Справа № 380/13714/25
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2026-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

14 травня 2026 року

м. Київ

справа №380/13714/25

адміністративне провадження № К/990/21487/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року (суддя Сподарик Н.І.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року (колегія у складі суддів Носа С.П., Кухтея Р.В., Шевчук С.М.)

у справі № 380/13714/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі -ГУ ПФ України у Львівській області, відповідач, скаржник), в якому просив зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області визнати право позивача на призначення пенсії «з відстрочкою» за 2 роки і 11 місяців (35 місяців), тобто збільшити основний розмір пенсії на 17,5% (0,5%*35) та виплатити недоотримані кошти згідно чинного законодавства в установлений законом термін.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.11.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026, позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській області щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком у розмірі 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу. Зобов`язав ГУ ПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2025 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду. Відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог

12.05.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України у Львівській області, в якій відповідач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У спрощеному позовному провадженні не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (ч. 4 ст. 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі оскаржується бездіяльність територіального органу Пенсійного фонду України, що полягає у нездійсненні перерахунку та невиплати особі передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком у розмірі 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу.

Львівський окружний адміністративний суд в ухвалі від 11.05.2025 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Проте у поданій касаційній скарзі відсутні аргументовані посилання на існування обставин, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Загалом зміст доводів касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що не узгоджується із правовим визначенням заявленої скаржником підстави касаційного оскарження за п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України та у силу приписів ст. 341 цього ж Кодексу виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Більш того Верховний Суд переглядаючи судові рішення у подібному спорі у своїй постанові від 18.03.2020 у справі № 667/1642/16-а сформував такий правний висновок:

«…для збільшення розміру пенсії у зв`язку з відстрочкою її призначення необхідними умовами є досягнення пенсійного віку, встановленого статтю 26 Закону №1058-IV, та наявність страхового стажу, здобутого після досягнення пенсійного віку.».

Крім того, Верховний Суд у постанові від 16.06.2022 у справі № 686/17753/17 висловив позицію про те, що для підвищення пенсії на підставі ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідна сукупність умов, а саме: (1) звернення за призначенням пенсії за віком з більш пізнього віку, ніж передбачено абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; (2) не одержання жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку; (3) наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025, виходив з мотивів, що фактично кореспондуються із наведеною вище правною позицією Верховного Суду, та встановив зокрема такі обставини: позивачу з 30.11.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому останній досягнув пенсійного віку 60 років ще 29.11.2020. Станом на момент досягнення пенсійного віку його стаж перевищував 27 років, що було необхідним для призначення пенсії по віку відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV. З урахуванням стажу, зарахованого органом Пенсійного фонду України до трудового (страхового) стажу позивача на виконання судового рішення, його обсяг на момент призначення пенсії за віком становив більше ніж 32 роки. Наведені обставини у сукупності дають право позивачу на підвищення відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Що ж до посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 686/10709/17 і від 11.12.2018 у справі № 752/13469/16-а, то Суд не бере його до уваги, оскільки правні висновки у цих постановах сформульовані касаційним судом виходячи із сукупності інших обставин (зокрема, тієї обставини, що позивачі перед призначенням пенсії за віком попередньо отримували пенсію по інвалідності) та є нерелевантними до спірних правовідносин.

З огляду на це Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ГУ ПФ України у Львівській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року у справі № 380/13714/25.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб