Справа № 200/2374/26
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року Справа№200/2374/26

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Овчаренка Олега Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2026 до Донецького окружного адміністративного суду, через систему Електронний суд, надійшов адміністративний позов адвоката Овчаренка Олега Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області з вимогами:

- визнати протиправними дії Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області (), щодо відмови нарахуванні та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4 частини 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, в зв`язку з втратою працездатності та визначення 2 групи інвалідності, за захворюванням пов`язаним з проходженням служби в поліції;

- зобов`язати Маріупольський міжрайонний відділ Управління поліції охорони в Донецькій області () здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 4 частини 1 ст. 97 Закону України Про Національну поліцію, в зв`язку з втратою працездатності та визначення 2 групи інвалідності, за захворюванням пов`язаним з проходженням служби в поліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області та під час проходження служби йому встановлено ІІ групу інвалідності, проте у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із визначенням втрати працездатності відмовлено. Вказав, що дії відповідача щодо позбавлення позивача одноразової грошової допомоги у зв`язку із визначенням втрати працездатності (групи інвалідності) в зв`язку з тим, що групу інвалідності встановлено до моменту звільнення з поліції, є незаконними, та суперечать Конституції України, Закону України «Про Національну поліції».

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що оскільки інвалідність поліцейському ОСОБА_1 визначена до його звільнення з поліції, тобто до початку перебігу шестимісячного строку, визначеного пунктом 4 першої частини статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII, він не набув права на призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Також вказав, що обраний позивачем метод поновлення права, законодавче не передбачений, та не може забезпечити реального відновлення порушеного права, оскільки відповідач, як територіальний орган поліції охорони, не має повноважень приймати рішення про призначення передбаченої пунктом 4 першої частини статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII виплати, і ця виплата, не здійснюється територіальним органом поліції охорони, яким є Маріупольський МВПО.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 06.04.2026 вирішено відкрити провадження в адміністративній справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджують копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 12.08.2004 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 06.02.2026 в Національній поліції України, що підтверджується довідкою відповідача від 25.03.2026.

Згідно зі свідоцтвом про хворобу № 13-с/НПУ від 06.01.2026 (за направленням Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області) ОСОБА_1 пройшов медичну (військово-лікарську) комісію в Державній установі «Східне територіальне медичне об`єднання МВС України», за результатами якої комісією було винесено висновок про непридатність до служби в поліції, захворювання пов`язано з проходженням служби в поліції.

Згідно з Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціювання особи від 29.01.2026 ОСОБА_1 встановлено 2 групу інвалідності.

Наказом Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області від 06.02.2026 № 15о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено 06.02.2026 зі служби в поліції за пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

В матеріалах справи міститься заява (рапорт) позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням II группи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Листом від 11.03.2026 №674-2026 відповідач фактично відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням останньому інвалідності під час проходження служби в поліції, а не протягом шести місяців після звільнення, чим порушено термін установлення інвалідності визначений п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліції».

На запит адвоката від 19.03.2026, відповідач листом від 26.03.2026 повідомив про дату отримання свідоцтва про хворобу, та дату подання рапорту на звільнення зі служби в НП України.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII).

При цьому, положення пункту 4 частини першої статті 97 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 12-р/2020 від 22.10.2020\

Згідно з частиною третьою статті 97 Закону № 580-VIIIП порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

За положеннями частини п`ятої статті 97 Закону № 580-VIII у випадках, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 97 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають відповідні поліцейські.

Підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, визначені статтею 101 Закону № 580-VIII, відповідно до частини першої якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частини другої статті 101 Закону № 580 грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення стосовно загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили (частина друга.

У призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.

За наявності спору між особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на її призначення та отримання та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2024 №646, який набрав чинності з 11.06.2024 (далі - Порядок № 646, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 646 від 04.06.2024, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 29.03.2024.

Згідно з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 646 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, а в разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Для призначення і виплати одноразової грошової допомоги заява (рапорт) за формою згідно з додатком подається керівникові органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби (пункт 10 Порядку № 646).

Пунктом 12 Порядку № 646 визначено, що для призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі визначення інвалідності чи часткової втрати працездатності поліцейського без визначення інвалідності поліцейський подає в паперовій або електронній формі на адресу електронної пошти з дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи:

1) заяву (рапорт) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності, до якої додаються:

копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус;

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);

2) витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

3) витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);

4) рішення (довідку, свідоцтво про хворобу, постанову) відповідної медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

5) акт (акти) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, за формою, визначеною МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського поліції особливого призначення, спричиненого діями противника під час безпосередньої участі в бойових діях у період дії воєнного стану, подається довідка про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) такого поліцейського поліції особливого призначення;

6) довідку органу, установи, організації, підрозділу, якими попередньо було здійснено виплату одноразової грошової допомоги, із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати).

Достовірність зазначеної інформації в заяві (рапорті) про призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням втрати працездатності чи інвалідності або копій документів, зазначених в абзацах третьому і четвертому цього пункту, засвідчує своїм підписом особа, яка подає документи, та перевіряє особа, яка їх приймає. Засвідчення копій документів, зазначених у підпунктах 2-5 цього пункту, здійснює керівник установи, організації, підрозділу, що видав документ.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги особі, якій призначається і виплачується одноразова грошова допомога, особа подає до органу поліції документи (їх копії), зазначені у цьому пункті, та належним чином засвідчену копію відповідного рішення суду, крім випадків, коли орган поліції був учасником у справі.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 646 у місячний строк з дня реєстрації заяви та визначення повного кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), бухгалтерська служба готує висновок про призначення одноразової грошової допомоги.

У разі відсутності підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги або у разі, коли документи (їх копії) подано не в повному обсязі чи не за належністю, керівник бухгалтерської служби органу поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій, письмово інформує заявника про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав чи повернення документів.

Оскарження відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги здійснюється в установленому законодавством порядку.

У разі надсилання запитів до органів поліції, закладів освіти, центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, заявника строк підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги може бути продовжено до отримання відповідної інформації для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня надсилання запиту.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником бухгалтерської служби та підписується керівниками бухгалтерської служби, підрозділів служби персоналу (кадрового забезпечення) та юридичної служби органу поліції, закладу освіти, у якому поліцейський проходить (проходив) службу, або особами, на яких покладено виконання таких функцій.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує:

у центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, територіальних органах поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції, - Голова Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належать до сфери управління Національної поліції, - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у закладах освіти - керівник відповідного закладу освіти або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

У разі затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги керівником органу поліції або закладу освіти, у якому проходить (проходив) службу поліцейський, або особою, на яку покладено виконання таких функцій, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 27 Порядку № 646 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

За правилами пункту 7 частини другої статті 61 Закону №580-VІІІ наявність у особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу, - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

У постановах від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 10.10.2019 у справі №822/1083/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.04.2020 у справі №822/999/18 та від 23.09.2021 у справі №2240/3024/18 Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

При цьому положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-VIII в частині встановлення шестимісячного строку не містять ознак дискримінації при реалізації поліцейським права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, оскільки встановлення шестимісячного строку, протягом якого особі, звільненій зі служби в поліції, може бути встановлена інвалідність унаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, зумовлений потребою встановлення в розумні строки безпосереднього зв`язку між виявленням в особи захворювання (поранення, контузії, травми або каліцтва), несумісного з подальшим проходженням служби, та встановленням їй інвалідності згідно з документами, що стали підставою для її звільнення (рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції).

Такого висновку дійшов Конституційний Суд України у №12-р/2020 від 22.10.2020.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.10. 2020 №12-р/2020 у справі № 3-76/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (справа) зазначив, що положеннями пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII встановлено порядок реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги.

Закріплення у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII такого порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причинно-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції.

На думку Конституційного Суду України, встановлений у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету.

Конституційний Суд України також вказав, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголосив, що додержання визначених Законом № 580-VIII вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання.

Зважаючи на викладене, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII не суперечать приписам статті 21, частин першої, другої статті 24 Конституції України.

Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.

Отже, пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII встановлено граничний шестимісячний термін для встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Цей термін спливає за закінченням шести місяців після звільнення поліцейського з поліції, тобто законодавцем закріплено саме граничний строк для встановлення інвалідності після звільнення, проте на обмежено поліцейських у часі щодо можливості встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції.

Законом № 580-VIII не встановлено заборони щодо можливості встановлення інвалідності під час проходження служби в поліції.

Крім того, Закон № 580-VIII не містить приписів щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності під час проходження служби в поліції.

Таким чином, зазначена відповідачем підстава для відмови ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського (встановлення інвалідності під час проходження служби до моменту звільнення, а не протягом шести місяців після звільнення), суд вважає необґрунтованою.

Суд наголошує, що вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги встановлено статтею 101 Закон № 580-VIII, в якому відсутня підстава, зазначена відповідачем.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позивач відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, а відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні та виплаті такої допомоги.

Стосовно обрання способу відновлення порушеного права суд зазначає.

За приписами п. 17 Порядку № 646 у департаменті поліції охорони Національної поліції та територіальних органах поліції охорони висновок про призначення одноразової грошової допомоги складає працівник бухгалтерської служби.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги підписують:

у департаменті поліції охорони Національної поліції - керівники бухгалтерської служби, підрозділу служби персоналу (кадрового забезпечення) та юридичної служби або особи, на яких покладено виконання таких функцій;

у територіальному органі поліції охорони - керівники бухгалтерської служби, підрозділу служби персоналу (кадрового забезпечення), юридичної служби та територіального органу поліції охорони або особи, на яких покладено виконання таких функцій.

Керівник територіального органу поліції охорони, у якому проходить (проходив) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пункті 11 або 12 цього Порядку, подає до департаменту поліції охорони Національної поліції зазначені документи та висновок про призначення одноразової грошової допомоги.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує керівник департаменту поліції охорони Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Керівник департаменту поліції охорони Національної поліції (територіального органу поліції охорони) або особа, на яку покладено виконання таких функцій, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги видає наказ про виплату такої допомоги.

Виплата одноразової грошової допомоги поліцейським поліції охорони здійснюється департаментом поліції охорони Національної поліції в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисом для Національної поліції, за відповідним кодом економічної класифікації видатків на зазначені цілі.

Розподіл та використання бюджетних коштів для виплати одноразової грошової допомоги поліцейським поліції охорони, який визначається одержувачем бюджетних коштів, здійснюється департаментом поліції охорони Національної поліції. У разі призначення виплати одноразової грошової допомоги поліцейським поліції охорони, які проходять (проходили) службу в територіальних органах поліції охорони, департамент поліції охорони Національної поліції перераховує необхідну суму на небюджетний рахунок територіального органу поліції охорони, де поліцейський проходить (проходив) службу, відкритий в органах Казначейства для зазначених цілей.

Департамент поліції охорони Національної поліції отримує бюджетні кошти та використовує їх відповідно до вимог бюджетного законодавства на підставі плану використання бюджетних коштів.

Підставою для здійснення реєстрації бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань та здійснення видатків департаменту поліції охорони Національної поліції з перерахування коштів для виплати одноразової грошової допомоги поліцейським є висновок про призначення одноразової грошової допомоги.

Територіальні органи поліції охорони здійснюють виплату поліцейському одноразової грошової допомоги не пізніше трьох робочих днів після надходження коштів на небюджетний рахунок та наступного робочого дня звітують про їх виплату департаменту поліції охорони Національної поліції з наданням завіреної копії виписки про перерахування цих коштів поліцейському. Невикористаний залишок коштів територіальні органи поліції охорони зараховують на відповідний рахунок департаменту поліції охорони Національної поліції, з якого проводиться перерахування, для подальшої виплати іншим особам.

Отже, на територіальний орган поліції охорони покладено обовязок щодо направлення до департаменту поліції охорони Національної поліції висновок про призначення одноразової грошової допомоги, після затвердження якого видається наказ про виплату. Тому вимоги в даній справі про нарахування та виплату спірної допомоги є передчасними.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог шляхом визнання протиправною відмови Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області в отриманні позивачем одноразової грошової допомоги, як особою, якій визначено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням ним служби в поліції та зобов`язання направити до департаменту поліції охорони Національної поліції висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як особі, якій визначено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору.

Разом з тим, заявлено клопотання про розподіл судових витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

У відзиві на адміністративний позов відповідач заперечення щодо розміру судових витрат не виклав.

Положеннями частини 2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5, 6 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у ст.ст. 4, 13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Позивачем до суду надано: ордер; договір про надання правничої (правової) допомоги від 15.03.2026; акт надання правничої (правової) допомоги від 15.03.2026; акт здійснення розрахунку за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої допомоги від 15.03.2026, між адвокатом Овчаренком О.О. та ОСОБА_1 , згідно з яким Євглевський В.В. сплатив адвокату 6000 грн.

Суд зазначає, що адвокатом за договором виконано роботу з надання правової допомоги: підготовлено та направлено відповідачеві адвокатський запит, підготовлено та направлено позовну заяву.

При цьому, суд вважає, що визначений розмір послуг з надання правничої допомоги є співмірним та обґрунтованим.

Ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд присуджує на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Овчаренка Олега Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 до Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області в отриманні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особою, якій визначено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції.

Зобов`язати Маріупольський міжрайонний відділ Управління поліції охорони в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Мандрика, 11, ) направити до департаменту поліції охорони Національної поліції висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як особі, якій визначено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в поліції.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Мандрика, 11, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв