Справа № 580/358/25
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

13 травня 2026 року

м. Київ

справа №580/358/25

адміністративне провадження №К/990/14647/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року

у справі №580/358/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправним рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум від 05 липня 2024 року №18/д, в частині пункту 18 щодо повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача та призначити одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 липня 2024 року №18/д, про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ОСОБА_1 та відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .

Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій, Міністерство оборони України 01 квітня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2026 року касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без руху на підставі статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом.

Копія ухвали надійшла в особистий кабінет Міністерства оборони України через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» 15 квітня 2026 року о 12:39.

У межах встановленого судом строку представник відповідача направив заяву про усунення недоліків та долучив документ про сплату судового збору.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Таким чином, Міністерством оборони України усунуто недоліки, що стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статті 58 Конституції України, статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168), порушили положення статті 242 КАС України.

Міністерство оборони України зазначає, що суди безпідставно застосували положення статті 16-1 Закону №2011-XII у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09 грудня 2023 року №3515-ІХ. Ця редакція набрала чинності 29 березня 2024 року, тобто через рік після загибелі військовослужбовця (11 лютого 2023 року), і згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями має зворотну дію виключно щодо прав дітей, зачатих за життя загиблого, але не щодо осіб, які проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Скаржник наголошує, що правовідносини мають регулюватися законодавством, чинним на дату смерті особи.

Скаржник зауважує, що суди попередніх інстанцій помилково ототожнили поняття «шлюб» та «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу». Відповідно до статті 21 СК України, шлюбом є союз, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, а фактичне проживання не є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Статус дружини особа набуває лише через офіційну реєстрацію шлюбу, тому встановлення факту спільного проживання судом не може легітимізувати правове становище неодруженої пари як подружньої.

У скарзі також зазначено, що Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975, містить імперативну вимогу. Для виплати допомоги дружині обов`язково подається свідоцтво про шлюб, а даний порядок не передбачає альтернативи у вигляді рішення суду про проживання однією сім`єю. Водночас позивачкою таке свідоцтво надано не було.

Щодо неврахування висновків Верховного Суду, скаржник посилається на постанову від 23 січня 2020 року у справі №804/1501/18, у якій зазначено, що хоча учасники фактичних шлюбних стосунків можуть визнаватися членами сім`ї в окремих сферах, це не є рівнозначним поняттю «подружжя». Встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу не легітимізує правове становище пари як подружньої, оскільки цей статус набувається тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2025 року у справі №240/12904/23.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України просить Верховний Суд скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття скарги до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою забезпечено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року, з метою з`ясування правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій положень статті 16-1 Закону №2011-XII, статті 21 СК України, пункту 2 постанови КМУ №168, перевірки дотримання положень статті 242 КАС України та перевірки необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 січня 2020 року у справі №804/1501/18 та від 24 лютого 2025 року у справі №240/12904/23.

Верховний Суд також зазначає, що перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку у цій справі може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Враховуючи наведені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 зареєструвати особистий кабінет у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІКС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2026 року у справі №580/358/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, зобов`язати вчинити певні дії.

2. Витребувати з Черкаського окружного адміністративного суду справу №580/358/25.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа