Справа № 766/14015/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 р.м. ОдесаСправа № 766/14015/24

Перша інстанція: суддя Булах Є.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи поліцейського 2 взводу 2 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП мл.лейтенанта поліції Гнатюка Є.Ю., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,

В С Т А Н О В И Л А:

21.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА від 10.08.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач рухався з дозволеною швидкістю. Виявлені посадовою особою порушення швидкісного режиму обумовлені невідповідним способом використання пристрою TruCAM, а саме: тримаючи його в руках без стаціонарного закріплення. Також позивач вказує, що постанова не відображає дійсних обставин справи та до постанови не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ним правопорушення.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що правопорушення зафіксоване належним способом, а саме - лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM № ТС008402, який конструктивно створений для утримання в руках. Дотримання процедури накладення адміністративного стягнення підтверджено відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2026 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт наполягає на наявності події адміністративного правопорушення, її належному доведенні допустимими доказами та дотриманні самої процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Позивач не скористався правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2798486 від 10.08.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 10.08.2024 о 12 год. 28 хв. в населеному пункті Старі Маяки, траса М-05, 364 км водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ марки Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 95 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM 008402. Портативний відеорегістратор №№ 233765, 471511, 276415. Порушив п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Вважаючи протиправною постанову, позивач звернувся до суду з даним позовом

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив необхідності використання лазерного вимірювача швидкості виключно у стаціонарному положенні, тому визначення швидкості руху транспортного засобу, належного позивачу здійснено у невідповідний спосіб, що в результаті спростовує встановлену швидкість. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів встановлення та наявності дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» в 70 км/год в с.Старі Маяки на 364 км траси М-05 Київ-Одеса.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 12.4. ПДР України установлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2798486 від 10.08.2024 року містить відомості, що порушення зафіксовано ТС 008402, а також фіксації правопорушення на портативний відеорегістратор №№ 233765, 471511, 276415.

Департамент патрульної поліції до відзиву на позовну заяву долучив компакт-диск, який містить відеозапис з приладу TruCAM ТС008402 з результатами фіксації руху транспортного засобу ТЗ марки Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 (а.с.82). Переглянувши наданий відеозапис, колегія суддів зазначає, що відеофайл містить запис проїзду транспортного засобу ТЗ марки Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , індикатор наведення вказує на відповідний транспортний засіб та зазначено швидкість 95 км/год.

Також відповідачем надані роздруківки з приладу TruCAM ТС008402, які містять момент фіксації транспортного засобу, його швидкість, місце здійснення вимірювання швидкості, час, державний номерний знак транспортного засобу, що у своїй сукупності вказує на наявність події адміністративного правопорушення.

Отже, матеріали справи містять належні докази, що ОСОБА_1 , керуючи ТЗ марки Ford Mondeo, державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 95 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України.

В той же час позивач, з доводами якого погодився суд першої інстанції, зазначив про неможливість здійснення фіксації порушень швидкості за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM № ТС 008402, який інспектор тримає в руках.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та захисту прав споживачів» №22-01/29474 від 15.11.2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС008402 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. (а.с.76).

Правильність реалізації у приладі «TruCAM» такого алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації (а.с.72-73).

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCAM», але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCAM».

Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватися з утримуванням в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.

При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання, оскільки відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.

Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.

Правильність реалізації у приладі Trucam LTІ 20/20 зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

При цьому, лазерний вимірювач Trucam LTІ 20/20 відноситься до ручних або мобільних дистанційних приладів контролю ПДР. Зокрема, даний вимірювачів використовується підрозділами Національної поліції для вимірювання швидкості руху транспортних засобів. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Також, можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.

Отже, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Вищевикладене спростовує доводи позивача, з якими помилково погодився суд першої інстанції, про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.

Водночас, предметом доказування в даній справі є факт перевищення позивачем встановленої швидкості руху. Відповідне порушення встановлюється за допомого зібраних доказів, зокрема показів приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam. Допустимість чи не допустимість відповідних доказів встановлюється судом під час розгляду справи.

Отже, надані відповідачем експерті висновки та сертифікати доводять вірність встановлених показників швидкості руху транспортного засобу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять належні докази, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Щодо недоведення відповідачем обмеження швидкості руху у населеному пункті Старі Маяки Березівського району Одеської області, судова колегія зазначає, що обмеження швидкості руху у населеному пункті встановлено п.12.4 ПДР. Оскільки позивач не оспорює факт вчинення правопорушення у населеному пункті, обставини обмеження швидкості руху додатковому доказуванню не підлягають.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи у звязку з чим дійшов хибного висновку про наявність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2026 року скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи поліцейського 2 взводу 2 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП мл.лейтенанта поліції Гнатюка Є.Ю., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко