Справа № 320/5074/23
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року

м. Київ

справа № 320/5074/23

адміністративне провадження № К/990/3012/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 (суддя Щавінський В.Р.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 (колегія суддів у складі: головуючого судді Грибан І.О., суддів Ключковича В.Ю., Парінова А.Б.) у справі №320/5074/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач, Управління, орган Пенсійного фонду), в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Управління щодо не переведення позивачки з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин);

зобов`язати Управління зарахувати до стажу державної служби позивачки періоди роботи: з 02.04.1982 по 31.07.1990 - час роботи на посаді архівіста Центрального державного архіву-музею літератури і мистецтва УРСР; з 04.03.2008 по 04.02.2021 - час роботи на посаді начальника архівного відділу Згурівської райдержадміністрації; з 05.02.2021 по 27.12.2022 - час роботи на посаді завідувача архівного сектору архівного відділу Броварської районної державної адміністрації;

зобов`язати Управління провести перерахунок та виплату пенсії позивачці відповідно до Закону №889-VІІІ, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №2723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №2723-ХІІ) та пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві положення» Закону №889-VІІІ, починаючи з 28.12.2022.

2. На обґрунтування позову позивачка послалася на те, що вона відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та пункту 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493-III. Вважає, що оскільки на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ вона досягла необхідного віку, у неї наявний необхідний страховий стаж, в тому числі стаж роботи в органах місцевого самоврядування станом на 01.05.2016 становить понад 10 років, який в силу вищенаведених норм зараховується до стажу державної служби, тому вона має право на призначення пенсії в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати працюючого державного службовця.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

4. 28.12.2022 позивачка звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

5. Управління рішенням від 05.01.2023 №92 відмовило позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII з підстав відсутності необхідного стажу роботи на посадах державної служби, оскільки, на думку відповідача, робота в архіві не відноситься до посад державної служби.

6. 19.01.2023 позивачка повторно звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

7. Управління рішенням від 27.01.2023 №92 відмовило позивачці у переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII у зв`язку із відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби, оскільки, на думку відповідача, робота в архіві не відноситься до посад державної служби.

8. 07.02.2023 позивачка в черговий раз звернулась до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

9. Управління рішенням від 13.02.2023 №92 відмовило у переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII у зв`язку із відсутністю необхідного стажу на посадах державної служби, оскільки, на думку відповідача, робота в архіві не відноситься до посад державної служби.

10. Позивачка не погодилася з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії державного службовця, що стало підставою для її звернення до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Київський окружний адміністративний суд рішенням від 14.02.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 05.01.2023 №92 ГУ ПФУ в м. Києві від 27.01.2023 № 92 та ГУ ПФУ в Одеській області від 13.02.2023 №92 про відмову у перерахунку пенсії позивачці. Зобов`язав ГУ ПФУ у Київській області розглянути заяву позивачки про призначення/ перерахунок пенсії від 28.12.2022 з урахуванням висновків суду.

12. Задовольняючи позов у визначеній судом частині, суд першої інстанції виходив з того, що у органу Пенсійного фонду не було фактичних та правових підстав для відмови у зарахуванні до стажу державної служби позивачки періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, тому відмова у переведенні позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII є протиправною.

13. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 08.12.2025 апеляційну скаргу Управління задовольнив, скасував рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

14. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав до зарахування до стажу державної служби позивачки періодів роботи з 02.04.1982 по 31.07.1990, з 04.03.2008 по 04.02.2021, з 05.02.2021 по 27.12.2022. Однак, дійшов висновку, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту порушеного права та суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Як на підставу касаційного оскарження скаржниця посилається на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Скаржниця вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосовав приписи положень статей статті 37 Закону №3723-XII щодо визначення належного способу захисту при встановленні права на пенсію державного службовця, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII щодо застосування статті 37 Закону №3723-XII до осіб, які набули право на пенсію державного службовця до 01.05.2016 та зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13.02.2019 у справі №822/524/18, а також висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17, від 29.11.2022 у справі №431/991/17, від 04.07.2023 у справі №560/123/21, від 10.09.2025 у справі №380/3966/24, щодо переведення позивачки з пенсії, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону №3723-XII.

16. Також, скаржниця покликається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06.02.2025 №504/1835/23, від 13.09.2023 у справі №620/4900/22, від 30.09.2019 у справі №140/72/19, від 11.08.2021 у справі №809/1042/18, від 12.12.2023 у справі №160/7116/19, від 28.11.2024 у справі №320/10744/21, від 12.02.2025 у справі №580/6600/24, від 28.01.2025 у справі №340/4184/21, щодо обрання належного способу захисту.

17. У касаційній скарзі скаржниця окрім наведеного покликається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивачки, оскільки пенсія є її єдиним джерелом для існування.

18. Відповідач у встановлений Судом строк відзив на касаційну скаргу не надав, що не перешкоджає розгляду справи.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статті 341 КАС України, виходить з такого.

20. Ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивачки права на переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII.

21. Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

22. Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

23. Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

24. Таким чином, за наявності в особи станом на 01.01.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Наведені висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18 і Суд не вбачає підстав для відступу від цих висновків.

25. Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону №3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Із зазначеного випливає, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Така правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

26. Із рішень органу Пенсійного фонду слідує, що єдиною підставою для відмови позивачу у переході з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком на підставі Закону №889-VIII є відсутність стажу 10 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. При цьому не зараховано до стажу державної служби період роботи позивачки в архіві.

27. Разом з тим, суди установили, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивачка з 02.04.1982 по 31.07.1990 працювала на посаді архівіста Центрального державного архіву-музею літератури і мистецтва УРСР; з 04.03.2008 по 04.02.2021 працювала на посаді начальника архівного відділу Згурівської райдержадміністрації; з 05.02.2021 по 27.12.2022 працювала на посаді завідувача архівного сектору архівного відділу Броварської районної державної адміністрації.

28. Статтею 25 Закону №3723-ХІІ, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад, не перелічених у цій статті, та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

29. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 46 Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

30. Згідно з частиною третьою статті 46 Закону №889-VIII Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2016 №229 затвердив Порядок обчислення стажу державної служби (чинний з 01.05.2016), який визначає механізм обчислення стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (пункт 4 Порядку №229).

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в цьому випадку слід керуватись Порядком №283 та додатком до нього (діяли до 01.05.2016), за змістом пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

31. Суд звертає увагу, що як Порядок №283, так і чинний наразі Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

32. Згідно зі статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі- Закон №2493-III) в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

33. Таким чином, оскільки, як встановлено судами, у період з 02.04.1982 по 31.07.1990, з 04.03.2008 по 04.02.2021, з 05.02.2021 по 27.12.2022 позивачка займала посади в органах місцевого самоврядування, час роботи на яких зараховується до стажу державної служби, відмови органів Пенсійного фонду у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби є протиправними.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, сформульованими, зокрема, у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17.

34. Ураховуючи встановлені судами обставини у цій справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у органів Пенсійного фонду були відсутні підстави для відмови зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії.

35. Оскільки, як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідач не здійснював розгляд заяви позивача і не приймав рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, тому відсутні підстави для покладання на нього обов`язку здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за заявою від 28.12.2022.

36. З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних.

37. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №320/5074/23 скасувати.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 у справі №320/5074/23 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб