Справа № 240/18230/25
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18230/25

Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко Анна Василівна

Суддя-доповідач: Савицька Н.В.

13 травня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Савицької Н.В.

суддів: Драчук Т. О. Томчука А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, і просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, які полягають у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018 по 12.10.2024 в неповному обсязі, а саме: з порушенням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, нарахувати і виплатити різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 12.10.2024 в загальній сумі 297852,44 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем за період з 01.03.2018 по 12.10.2024 не нараховано та не виплачено "фіксованої" суми індексації грошового забезпечення в повному обсязі, а саме з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2003 №1078. З метою відновлення свого порушеного права, через свого представника, звернувся до відповідача та з отриманого листа-відповіді дізнався, що "фіксована" сума індексації грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім цього зазначив, що у зв`язку з порушенням відповідачем строків виплати грошового забезпечення, просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день фактичної виплати.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовлено у повному обсязі.

Позивач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 про відмову в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд, при ухваленні оскаржуваного рішення, неправильно визначив розмір підвищення доходу, оскільки не врахував усі складові грошового забезпечення, не врахував щомісячні додаткові види грошового забезпечення, тобто фактично порівнював неповні показники.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ураховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області та, відповідно до витягу з наказу від 11.10.2024 №577 з 12 жовтня 2024 року, виключений зі списків особового складу, що відповідачем не заперечується.

Листом від 15.04.2025 №5101-2428/51 17 відповідач направив представнику позивача інформаційну довідку про грошове забезпечення з 01.02.2018 по день звільнення ОСОБА_1 .

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 до 12.10.2024 в сумі розміром 297852,44 грн, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції встановив, що у березні 2018 року підвищення грошового доходу позивача у зв`язку зі зміною посадових окладів становило - 9110,80 грн (17360,23 грн (сума грошового забезпечення, виплаченого позивачу у березні) - 8249,43 грн (сума грошового забезпечення, виплаченого позивачу у лютому 2018 року), що перевищує суму 4258,75 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у позивача не виникло права для нарахування й виплату йому індексації-різниці відповідно до приписів абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, як безпідставні. Позовна вимога про виплату компенсації частини втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму не виплаченої індексації за весь час затримки виплати по день фактичної виплати індексації є похідною, а тому також не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі Закон №1282-ХІІ) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Статтями 2, 4, 6 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення); індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотки (в редакції до 01.01.2016 року - в розмірі 101 відсоток); у разі виникнення обставин, передбачених ст.4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян, проводиться їх компенсація відповідно до законодавства..

З аналізу викладених норм вбачається, що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до п.п. 2, 4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців; індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

За вимогами вказаних нормативно-правових актів, індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів та обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Колегія суддів вважає, що за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, вищевказані норми дають підстави для нарахування індексації у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Сума індексації, є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" № 1013 від 09.12.2015 далі Постанова № 1013), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відповідно до положень пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 (до прийняття Постанови № 1013), базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, у тому числі місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Надаючи оцінку вимогам апеляційної скарги позивача щодо підстав для нарахування і виплати позивачу індексації за період з 01.03.2018 по 12.10.2024, колегія зазначає наступне.

Верховний суд у своїх правових позиціях, висловлених у справах № 380/11404/21 від 19.05.2022, № 560/3965/21 від 28.09.2022 зазначив, що для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Аналіз положень п. 5 Порядку № 1078 дає підстави для висновку, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 числа наступного місяця, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком № 1078. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз.1 п. 5 Порядку № 1078, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. У разі якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, під підвищенням доходу для цілей індексації заробітної плати (грошового забезпечення) слід розуміти підвищення їхніх постійних складових (тарифних ставок, окладів). У разі зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок інших складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати (грошового забезпечення), які не мають разового характеру.

З наведеного вбачається, що індексація у місяці підвищення посадового окладу (тарифної ставки) не нараховується, якщо розмір такого підвищення (з урахуванням всіх складових, що не мають разового характеру) перевищує суму можливої індексації у відповідному місяці. Якщо ж сума підвищення не перекриває суму можливої індексації, визначається різниця між нею та сумою підвищення.

Для з`ясування питання, чи має позивач право на застосування приписів абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 при нарахуванні, починаючи з березня 2018 року, індексації грошового забезпечення, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).

Щодо фіксованої суми індексації, то Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять. Проте з 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

З системного аналізу абз. 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 вбачається, що індексація у місяці підвищення посадового окладу (тарифної ставки) не нараховується, якщо розмір такого підвищення (з урахуванням всіх складових, що не мають разового характеру) перевищує суму можливої індексації у відповідному місяці. Якщо ж сума підвищення не перекриває суму можливої індексації, визначається різниця між нею та сумою підвищення. Нарахування і виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 23 квітні 2020 року по справі №816/1728/16, від 02 листопада 2022 року у справі №120/12718/21-а (пункти 32, 33), від 22 грудня 2022 року у справі №380/14479/21 (пункт 28), а також у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №580/7036/21, від 20 липня 2022 року у справі №640/10816/21, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі №380/11396/21, Першого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі №360/3307/20, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №120/7242/21-а, від 24 грудня 2021 року у справі №600/1754/20-а, Верховним Судом було встановлено, що «для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації в березні 2018 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Тобто, з березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі вищенаведених положень Порядку №1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.».

Як вбачається з довідки про грошове забезпечення позивача від 15.04.2025 №4/313, нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за лютий 2018 року становило 8249, 43 грн, а за березень 2018 року 17360,23 грн.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно вказаної довідки, до складу грошового забезпечення за березень 2018 року входить, у тому числі, матеріальна допомога на оздоровлення (8418,75 грн), що не носить постійного характеру як вид грошового забезпечення.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір збільшення грошового доходу позивача в березні 2018 року становив 8941,48 грн (17360,23 грн загальна сума 8418,75 грн матеріальна допомога на оздоровлення), а за лютий місяць становив 8249,43 грн, тому грошове забезпечення позивача підвищилося на 692,05 грн (8941,48 грн 8249,43 грн).

Отже, різниця між сумою індексації за березень 2018 року та сумою підвищення грошового забезпечення складає 3771,1 грн (4463,15 грн 692,05 грн).

Оскільки розмір підвищення доходу в березні 2018 року є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то наявні підстави для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці щомісячно, починаючи з березня 2018 року до дати звільнення зі служби.

Відтак, позивач має право на застосування приписів абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення, починаючи з березня 2018 року, а відповідач протиправно не врахував вимоги абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, починаючи з 01 березня 2018 року.

У зв`язку з викладеним, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що у позивача відсутнє право на отримання індексації-різниці відповідно до абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку №1078.

Щодо компенсації втрати частини доходів та компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено в ст.ст. 3,4 Закону № 2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до вимог п.4 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 виплата такої грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Відповідно до вимог п.4 цього Порядку виплата такої грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Колегія суддів в цій частині вважає позовні вимоги позивача передчасними, так як нарахування такої компенсації та її виплата повинна провадиться у тому ж місяці, у якому буде здійснена виплата вказаної індексації, крім того, спірні відносини між сторонами щодо нарахування та утримання відповідного податку ще не виникли по причині не проведення відповідачем перерахунку розміру індексації.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення у фіксованій величині з 01.03.2018 по 12.10.2024 скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області в частині порушення вимог абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 12.10.2024.

Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, в розмірі 3771,1 грн щомісяця за період за період з 01.03.2018 по 12.10.2024.

У решті рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року змінити в частині мотивів відмови у позові.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Савицька Н.В.

Судді Драчук Т. О. Томчук А.В.