Справа № 140/3069/26
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року ЛуцькСправа № 140/3069/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом №5 від 03.02.2026, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, інформація про яке міститься у повідомленні №5874 щодо рішення про відмову у наданні відстрочки від 05.02.2026; зобов`язання відповідача надати відстрочку від призову під час мобілізації на підставі п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на підставі поданої заяви від 25.12.2025.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він є опікуном своєї сестри, ОСОБА_2 , яка рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012 визнана недієздатною. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», опікуни недієздатних осіб не підлягають призову під час мобілізації.

Вказує, що 25.12.2025 він через реєстратора ЦНАП звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки та надав повний пакет необхідних документів, передбачений Порядком №560. Однак 05.02.2026 його було повідомлено, що протоколом №5 засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.02.2026 йому відмовлено у наданні відстрочки. Причиною відмови зазначено завершення строку дії рішення суду від 23.05.2023.

Позивач вважає таку відмову у наданні відстрочки протиправною.

Наголошує, що рішення Рожищенського районного суду від 31.01.2012 про визнання його сестри недієздатною було ухвалене до введення в дію норми про дворічний строк дії таких рішень (зміни до ЦПК від 15.12.2017). Оскільки закон не має зворотної дії в часі, це рішення є безстроковим і чинним до його скасування судом. Рішення суду від 23.05.2023, яким його призначено опікуном, також не містить жодних часових обмежень.

Відтак вказує на наявність у нього усіх законних підстав для надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доказів у спростування позовних вимог не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, закріплених у статті 129 Конституції України та статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає, що ним створені належні умови для реалізації учасниками судового процесу їхніми правами для висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012 у справі №2-0-52/11/0314 визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначено її опікуном ОСОБА_3 (а.с.15-16).

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 01.03.2019 у справі №167/169/19 за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Опікунська рада Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 про звільнення від повноважень опікуна та призначення іншого опікуна, ОСОБА_3 було звільнено від повноважень опікуна ОСОБА_2 , визнаної недієздатною рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012, та призначено ОСОБА_4 новим опікуном ОСОБА_2 (а.с.19-20).

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 23.05.2023 у справі №167/469/23 за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Опікунська рада Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_1 про звільнення від повноважень опікуна та призначення іншого опікуна, ОСОБА_4 звільнено від повноважень опікуна ОСОБА_2 , визнаної недієздатною рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012, та призначено ОСОБА_1 новим опікуном ОСОБА_2 (а.с.22-25).

25.12.2025 ОСОБА_1 через державного реєстратора Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки на підставі п.10 ч.1ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується Описом вхідного пакету документів №6094 (а.с.26).

05.02.2026 засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 отримав повідомлення №5874 відповідно до якого комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколом №5 від 03.02.2026, відмовила йому у наданні відстрочки. Підставою відмови зазначено «відсутність підстав відповідно до ч.1 п.10, а саме завершення строку дії рішення суду від 23.05.2023» (а.с.27-28).

Вважаючи відмову відповідача в наданні відстрочки позивачу, як опікуну особи, визнаної судом недієздатною необґрунтованою та протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з частинами 1,2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»(затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(далі - Закон №3543-XII).

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 Закону №3543-XII.

Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: опікун особи, визнаної судом недієздатною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі- Положення №154).

Відповідно до п.п.1,11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Відповідно до п.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зазначене дає підстави для висновку, що, за наведених обставин, під час дії мобілізації вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу покладено саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Тобто військовозобов`язані, які мають правовий статус осіб, зазначених у статті 23 Закону №3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації (мають відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) на підставі Закону, а тому підтвердження такого їх статусу не потребує прийняття додаткового рішення органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» №794-VІІ від 27.02.2014 постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Отже з 18.05.2024 року (з дня опублікування) змінено порядок надання відстрочки та такий обов`язок покладено на комісію, яка приймає рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

За п.6 цього Порядку №560, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:

оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;

документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;

відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Відповідно до п.56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з п.57 Порядку №560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Відповідно до п.58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються. До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

За п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання..

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.

У разі прийняття комісією рішення про відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви про надання відстрочки, поданої через центр надання адміністративних послуг, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє відповідному центру надання адміністративних послуг та надсилає заявникові повідомлення про відмову у наданні відстрочки (додаток 7) на зазначену у заяві адресу електронної пошти.

Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

У разі неможливості провести перевірку у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомляє про необхідність надання відповідних підтвердних документів.

При цьому суд зазначає, що згідно з Додатком 5 до Порядку №560 затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема для отримання відстрочки на підставі пункту 10 частини 1 статті 23 вказаного Закону, надається рішення суду про визнання особи недієздатною та рішення суду про призначення опікуна.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є опікуном своєї сестри ОСОБА_2 , яка визнана недієздатною особою на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012 у справі №2-0-52/11/0314. Зазначене рішення набрало законної сили, що підтверджує безперервний правовий статус недієздатності ОСОБА_2 .

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 23.05.2023 у справі №167/469/23 позивача було офіційно призначено опікуном над ОСОБА_2

25.12.2025 позивач через державного реєстратора Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою отримання відстрочки на підставі п.10 ч.1ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується Описом вхідного пакету документів №6094.

05.02.2026 засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 отримав повідомлення №5874 відповідно до якого комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 , протоколом №5 від 03.02.2026, відмовила йому у наданні відстрочки. Підставою відмови зазначено, що «відсутність підстав відповідно до ч.1 п.10, а саме завершення строку дії рішення суду від 23.05.2023»

Надаючи правову оцінку даним твердженням відповідача, суд виходив з наступного.

Суд зазначає, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною зазначається у ч.6 ст.300 ЦПК України, відповідно до положень якої, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а згідно ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Такі зміни до згадуваної ч.6 ст.300 ЦПК України були внесені Законом №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК прийнятий в новий редакції, якою вже і було врегульовані питання щодо дії рішення суду про визнання особи недієздатною ст.300 ЦПК України.

Разом з тим, суд зазначає, що рішення суду, постановлені до цієї дати, строком обмежені не були.

Таким чином, станом на момент ухвалення рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012 у справі №2-0-52/11/0314 чинним на той момент ЦПК України не було передбачено строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, а відтак і його продовження в майбутньому.

Необхідність продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною було впроваджено змінами до ЦПК України, які набрали чинності з 15.12.2017, тобто після ухвалення та набрання законної сили рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012 у справі №2-0-52/11/0314.

Відтак строку дії рішення суду від 31.01.2012 у справі №2-0-52/11/0314 судом не встановлено.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності із ч.4 ст.3 ЦПК України, закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відтак, зміни до ЦПК у 2017 році, щодо продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, в силу ст. 58 Конституції України, ч.4 ст.3 ЦПК України, не стосуються тих судових рішень, які були ухвалені до 15.12.2017.

Вказане в свою чергу, свідчить про те, що рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 31.01.2012 у справі №2-0-52/11/0314 є чинним та продовження строку його дії не потребує.

Також суд наголошує, що відповідно до ст.300 ЦПК України жодним чином не зазначено, що дія рішення про призначення опікуном обмежується у часі.

Відтак суд зазначає, що посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на закінчення строку дії рішення суду є безпідставним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлене протоколом №5 від 03.02.2026, про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд зазначає наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до пункту 11 Положення №154, саме на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено обов`язок по оформленню відстрочки військовозобов`язаних від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку.

Тобто, відповідач у даному випадку має виключну компетенцію в питаннях оформлення відстрочки від мобілізації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.12.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти за результатами її розгляду рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

В силу приписів ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №5 від 03.02.2026, про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до п. 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.12.2025 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 10 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом за результатами розгляду цієї справи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 1331 (одну тисячу триста тридцять одну гривню) 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 12 травня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Н. В. Стецик