Справа № 440/16333/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 травня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/16333/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Реця Миколи Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16333/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні нарахування та виплати основного розміру пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.10.2025 №ФП69948/14335/1, №ФПФП69948/14335/2, №ФП69948/14335/3, №ФП69948/14335/4. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 основного розміру пенсії на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.10.2025 №ФП69948/14335/1, №ФПФП69948/14335/2, №ФП69948/14335/3, №ФП69948/14335/4 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок).

10.03.2026 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №440/16333/25.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.03.2026 відкрито виконавче провадження №80582763 з примусового виконання виконавчого листа №440/16333/25, виданого 10.03.2026.

27.04.2026 до суду надійшла заява начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення у справі №440/16333/25.

У поданій заяві заявник, посилаючись на невиконання ГУПФ України в Полтавській області судового рішення у справі №440/16333/25, просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист №440/16333/25 від 10.03.2026 а саме: стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 271613,06 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2026 заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу та порядку виконання рішення призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника на 13.05.2026 року.

Сторони про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати учасників справи, свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

01.05.2026 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надано до суду заперечення на заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, у яких зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/16333/25 позивачу проведено перерахунок пенсії та нараховано заборгованість з 01.02.2020 по 31.03.2026 у розмірі 271613,06 грн, яка облікована в органах Пенсійного фонду та підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань. Здійснено виплату заборгованості позивачу в квітні 2026 року в розмірі 877,00 грн. Залишок заборгованості невиплачених коштів - 270736,06 грн.

З аналізу вищевикладеного суд приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі № 440/16333/25 не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України Про виконавче провадження, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Приписами статті 7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

Разом з тим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Так, відповідно до змісту частин 1-3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З матеріалів заяви суд з`ясував, що позивачу нараховано доплату з 01.02.2020 по 31.03.2026 в сумі 271613,06 грн, яка облікована в органах Пенсійного фонду для здійснення виплати в межах бюджетних асигнувань.

Згідно витягу з ПВП ДКГ позивачу здійснено виплату заборгованості в квітні 2026 року в розмірі 877,00 грн. Залишок заборгованості невиплачених коштів - 270736,06 грн.

Доказів проведення виплати позивачу нарахованої заборгованість в сумі 270736,06 грн до суду не надано, з матеріалів справи не встановлено.

Тобто, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі № 440/16333/25, яке набрало законної сили не виконується більше двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 3 статті 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), судом встановлено, що наявні підстави для заміни способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі № 440/16333/25 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача заборгованості з виплати пенсії у розмірі 270736,06 грн.

Суд зазначає, що зазначені вище приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Тобто, в будь-якому разі, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення по даній справі.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Реця Миколи Васильовича про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №440/16333/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 по справі № 440/16333/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії за період з 01.02.2020 по 31.03.2026 у розмірі 270736,06 грн.

В іншій частині заяву залишити без задоволення

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва