщини, а також виготовлення облікової документації.

Виконавчий комітет Мошнівської сільської ради 10.10.2025 повідомив, що з метою ініціювання включення Костелу до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ним направлено лист від 09.10.2025 № 1821/09-13 на адресу Управління, до якого додано історичну довідку на Костел.

На запит прокурора щодо результатів розгляду поданих виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради документів, Управління 27.11.2025 повідомило, що ним ініційовано перед виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради питання оформлення та подання Картки виявлення об`єкта культурної спадщини за формою, передбаченої Додатком 1 до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 (далі - Порядок № 158).

Листом від 10.12.2025 № 2208/09-13 виконавчий комітет Мошнівської сільської ради на запит прокурора від 03.12.2025 повідомив, що з огляду на перебування Костелу у приватній власності та відсутності згоди власника будівлі - ПАТ Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс» на включення об`єкта до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, відсутня можливість подання облікової картки на Костел. Таким чином, виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради, як уповноваженим законодавцем органом, попри обізнаність про цінність, яку становить Костел, який знаходиться на підвідомчій йому території в с. Мошни Черкаського району Черкаської області, не вживаються визначені законодавством про охорону культурної спадщини заходи щодо виявлення нерухомого об`єкта культурної спадщини, складання на нього відповідної облікової документації, а також подання до органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації пропозиції про занесення Костелу 1857 року побудови, що знаходиться за адресою: буд. 61, по вул. Замедянського у с. Мошни, Черкаського району Черкаської області до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою набуття ним правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VІІ) та статтею 53 КАС України.

Так згідно з частинами першою, третьою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до положень Закону №1697-VІІ прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

Відповідно до положень ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III із подальшими змінами та доповненнями (далі - Закон № 1805-III).

Зі змісту преамбули Закону № 1805-III вбачається, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Положеннями ст. 1 Закону № 1805-III передбачено, що об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

У свою чергу щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до Закону № 1805-III.

Відповідно до абз. 6 ст.1 Закону № 1805-III, охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Імперативні положення ч. 2 ст. 14 Закону № 1805-III чітко визначають, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних вебсайтах.

Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини.

Слід зазначити, що Закон чітко встановлює повноваження різних органів виконавчої влади та місцевого самоврядування у сфері охорони культурної спадщини (ст.ст. 4-6 Закону № 1805-III).

Так, державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини (ч. 1 ст. 3 Закону № 1805-ІІІ).

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради (ст. 6 Закону № 1805-III).

Отже, Законом № 1805-ІІІ визначено, що до спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, зокрема, відноситься виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Нормами Закону № 1805-ІІІ, а саме ч. 2 ст. 6 визначено, що до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону № 1805-III, порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

Такий Порядок обліку об`єктів культурної спадщини регламентовано наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 (далі - Порядок № 158).

Відповідно до Порядку № 158 процедурі занесення об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» передує процедура набуття нерухомим об`єктом культурної спадщини статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини із занесенням відомостей про це до Переліку, виготовлення облікової документації.

Так, п. 1.3 Порядку № 158 дає визначення системі обліку об`єктів культурної спадщини, яка включає в себе комплекс заходів із виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини, складання облікової документації, взяття нерухомих об`єктів культурної спадщини на державний облік, занесення чи незанесення нерухомого об`єкта культурної спадщини до Реєстру, ведення Реєстру, порядок присвоєння охоронних номерів, включення до Реєстру об`єкта культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом, внесення змін до Реєстру (зміна категорії пам`ятки та вилучення пам`ятки з Реєстру), моніторинг та інвентаризацію нерухомих об`єктів культурної спадщини, формування облікових справ, порядок переміщення (перенесення) пам`яток.

Розділом ІІ Порядку № 158 визначено процедуру виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини.

Так, відповідно до п. 2.1 Порядку № 158 виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, зокрема виконують функції Замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини для їх взяття на облік та подальшої державної реєстрації.

Згідно з п. 2.3 Порядку № 158 виявлення об`єктів культурної спадщини відбувається шляхом натурних досліджень та включає: обстеження з фотофіксацією (у разі необхідності - графічною фіксацією), визначення їх цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, встановлення ступеня збереженості нерухомого об`єкта культурної спадщини, його сучасного використання та інших відомостей.

Пункт 2.4 Порядку № 158 передбачає, що працівники органу охорону культурної спадщини, громадські об`єднання, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, наукові установи та заклади культури у сфері охорони культурної спадщини, кваліфіковані фахівці-практики відповідної спеціалізації (археологи, архітектори, історики, мистецтвознавці тощо), громадські інспектори з питань охорони культурної спадщини мають право надати до відповідного органу охорони культурної спадщини пропозицію щодо виявлення об`єкта культурної спадщини шляхом оформлення і подання Картки виявлення об`єкта культурної спадщини (далі - Картка) за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку.

Облікова картка на нерухомий об`єкт культурної спадщини разом із супровідним листом подається до органу охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію розміщення нерухомого об`єкта культурної спадщини, для винесення її на розгляд Консультативної ради.

У свою чергу орган охорони культурної спадщини протягом 10 робочих днів з дня отримання Картки розглядає її, проводить перевірку щодо правого статусу поданого об`єкта. У випадку, якщо поданий об`єкт не має статусу пам`ятки або щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, уповноважений орган приймає рішення щодо віднесення чи невіднесення об`єкта до нерухомих об`єктів культурної спадщини і необхідності складання на нього облікової картки. Обґрунтоване рішення за результатами розгляду протягом 5 робочих днів з дати його прийняття надається заявнику (пункт 2.5 Порядку № 158).

Пунктом 3.1 розділу ІІІ Порядку № 158 передбачено, що на об`єкт, який виявлено в процесі досліджень і щодо якого подано Картку до органу охорони культурної спадщини, складається облікова документація (документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень) у складі облікової картки за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, до якої додаються коротка історична довідка та фотофіксація.

Розділом ІV Порядку № 158 визначено процедуру взяття нерухомих об`єктів культурної спадщини на державний облік, а саме: члени Консультативної ради оцінюють відповідність облікової картки затвердженій формі, повноту поданих в ній даних, наявності у нерухомого об`єкту культурної спадщини цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, та відповідність нерухомого об`єкта культурної спадщини критеріям (п. 4.3 Порядку № 158).

Протокол засідання Консультативної ради є підставою для внесення (невнесення) об`єкта культурної спадщини до Журналу (Переліку) об`єктів культурної спадщини (далі - Перелік), який ведеться за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку (п. 4. 4 Порядку № 158).

Орган охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію розміщення нерухомого об`єкта культурної спадщини, протягом 30 календарних днів з дня прийняття Консультативною радою рішення щодо рекомендації подальшого занесення нерухомого об`єкту культурної спадщини до Реєстру, видає та оприлюднює рішення щодо внесення такого об`єкта до Переліку та набуття нерухомим об`єктом культурної спадщини статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини із занесенням відомостей про це до Переліку. Належним чином завірена копія такого рішення протягом 5 робочих днів з дня його прийняття направляється до МКСК (п. 4. 5 Порядку № 158).

Таким чином, внесенню об`єкта до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, зокрема, виконавчого комітету Мошнівської сільської ради, який повинен здійснити фотофіксацію об`єкта, скласти історичну довідку, виготовити облікову документацію та подати відповідну пропозицію органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управлінню, шляхом оформлення і подання Картки.

Слід також зазначити, що повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері охорони культурної спадщини, також передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зокрема, в підп. 10 п. «б» ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначається, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Також до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування підп. 5 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Тобто, державою передбачено механізм здійснення ефективних заходів задля забезпечення охорони пам`яток культури, збереження та використання культурного надбання на відповідній території шляхом закріплення у Законі за органами місцевого самоврядування делегованих повноважень.

Правовий аналіз зазначених вище норм законодавства про охорону культурної спадщини дає підстави для висновку, що у даному випадку саме на відповідача - виконавчий комітет Мошнівської сільської ради покладається обов`язок щодо оформлення і подання Картки виявлення об`єкта культурної спадщини, складання облікової документації, виконання функцій Замовника та укладення з цією метою контракту на виявлення, дослідження нерухомого об`єкта культурної спадщини для його взяття на облік та подальшої державної реєстрації шляхом подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управлінню культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації з метою вирішення питання наявності підстав для внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини з метою набуття правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, який знаходяться у селі Мошни по вул. Замедянського, 61, літ «У-3», а саме будівлі Костелу, побудованого у 1857 році.

Однак, вказані вимоги Закону № 1805-IІІ, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядку № 158 залишені виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради без виконання, що свідчить про його протиправну бездіяльність, оскільки невиготовлення облікової документації призводить до неможливості розгляду питання про наявність підстав для занесення Костелу до Переліку об`єктів культурної спадщини та відповідного захисту будівлі від хаотичної перебудови та руйнування.

Бездіяльність відповідача також підтверджується тим фактом, що у листуванні з прокурором виконавчий комітет Мошнівської сільської ради посилається на відсутність можливості подання облікової картки на Костел перебуванням будівлі у приватній власності та відсутності згоди власника - ПАТ Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс» на включення об`єкта до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини. Разом із цим такі доводи відповідача спростовуються, окрім законодавчого обов`язку відповідача про який йшлося вище, реальною можливістю здійснити необхідні дослідження Костелу, як це було зроблено ГО «Україна Інкогніта» під час реалізації проєкту «Культурний вимір громади - село Мошни».

При цьому відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що з власником будівлі - ПАТ Черкаське обласне підприємство «Агротехсервіс» ведеться комунікація з приводу обстеження Костелу, а тим більше щодо відмови підприємства у проведенні такого дослідження.

Окрім того, безпосередньо на офіційному сайті Мошнівської територіальної громади за посиланням: https://old.moshny.ck.ua/main/613-moshni-vd-minulogodosuchasnogo.html ще 20.05.2016 опубліковано історико - публіцистичне видання Гречухи С. «Мошни: від минулого до сучасного», в якому, зокрема, йдеться і про «Старий польський костьол знівечений у 1935 році».

Згідно зі ст. 6 Закону № 1805-ІІІ, підп. 5 п. «б» ч. 1 ст. 31, підп. 10, п. «б» ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 2.1-2.4, 3.1 Порядку № 158 до повноважень виконавчого комітету Мошнівської сільської ради, як спеціально уповноваженого органу у сфері охорони культурної спадщини, належить: забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання, організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації, виконання функцій Замовника та укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини, подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня з метою вирішення питання наявності підстав для взяття на облік та подальшої державної реєстрації.

Як вже зазначалося, виконавчий комітет Мошнівської сільської ради, будучи спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини, протягом тривалого часу не вжив заходів, спрямованих на здійснення наданих повноважень щодо виконання законодавства про охорону культурної спадщини щодо виявлення нерухомого об`єкту культурної спадщини - Костелу та складання на нього відповідної облікової документації, виконання функцій Замовника та укладення з цією метою контракту на виявлення, дослідження нерухомого об`єкта культурної спадщини, подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня - Управлінню з метою вирішення питання наявності підстав для взяття його на облік та подальшої державної реєстрації.

Невжиття дієвих заходів з боку виконавчого комітету Мошнівської сільської ради щодо складання відповідної облікової документації, виконання функцій Замовника та укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження нерухомого об`єкта культурної спадщини для взяття його на облік та подальшої державної реєстрації, створює об`єктивні ризики пошкодження історичної будівлі Костелу через проведення безконтрольного користування ним і у подальшому втрати його автентичності вцілому, як об`єкту культурної спадщини. Крім того, станом на теперішній час історична будівля не має відповідного статусу об`єкта культурної спадщини, на неї не виготовлено облікову документацію, що унеможливлює укладення охоронного договору, та у свою чергу вже призвело до неконтрольованої прибудови технічних споруд (майстерень) до будівлі Костелу, а також використання його не за цільовим призначенням.

Слід зазначити, що одним з пріоритетних напрямів державної культурної політики України є збереження архітектурно-мистецької спадщини минулого як засобу духовно-естетичного виховання і розвитку національної самосвідомості, що сприяє національно-культурному відродженню.

У сфері охорони архітектурної спадщини пріоритетними є норми Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи від 03.10.1985, ратифікованої Україною 20.09.2006 (далі - Конвенція про охорону архітектурної спадщини).

Саме архітектурна спадщина, як відзначено в преамбулі вказаної Конвенції, найяскравіше віддзеркалює багатство та розмаїття культурної спадщини Європи. Відповідно до ст. 2 Конвенції про охорону архітектурної спадщини кожна держава для чіткого визначення пам`яток, архітектурних ансамблів і визначних місць, що підлягають охороні, зобов`язується вести їхній облік і у випадку загрози таким пам`яткам підготувати у найкоротші можливі строки відповідну документацію.

Кожна сторона зобов`язується вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини; за допомогою таких заходів і чинних в кожній державі або кожному регіоні процедур, забезпечити охорону пам`яток, архітектурних ансамблів та визначних місць (ст. 3 Конвенції про охорону архітектурної спадщини).

Отже, охорона нерухомих об`єктів культурної спадщини є завданням України, пріоритетність цього завдання закріплена в національному законодавстві, невід`ємною частиною якого є ратифіковані міжнародні конвенції. Охорона культурного надбання є зобов`язанням України перед світовою спільнотою, оскільки руйнування об`єктів культурної спадщини однієї країни є втратою для всього людства.

Забезпечення охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь має важливе значення у контексті забезпечення конституційних культурно-духовних прав людини.

Обов`язок охорони державою культурної спадщини проголошено на найвищому (конституційному) рівні.

Зважаючи на встановлені обставини та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені прокурором доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи також, що у позовній заяві прокурор обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх судового захисту, позов заступника керівника Черкаської областної прокуратури належить задовольнити.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз, не подано, судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 19-22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Мошнівської сільської ради (, вул. М. Преснякова, 13, с. Мошни, 19615) щодо невжиття заходів, передбачених розділами II, IIІ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 з виготовлення облікової документації на Костел Різдва Пресвятої Діви Марії, літ. «У-3» по вул. Замедянського, 61, у селі Мошни Черкаського району та не подання її на розгляд до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо занесення до Переліку об`єктів культурної спадщини Черкаської області.

Зобов`язати Виконавчий комітет Мошнівської сільської ради (, вул. М. Преснякова, 13, с. Мошни, 19615) вжити заходи, передбачені розділами II, IIІ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, щодо виготовлення облікової документації на Костел Різдва Пресвятої Діви Марії літ. «У-3» по вул. Замедянського, 61, у селі Мошни Черкаського району, та подання її на розгляд до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо його занесення до Переліку об`єктів культурної спадщини Черкаської області.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається у вищевказаний строк з дня складення повного судового рішення

Повний тект рішення виготовлено 11.05.2026.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ