Справа № 560/2117/26
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2026 року

м. Київ

справа №560/2117/26

адміністративне провадження № К/990/14314/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черніков Денис Юрійович, на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - МО України), Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - В/ч НОМЕР_1 ), в якому просив :

- визнати бездіяльність МО України та В/ч НОМЕР_1 щодо нефінансування заявок поданих на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 200/2135/24 протиправною;

- зобов`язати МО України здійснити фінансування поданих В/ч НОМЕР_1 заявок по виплаті коштів на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 200/2135/24 у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 (далі - В/ч НОМЕР_2 );

- зобов`язати В/ч НОМЕР_1 здійснити фінансування поданих військовою частиною НОМЕР_2 заявок по виплаті коштів на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 200/2135/24 у справі за позовом ОСОБА_1 до В/ч НОМЕР_2 .

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2026 відмовлено у відкритті провадження у справі № 560/2117/26 на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2026 залишено без змін.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з неналежним виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 200/2135/24, водночас розділом IV КАС України врегульовані окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив, наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, та виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову, що відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 та від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черніков Денис Юрійович, звернувся через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою.

Ухвалою Суду від 22.04.2026 касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом першої та апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Одночасно скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог статті 330 КАС України в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Частиною одинадцять статті 251 КАС України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Згідно пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини сьомої статті 251 КАС України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», електронний документ (ухвала суду про залишення касаційної скарги без руху від 22.04.2026) доставлена в Електронний кабінет ОСОБА_1 22.04.2026 о 20 год 19 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

27.04.2026 від представника скаржника на виконання ухвали про залишення без руху через підсистему «Електронний суд» до Суду надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненою касаційною скаргою.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, матеріали уточненої касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У поданій касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

За доводами касатора, суди помилково ототожнили предмет спору з виконанням рішення суду у справі № 200/2135/24 із предметом спору у цій справі [№ 560/2117/26], який стосується самостійної триваючої бездіяльності суб`єктів владних повноважень - Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 (В/ч НОМЕР_1 ), які не були учасниками справи № 200/2135/24, та, реалізуючи владні повноваження у сфері бюджетного управління, здійснюють вибіркове фінансування заявок за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4 (відмови у відкритті провадження у справі), 2 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13 (закриття провадження у справі), 17 (відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), 20 (заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження) частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Аналіз доводів касаційної скарги дозволяє дійти висновку про те, що суть незгоди скаржника з бездіяльністю МО України та В/ч НОМЕР_1 полягає у нездійсненні фінансування на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у справі № 200/2135/24.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з невиконанням / неналежним виконанням рішення суду у справі № 200/2135/24.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Нормами частини першої статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Розділом IV КАС України врегульовані окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382, 383 КАС України.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання особи до виконання судового рішення у бажаний для позивача спосіб.

У постановах від 18.01.2024 у справі № 160/2888/23 та від 30.04.2025 у справі № 440/10814/24 Верховний Суд констатував, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені, зокрема, у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 та від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 11.02.2021 у справі № 420/5234/19, від 11.07.2022 у справі № 640/23020/19, від 23.05.2023 у справі № 580/2223/20, від 18.01.2024 у справі № 160/2888/23 та від 28.02.2024 у справі № 400/3416/20 та інших.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин та незгоди з висновками судів обох інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Суду від 22.04.2026 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом першої та апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У пункті 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черніков Денис Юрійович, на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк
В.М. Соколов