Справа № 280/1696/26
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2026-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 травня 2026 року Справа № 280/1696/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (, 69000, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23)

до: Тернопільської митниці (, 46400, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38)

про: визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

02.03.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі позивач) до Тернопільської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач обґрунтовує свої вимоги таким.

21.07.2025 позивач (покупець) уклав з компанією SHANDONG FEIXUNCHI AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD (Китай) (продавець) зовнішньоекономічний контракт № FC/2 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках, які є його невід`ємною частиною (далі Контракт № FC/2). В подальшому продавцем відповідно до умов Контракту № FC/2, Специфікації (Додатку) від 05.09.2025 № 2026-1 (з урахуванням Додаткової угоди №1 від 01.12.2025), Специфікації (Додатку) від 05.09.2025 № 2026-1-z та рахунку-фактури (інвойсу) від 13.10.2025 № FC2026-1 було здійснено поставку товарів (трактори та запасні частини до них, далі - товар). Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010.

Перевезення товару здійснювалось відповідно до умов договору транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122, укладеного позивачем з компанією «IMOGATE SOLUTION Sp. z o.o.». Вартість транспортних витрат склала 17 800,00 доларів США.

За умовами п. 4 Контракту № FC/2 ціна на товар визначається покупцем і продавцем шляхом переговорів і вказується в специфікаціях (додатках) до цього контракту. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума контракту становить 4 500 000,00 доларів США.

05.09.2025 між продавцем та позивачем була складена і підписана Специфікація № 2026-1 до Контракту № FC/2, в якій сторони узгодили, що кількість Товару становить 80 шт.; загальна сума 229 600,00 доларів США; умови оплати: 100% передоплата.

05.09.2025 між продавцем та позивачем була складена і підписана Специфікація № 2026-1-z до Контракту № FC/2, в якій сторони узгодили, що кількість Товару становить 147 шт.; загальна сума 1 076,28 доларів США; умови оплати: потягом 180 днів з моменту фактичної поставки товару.

18.09.2025 між продавцем та позивачем була укладена додаткова угода № 1 до Контракту № FC/2, в якій сторони виклали специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1 в новій редакції та узгодили, що кількість Товару становить 80 шт.; загальна сума 232 000,00 доларів США; умови оплати: передплата 227 336,60 доларів США, оплата 4 663,40 доларів США потягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару.

На підставі зазначених Специфікацій до Контракту № FC/2 продавець виставив позивачу Інвойс від 13.10.2025 № FC2026-1, відповідно до якого загальна ціна товару, що підлягає митному оформленню, становить 227 336,60 доларів США.

Відповідно до платіжних інструкцій в іноземній валюті від 09.10.2025 № 326 та від 27.11.2025 № 377 позивач перерахував продавцю кошти на загальну суму 227 336,60 доларів США.

05.01.2026 позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару була сформована в електронному вигляді та направлена відповідачу митна декларація № 26UA72U6, згідно з якою митна вартість товару визначена ним за основним (першим) методом та відповідає заявленій у інвойсі ціні товару.

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивачем було надано відповідачу документи, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: Зовнішньоекономічний контракт від 21.07.2025 № FC/2; Додаткову угоду від 21.07.2025 № 1; Специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1; Специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1-z; Рахунок-фактуру (інвойс) від 13.10.2025 № FC2026-1; Пакувальний лист від 13.10.2025; Прайс-лист від 29.08.2025; Комерційну пропозицію від 29.08.2025; Платіжні інструкції в іноземній валюті від 09.10.2025 № 326 та від 27.11.2025 № 377.

Для підтвердження транспортних витрат позивач надав відповідачу: Договір транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122; Заявку на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.10.2025 № 14; Коносамент від 29.10.2025 № ZJSM25101098; Рахунок (інвойс) від 29.12.2025 № 2025/PF/503; Акт виконаних робіт від 29.12.2025 № 12; Довідку про транспортні витрати від 29.12.2025 № 2912/1T; Залізничні накладні від 22.12.2025 № 06022, № 06030, № 06036, № 06037 № 06057; Лист експедитора б/д № б/н.

За результатами аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення.

Після надання позивачем додаткових документів відповідачем було прийнято рішення від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару за резервним методом.

Позивач задекларував зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД від 14.01.2026 № 26UA12U0 із застосуванням індивідуальної гарантії від 14.01.2026 № 26UAТВ3. Загальна різниця митних платежів склала 1 958 008,47 грн.

Позивач вважає, що на підтвердження обґрунтованості заявленої в декларації митної вартості товару ним було надано всі документи (із урахуванням додатково поданих), визначені ст. 58 Митного кодексу України. Зазначені документи містять дані, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та інформацію щодо його ціни. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2026 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем було усунуто недоліки позовної заяви у встановлений строк.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

30.03.2026 судом отримано відзив на позовну заяву (вх. № 16846 від 30.03.2026), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки під час подання митних декларацій для підтвердження митної вартості товарів декларантом не було надано належних та у повному обсязі документів на виконання вимог Митного кодексу України. Подані до митного оформлення документи, на переконання відповідача, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених ч. 10 ст. 58 Митного Кодексу України. Відповідач зазначив, що у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, а тому неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості оцінюваних товарів, транспортна складова не розраховується.

Також, відповідач у відзиві зазначив, що Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа» закріплює, що однією з митних формальностей, що виконуються митним органом при здійсненні митного оформлення МД, є контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР). За результатами такого контролю відповідач оцінює наявність підстав для запиту додаткових документів відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 53 МК України

Так, відповідач вважає рішення від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару правомірним. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу 14.02.2019 (а.с.67-71). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 03.12.2020 (а.с.43-118).

Основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є неспеціалізована оптова торгівля (46.90). Інші види діяльності: Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (45.11); Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів (45.40); Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19); Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (46.43); Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (46.61); Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах (47.42); Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (47.91); Складське господарство (52.10); Транспортне оброблення вантажів (52.24); Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29); Консультування з питань комерційної діяльності й керування (70.22).

21.07.2025 позивач (покупець) уклав з компанією SHANDONG FEIXUNCHI AGRICULTURAL EQUIPMENT CO., LTD (Китай) (продавець) Контракт № FC/2 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у додатках, які є його невід`ємною частиною. В подальшому продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту № F C/2, Специфікації (Додатку) від 05.09.2025 № 2026-1 (з урахуванням Додаткової угоди №1 від 01.12.2025), Специфікації (Додатку) від 05.09.2025 № 2026-1-z та рахунку-фактури (інвойсу) від 13.10.2025 № FC2026-1 було здійснено поставку товарів (трактори та запасні частини до них). Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010 (а.с.11-13).

Перевезення товару здійснювалось відповідно до умов договору транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122, укладеного позивачем з компанією «IMOGATE SOLUTION Sp. z o.o.». Вартість транспортних витрат склала 17 800,00 доларів США (а.с.47-51).

За умовами п. 4 Контракту № FC/2 ціна на товар визначається покупцем і продавцем шляхом переговорів і вказується в специфікаціях (додатках) до цього контракту. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування. Загальна сума контракту становить 4 500 000,00 доларів США (а.с.11).

05.09.2025 між продавцем та позивачем була складена і підписана Специфікація № 2026-1 до Контракту № FC/2, в якій сторони узгодили, що кількість Товару становить 80 шт.; загальна сума 229 600,00 доларів США; умови оплати: 100% передоплата (а.с.13).

05.09.2025 між продавцем та позивачем була складена і підписана Специфікація № 2026-1-z до Контракту № FC/2, в якій сторони узгодили, що кількість Товару становить 147 шт.; загальна сума 1 076,28 доларів США; умови оплати: потягом 180 днів з моменту фактичної поставки товару (а.с.14).

18.09.2025 між продавцем та позивачем була укладена додаткова угода № 1 до Контракту № FC/2, в якій сторони виклали специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1 в новій редакції та узгодили, що кількість Товару становить 80 шт.; загальна сума 232 000,00 доларів США; умови оплати: передплата 227 336,60 доларів США, оплата 4 663,40 доларів США потягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару (а.с.15).

На підставі зазначених Специфікацій до Контракту № FC/2 продавець виставив позивачу Інвойс від 13.10.2025 № FC2026-1, відповідно до якого загальна ціна товару, що підлягає митному оформленню, становить 227 336,60 доларів США (а.с.16).

Відповідно до платіжних інструкцій в іноземній валюті від 09.10.2025 № 326 та від 27.11.2025 № 377 позивач перерахував продавцю кошти на загальну суму 227 336,60 доларів США (а.с.22).

05.01.2026 позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару була сформована в електронному вигляді та направлена відповідачу митна декларація № 26UA72U6, згідно з якою митна вартість товару визначена ним за основним (першим) методом та відповідає заявленій у інвойсі ціні товару (а.с.99-102).

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивачем було надано відповідачу документи, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: Зовнішньоекономічний контракт від 21.07.2025 № FC/2 (а.с.11-13); Додаткову угоду від 21.07.2025 № 1 (а.с.15); Специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1 (а.с.13); Специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1-z (а.с.14); Рахунок-фактуру (інвойс) від 13.10.2025 № FC2026-1 (а.с.16); Пакувальний лист від 13.10.2025 (а.с.15-16); Прайс-лист від 29.08.2025 (а.с.19); Комерційну пропозицію від 29.08.2025 (а.с.18); Платіжні інструкції в іноземній валюті від 09.10.2025 № 326 та від 27.11.2025 № 377 (а.с.22).

Для підтвердження транспортних витрат позивач надав відповідачу: Договір транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122 (а.с.47-51); Заявку на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.10.2025 № 14 (а.с.51); Коносамент від 29.10.2025 № ZJSM25101098 (а.с.54); Рахунок (інвойс) від 29.12.2025 № 2025/PF/503 (а.с.65); Акт виконаних робіт від 29.12.2025 № 12 (а.с.65); Довідку про транспортні витрати від 29.12.2025 № 2912/1T (а.с.66); Залізничні накладні від 22.12.2025 № 06022, № 06030, № 06036, № 06037 № 06057 (а.с.58-62); Лист експедитора б/д № б/н (а.с.66).

Після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення (а.с.34).

Відповідач у зазначеному повідомлені запропонував позивачу надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У зв`язку із тим, що документи, які подані до митного оформлення містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари відповідно запропоновано надати документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.34).

06.01.2026 на виконання повідомлення позивач направив лист № 060101 щодо надання додаткових документів та надав відповідачу виписку з особистого банківського рахунку підприємства за листопад 2025 (а.с.21, 35-36).

13.01.2026 відповідач прийняв щодо позивача рішення № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару (а.с.25-27).

Зазначене рішення мотивовано тим, що у поданих до митного оформлення документах містяться такі розбіжності:

1) не подано митну декларацію країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості товару;

2) у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормою ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами ч. 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 МК України, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, законодавцем регламентовано вичерпний перелік документів, що мають подаватись декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Крім того, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 МК України.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ст. 257 МК України).

Суд зазначає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Таким чином, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним у національній правозастосовній практиці та відображений, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 826/16699/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95493233), від 17.06.2022 по справі № 826/11710/17 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 104818597), від 18.07.2022 по справі № 815/3805/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 105290434).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що 05.01.2026 позивачем для проведення митного оформлення поставленого товару була сформована в електронному вигляді та направлена відповідачу митна декларація № 26UA72U6, згідно з якою митна вартість товару визначена ним за основним (першим) методом (а.с.99-102).

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, позивачем було надано відповідачу документи, передбачені ч.ч. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: Зовнішньоекономічний контракт від 21.07.2025 № FC/2 (а.с.11-13); Додаткову угоду від 21.07.2025 № 1 (а.с.15); Специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1 (а.с.13); Специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1-z (а.с.14); Рахунок-фактуру (інвойс) від 13.10.2025 № FC2026-1 (а.с.16); Пакувальний лист від 13.10.2025 (а.с.15-16); Прайс-лист від 29.08.2025 (а.с.19); Комерційну пропозицію від 29.08.2025 (а.с.18); Платіжні інструкції в іноземній валюті від 09.10.2025 № 326 та від 27.11.2025 № 377 (а.с.22).

Для підтвердження транспортних витрат позивач надав відповідачу: Договір транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122 (а.с.47-51); Заявку на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.10.2025 № 14 (а.с.51); Коносамент від 29.10.2025 № ZJSM25101098 (а.с.54); Рахунок (інвойс) від 29.12.2025 № 2025/PF/503 (а.с.65); Акт виконаних робіт від 29.12.2025 № 12 (а.с.65); Довідку про транспортні витрати від 29.12.2025 № 2912/1T (а.с.66); Залізничні накладні від 22.12.2025 № 06022, № 06030, № 06036, № 06037 № 06057 (а.с.58-62); Лист експедитора б/д № б/н (а.с.66).

Після аналізу поданих позивачем документів відповідач дійшов висновку щодо необхідності витребування у нього додаткових документів, про що склав відповідне повідомлення (а.с.34).

06.01.2026 на виконання повідомлення позивач направив лист № 060101 щодо надання додаткових документів та надав відповідачу виписку з особистого банківського рахунку підприємства за листопад 2025 (а.с.21, 35-36).

13.01.2026 відповідач прийняв щодо позивача рішення № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару (а.с.25-27).

Суд встановив, що позивач на підтвердження правильності задекларованої митної вартості товару надав документи, обсяг та зміст яких у своїй сукупності відповідають вимогам ст. 53 МК України, а саме:

1) документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, а саме, рахунок-фактуру (інвойс) від 13.10.2025 № FC2026-1 (а.с.16), прайс-лист від 29.08.2025 (а.с.19), комерційну пропозицію від 29.08.2025 (а.с.18);

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього, а саме, зовнішньоекономічний контракт від 21.07.2025 № FC/2 (а.с.11-13), додаткову угоду від 21.07.2025 № 1 (а.с.15), специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1 (а.с.13), специфікацію від 05.09.2025 № 2026-1-z (а.с.14);

3) рахунок-фактуру (інвойс) від 13.10.2025 № FC2026-1 (а.с.16);

4) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, а саме, платіжні інструкції в іноземній валюті від 09.10.2025 № 326 та від 27.11.2025 № 377 (а.с.22);

5) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме, договір транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122 (а.с.47-51), заявку на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.10.2025 № 14 (а.с.51), коносамент від 29.10.2025 № ZJSM25101098 (а.с.54), рахунок (інвойс) від 29.12.2025 № 2025/PF/503 (а.с.65), акт виконаних робіт від 29.12.2025 № 12 (а.с.65), довідку про транспортні витрати від 29.12.2025 № 2912/1T (а.с.66), залізничні накладні від 22.12.2025 № 06022, № 06030, № 06036, № 06037 № 06057 (а.с.58-62), лист експедитора б/д № б/н (а.с.66).

У свою чергу, наведені відповідачем у рішенні від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару недоліки, на переконання суду, не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення складових митної вартості, заявленого до митного оформлення товару.

Стосовно доводів відповідача щодо контролю, при здійсненні митного оформлення МД, із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), за результатами якого відповідач оцінює наявність підстав для запиту додаткових документів відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 53 МК України, суд зазначає таке.

Спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками й наявність інформації про те, що ідентичні та подібні товари було оформлено в митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребування додаткових документів, не може бути самостійною підставою для такого витребування та відмови в прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

Відповідний правозастосовний підхід є усталеним на рівні правозастосовної практики та міститься, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2021 по справі № 826/16699/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 95493233), від 20.05.2021 по справі № 1840/2595/18 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 97075599).

Щодо доводів митного органу про неврахування витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, суд зазначає, що такі висновки суперечать фактичним даним, які містяться у наданих позивачем фінансових документах, зокрема, рахунку (Інвойс) за перевезення від 29.12.2025 № 2025/PF/503 (а.с.65), акті виконаних робіт від 29.12.2025 № 12 (а.с.65), довідці про транспортні витрати від 29.12.2025 № 2912/1Т (а.с.66). Саме зазначені документи містять перелік наданих послуг та їх вартість.

Зокрема, у договорі транспортно-експедиторського обслуговування від 01.03.2024 № 122, укладеному з компанією «IMOGATE SOLUTION Sp. z o.o.», визначено, що оплата послуг за цим договором та винагороди експедитора здійснюється клієнтом протягом 45 днів з моменту виставлення рахунка-фактури. Він повинен бути виставлений протягом двох робочих днів з моменту судозаходу. (а.с.49).

У рахунку (Інвойс) за перевезення від 29.12.2025 № 2025/PF/503 (а.с.65) сторони зафіксували вартість послуг, яка склала 17 800,00 доларів США (13 750,00 доларів США до України). Зазначене також підтверджується заявкою на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.10.2025 № 14 (а.с.51).

Таким чином, позивач надав наявні в нього документи на підтвердження транспортних складових митної вартості товару, при цьому митний орган не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

З урахуванням викладеного вище, зауваження митниці про неможливість перевірити числові значення понесених витрат на транспортування товару, які є складовою митної вартості товару є безпідставними.

Стосовно посилання відповідача на те, що позивачем не подано митну декларацію країни відправлення, а тому відповідач позбавлений можливості впевнитися в достовірності заявлених відомостей, суд зазначає таке.

У розумінні ч. 2 ст. 53 МК України митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч. 3 ст. 53 МК України. Разом з тим, відповідач не довів наявність умов, які передбачають необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої позивачем митної вартості товару.

Так, суд доходить висновку, що для проведення митного оформлення товару позивачем у встановленому законом порядку були подані відповідачу всі необхідні документи з дотриманням вимог ч. 2 ст. 58 МК України та пояснення до них.

Таким чином, у відповідача були всі підстави здійснити митне оформлення товару за методом, визначеним позивачем у ЕМД № 26UA72U6 основним методом, однак відповідач не вчинив цього та прийняв рішення від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару.

Отже, таке рішення відповідача, на переконання суду, є протиправним, а відтак, підлягає скасуванню.

Із урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, на переконання суду, обґрунтував та довів протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2.

Відповідачем не надано суду переконливих доказів на обґрунтування правомірності свого рішення від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2 про коригування митної вартості товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 25.02.2026 № 37390228 (а.с.87) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 23 496,10 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (, 69000, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23) до Тернопільської митниці (, 46400, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару від 13.01.2026 № UA403070/2026/000015/2.

Судовий збір у розмірі 23 496,10 грн. (двадцять три тисячі чотириста дев`яносто шість гривень десять копійок) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (, 69000, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (, 46400, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 15 травня 2026 року.

Суддя О.В. Прудивус