Справа № 160/32881/25
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року м. Дніпросправа № 160/32881/25
Суддя І інстанції Рябчук О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Дивнич Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «БІЛТЕКС» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 р. № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 8 391 881,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 2 097 970,25 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.10.2025 р. № в частині застосування штрафних санкцій до ТОВ «БІЛТЕКС» за нескладання та нереєстрацію податкових накладних в ЄПРН в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вибір конкретного матеріалу, включно з тканинами підвищеної якості, є реалізацією права сторін на договірну свободу, передбачену цивільним законодавством, і не підлягає оцінці з боку перевіряючих з точки зору доцільності і не входить до компетенції податкового органу, який повинен здійснювати лише перевірку реальності операцій з придбання товарів і послуг, наявність у платника належним чином оформлених первинних документів на підтвердження факту понесення витрат за цими операціями.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було враховано твердження про те, що вищезазначеними технічними умовами для утеплювача наметів УСБ та УСТ взагалі не передбачено використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями). Також, судом першої інстанції було проігноровано, що перевіркою не встановлено наявність у ТОВ «БІЛТЕКС» підтверджуючих документів (як то, але не виключно, результати випробувань розривних навантажень тощо) щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БІЛТЕКС» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник ТОВ «БІЛТЕКС» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» є юридичною особою, яка зареєстрована 26.02.2013 року, номер запису про державну реєстрацію 0056784.

На підставі наказу від 05.05.2025 №2950-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БІЛТЕКС» Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БІЛТЕКС».

За результатами перевірки було складено Акт від 17 червня 2025 року №2717/04-36-07-02/38598848 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БІЛТЕКС» ().

В акті перевірки встановлено, зокрема, наступні порушення, допущені ТОВ «БІЛТЕКС»:

- п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», п. 5, п. 7 П(С)БО №16 «Витрати», п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, у загальній сумі 3 163 706,00 грн.;

- п. 188.1 ст. 188, п. 189.1, ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 433 111 грн.;

- п. 201.1 ст. 201, абз. 4 пп. 201.10 ст. 201, п.120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України в частині нездійснення ТОВ «БІЛТЕКС» реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; штрафна санкція складає 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3 400,00 грн.;

- п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50% від суми податкових зобов`язань з ПДВ.

Висновки акту перевірки про порушення позивачем норм податкового законодавства обґрунтовуються наступним:

1. Щодо списання сировини тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння без підтверджуючих первинних документів, що засвідчують фактичне використання матеріалів у процесі господарської діяльності підприємства.

У перевіряємому періоді ТОВ «БІЛТЕКС» було реалізовано на адресу покупців: ТОВ «СІВЕРТЕКС» (код 39076229) та ТОВ «МІЛІТЕНТ» (код 45607159) намети внутрішні УСТ (уніфіковані санітарно технічні) та УСБ (уніфіковані санітарно барачні) за договорами поставки від 16.08.2022 №БТ-2646 та від 18.03.2024 №БТ-6200.

Згідно наданих до перевірки Специфікацій на виготовлення одиниці намету внутрішнього (як УСБ-56/2005 так і УСТ-56/2015) використано матеріали: спанбонд (флизелин) у два шари, утеплювач (слимтекс) один шар та тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння у два шари.

Передачу підряднику ТОВ «ТЕКС-ГРУП» у переробку матеріалу: тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або тотожного за властивостями) підтверджено наданими до перевірки: нарядами на передачу матеріалів у переробку та звітами про перероблену сировину.

Вищезазначеними Технічними умовами для утеплювача наметів УСБ та УСТ взагалі не передбачено використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями).

Також, перевіркою не встановлена наявність у ТОВ «БІЛТЕКС» підтверджуючих документів (як то, але не виключно, результати випробувань розривних навантажень тощо) щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».

До перевірки надано лист від 11.11.2022 №11.11.22-1 за підписом директора ТОВ «БІЛТЕКС», яким повідомлено ТОВ «СІВЕРТЕКС» про недосягнення розривного навантаження не менше 300 Н по довжині і не менше 200 Н по ширині при трьошаровому складі утеплювача. У відповіді ТОВ «СІВЕРТЕКС» від 21.11.2022 №1/1-647 зазначено таке: «… тканина для внутрішнього намету, яка повинна складатись з трьох шарів: спанбонд, утеплювач, спанбонд, де спанбонд є декоративною тканиною, а основні функції на себе бере утеплювач, головна мета якого є забезпечити меншу втрату тепла у приміщенні та витримувати великі розривні навантаження при використанні намету. Враховуючи, що утеплювач виготовляється з декількох шарів сировини шляхом зшивання або склеювання, то ви можете комплектувати утеплювач будь яку кількість шарів…».

Інших документів для підтвердження необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовані в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ» до перевірки не надано.

Згідно наданих до перевірки нарядів на передачу матеріалів у переробку та звітів (ТОВ «ТЕКС-ГРУП») про перероблену сировину для виробництва внутрішніх наметів УСБ та УСТ використано (списано) тканину 52% поліестер / 48%бавовна полотняного переплетіння (або ідентичну за властивостями) у кількості 1 094 258,38 метрів обсягом 37 140 122,42 грн.

Проведеною перевіркою не встановлено наявність у ТОВ «БІЛТЕКС» підтверджуючих документів (результати випробувань розривних навантажень, умови заявок та специфікацій до договорів постачання, ТУ тощо) щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) обсягом 37 140 122,42 грн. для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».

При цьому, за даними бухгалтерського обліку ТОВ «БІЛТЕКС» відображено списання сировини для виробництва внутрішніх наметів УСБ та УСТ протягом серпня, вересня, листопада, грудня 2023 року у сумі 4 285 195,85 грн., протягом січня жовтня 2024 року обсягом 32 854 926,57 грн. наступними проводками: Дт206 «Матеріали передані в переробку» Кт281 «Товари на складі».

Відповідно, підприємством проведено списання сировини без підтверджуючих документів щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або едентичної за властивостями) обсягом 37 140 122,42 грн. для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».

Тобто, ТОВ «БІЛТЕКС» не підтверджено використання у господарській діяльності тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) у кількості 1 094 258,38 метрів обсягом 37 140 122,42 грн.

Перевіркою встановлено, що податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 7 428 024 грн. по

списаних ТМЦ Тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (Тканина 52% поліестер/48% бавовна полотняне переплетіння пофарбована/5513.21.00.00, Тканина полікотон 52:48 набивна пігментне фарбування ОКО ТЕХ стандарт констр30х30/76х64 А/Л шир.220, Тканина полібавовна гладкофарбована (52% поліестер 48% бавовна), Тканина 52% поліестер/48% бавовна полотняне переплетіння набивна, Тканина полібавовна надрукована (52% поліестер 48% бавовна), Тканина пофарб. п/е 100% полот.пл., Тканина 55% поліестер 45% бав. полотняне переплетіння) ТОВ «БІЛТЕКС» не нараховано. Податкові накладні не виписано та не зареєстровано в ЄРПН.

2. Щодо встановлення понаднормативного списання сировини (спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки) на загальну суму 4 819 287,34 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що при виробництві внутрішніх наметів УСБ (уніфіковані санітарно барачні) та УСТ (уніфіковані санітарно технічні) використано (списано) також, сировину: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки.

Аналізом наданих до перевірки калькуляцій, нарядів на передачу матеріалів у виробництво (на переробку), карт крою, ТУ У 13.9-2, ТУ У 41.0-1 встановлено понаднормативне списання сировини: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки загальним обсягом 4 819 287,34 грн.

Так, за даними карт крою, з урахуванням вимог ТУ, загальна площа крою деталей 1одиниці внутрішнього намету УСБ та УСТ складає:

- внутрішній намет УСБ (габарити: 9,8м х 6,3м): площа для матеріалу - слімтекс(1шар) за вирахуванням вікон та дверей 116,668 кв. м. та площа для матеріалу - спанбонд (2 шари) за вирахуванням вікон та дверей 233,336 кв.м.

Згідно наданих до перевірки документів замовлено виготовлення, прийнято та реалізовано наметів УСБ у кількості 5 025 од.

Відповідно, загальна площа матеріалу для виробництва складає:

Спанбонд/флізелін 5 025 х 233,336 кв.м. = 1 172 513,40 кв.м.;

Слімтекс 5 025 х 116,668 кв.м. = 586 256,70 кв.м.

- внутрішній намет УСТ (габарити: 4,84м х 4.84м):площа для матеріалу слімтекс (1шар) за вирахуванням вікон та дверей 55,2152 кв.м. та площа для матеріалу - спанбонд (2 шари) за вирахуванням вікон та дверей 110,4304 кв.м.

Згідно наданих до перевірки документів замовлено виготовлення, прийнято та реалізовано наметів УСТ у кількості 2 171 од.

Відповідно, загальна площа матеріалу для виробництва складає:

Спанбонд/флізелін 2 171 х 110,4304 кв.м. = 239 744,40 кв.м.;

Слімтекс 2 171 х 55,2152 кв.м. = 119 872,20 кв.м.

Перевіркою встановлено списання сировини (згідно наданих до перевірки нарядів на передачу матеріалів у виробництво (на переробку) та звітів про використану (перероблену) сировину):

- для внутрішнього намету УСБ:

Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 882 745,33 м (відповідно, площа списаного матеріалу 1 412 392,53 кв.м. (при нормі 1 172 513,40 кв.м., перевищення 239 879,13 кв.м., або 149 924,46 пог.м.));

Слімтекс 150 ш.1,6 441 224,52 м (відповідно, площа списаного матеріалу 705 959,23 кв.м., (при нормі 586 256,70 кв.м., перевищення 119 702,53 кв.м., або 74 814,08 пог.м.));

Нитки 51 107 174 м (при нормі, згідно специфікації: 9 592 м х 5 025 = 48 199 800 м, перевищення 2 907 374 м).

- для внутрішнього намету УСТ:

Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 191 070,05 м (відповідно, площа списаного матеріалу 305 712,08 кв.м. (при нормі 239 744,40 кв.м., перевищення 65 967,68 кв.м., або 41 229,80 пог.м.));

Слімтекс 150 ш.1,6 95 548,54 м (відповідно, площа списаного матеріалу 152 877,66 кв.м. (при нормі 119 872,20 кв.м., перевищення 33 005,46 кв.м., або 20 628,41 пог.м.));

Нитки 10 436 882,5 м (при нормі, згідно специфікації: 4 790 м х 2 171 = 10 399 090 м, перевищення 37 792,5 м).

У відповідь на запит щодо надання відомостей по встановлених на підприємстві норм списання витрат на виробництво, норм виходу готової продукції, норм залишків та відходів, а також технологічно неминучих і затверджених втрат, підприємством повідомлено про відсутність затверджених втрат сировини та матеріалів.

Тобто, ТОВ «БІЛТЕКС» не підтверджено використання у господарській діяльності матеріалів: Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 у кількості 191 154,26 м, Слімтекс 150 ш.1,6 у кількості 95 442,49 м, ниток у кількості 2 945 166,5 м. загальним обсягом 4 819 287,34 грн.

Перевіркою встановлено, що податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 963 857 грн. по списаних зазначених ТМЦ ТОВ «БІЛТЕКС» не нараховано. Податкові накладні не виписано та не зареєстровано в ЄРПН.

Не погодившись із висновками акту ТОВ «БІЛТЕКС» було подано 15 липня 2025 р. заперечення до акту перевірки.

Листом від 29 липня 2025 року №68103/6/04-36-07-02-13 «Про надання відповіді на заперечення ТОВ «БІЛТЕКС» ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило про розгляд заперечень та про залишення останніх без задоволення, а висновків акту без змін.

12 серпня 2025 року ТОВ «БІЛТЕКС» засобами поштового зв`язку отримано податкові повідомлення-рішення від 05.08.2025 р. №№№, №, №.

20.08.2025 р. ТОВ «БІЛТЕКС» було подано скаргу на податкові повідомлення-рішення від 05.08.2025 р. №№№, №, №.

Згідно з рішенням про результати розгляду скарги за №30552/6/99-00-06-01-01-06 від 22.10.2025 р. Державна податкова служба України частково задовольнила скаргу скасувала податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 № , № у частині висновків перевірки про заниження доходів по операціях з реалізації товару ТОВ «ЕРНЕКОТ СІТІ» та у відповідній частині штрафні санкції відповідно до вимог п. 1201.2 ст. 120-1 ПКУ, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 № залишила без змін.

У зв`язку з частковим скасуванням ППР від 05.08.2025 № , № ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті податкове повідомлення-рішення від 27.10.2025 р. №, .

Отже підставою для висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства податковий орган зазначив, зокрема, про те, що виготовлена підрядником позивача ТОВ «ТЕКС-ГРУП» продукція не відповідає вимогам Технічних умов, якими не передбачено використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння.

Порушення податкового законодавства з боку позивача, зазначені податковим органом в акті перевірки, обґрунтовані також, не наданням позивачем підтверджуючих документів - результатів випробувань розривних навантажень.

Крім того, в акті перевірки вказано про понаднормативне списання сировини: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки.

Задовольняючи позов суд першої інстанцій дійшов висновку, що здійснення господарської компетенції здійснюється позивачем, як суб`єктом господарювання на власний ризик, що означає його відповідальність за ефективність та доцільність прийнятих рішень, він самостійно вирішує, які саме витрати йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності, та вправі самостійно обирати виконавців послуг. Здійснення господарської компетенції знаходиться за межами контролю податкового органу. В рамках здійснення податкового контролю податковий орган лише перевіряє реальність господарських операцій, наявність у платника належним чином оформлених первинних документів на підтвердження факту понесення витрат за цими операціями, однак без оцінювання доцільності понесення витрат. Крім того контролюючим органом не надано розрахунків та вихідних данних щодо понаднормового списання матеріалів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регламентуються положеннями ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, у відповідних редакціях.

Відповідно до приписів п. 14.1.27 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Визначення господарської діяльності відображене в п 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Так, підпунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 42 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Підпунктом 198.3 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 даного кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до п. 198.2 ст.198 ПКУ вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4., п.201.10, ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний виписати податкову накладну у двох екземплярах та надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені за законом певні реквізити, у т. ч. ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння передбачено умовами господарських договорів при цьому використання певного виду тканини при здійсненні господарської діяльності суб`єкта господарювання не відноситься до компетенції контролюючого органу.

Виконання умов договорів та сам факт здійснення господарських операцій з продажу наметів позивачем своїм контрагентам податковим органом під сумнів не ставиться.

Підприємством надано до перевірки та до матеріалів справ первинні документи фінансово-господарської діяльності на підтвердження реальності господарських операцій.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що здійснення господарської компетенції здійснюється позивачем, як суб`єктом господарювання на власний ризик, що означає його відповідальність за ефективність та доцільність прийнятих рішень, він самостійно вирішує, які саме витрати йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності, та вправі самостійно обирати виконавців послуг. Здійснення господарської компетенції знаходиться за межами контролю податкового органу.

В рамках здійснення податкового контролю податковий орган лише перевіряє реальність господарських операцій, наявність у платника належним чином оформлених первинних документів на підтвердження факту понесення витрат за цими операціями, однак без оцінювання доцільності понесення витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2019 р. у справі № 826/11026/15

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем в доводах апеляційної скарги жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для відступу від вищевказаної правової позиції Верховного Суду, яка під час розгляду справи була правомірно врахована судом першої інстанції на виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

В обґрунтування порушення щодо понаднормового списання матеріалів податковим органом в акті перевірки наведено розрахунки витрат матеріалів, в той же час як вірно зауважив суд першої інстанції контролюючим органом не конкретизовано, які самі вихідні дані стали підставою для розрахунку та не вказано джерела походження таких даних.

Необхідною умовою для віднесення сум податку на додану вартість до податкових зобов`язань та податкового кредиту є факт придбання (продажу) товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності, підтвердження господарської операції належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Правопорушення щодо нескладання та нереєстрації податкових накладних в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн. є похідним від порушення щодо понаднормативного списання сировини, про відсутність якого вказано вище, отже, також не має місця в діях платника податків

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що відповідачем не підтверджено правомірності прийнятих ним податкових повідомлень- рішень.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 14 травня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова