Справа № 520/31362/25
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 р. Справа № 520/31362/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 року (ухвалене суддею Садовою М.І.) в справі № 520/31362/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності від 04.03.2025 р. №19; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності з 28.05.2025 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі рішення №19 від 04.07.2023 р. про призначення пенсії по інвалідності, згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності з 28.05.2025 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 р. частково задоволено адміністративний позов, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , як особі з інвалідністю 2 групи, з 28.05.2025 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 з 28.05.2025 р. виплату пенсії по інвалідності, як особі з інвалідністю 2 групи; у решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності від 04.03.2025 р. №19 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності від 04.03.2025 р. №19, в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 р. залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Позивач зазначає, що 26.06.2023 р. він звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії по інвалідності, згідно з ст. 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 04.07.2023 р. №19 позивачу призначена пенсія по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 23.05.2023 р. по 31.05.2024 р. З огляду на прийняте пенсійним органом рішення від 04.07.2023 р. №19 про призначення пенсії по інвалідності, у відповідача відсутні підстави для повторного розгляду заяви позивача від 26.06.2023 р. та прийняття нового рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.03.2025 р. №19, тому рішення прийнято не у спосіб та в порядку, передбаченому Законом №1058 та Порядком №22-1. Крім того, позивач вважає, що поновлення виплати пенсії без скасування оскаржуваного рішення відповідача не забезпечує повного та ефективного відновлення порушеного права, а відповідно висновок суду першої інстанції в оскаржуваній частині не можна визнати законним та обґрунтованим.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Відповідач зазначає, що право на призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у ОСОБА_1 відсутнє, оскільки, згідно довідки від 25.12.2024 р. №47, експертною комісією Комунального закладу охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи проведена медико-соціальна експертиза щодо дослідження обґрунтованості та законності встановлення інвалідності міжрайонною Шевченківської МСЕК та скасовано інвалідність ОСОБА_1 з 23.05.2023 р. (тобто з первинної дати встановлення інвалідності).

04.03.2025 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву позивача від 26.06.2023 р. про призначення пенсії по інвалідності та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності з дати призначення пенсії. Відповідач зазначає, по пенсійній справі ОСОБА_1 за період з 23.05.2023 р. по 28.02.2025 р. виникла переплата пенсії у розмірі 203982,45 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що немає правових підстав для поновлення ОСОБА_1 з 28.05.2025 р. виплати пенсії по інвалідності.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги відповідача необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ №702065 від 25.05.2023 р., ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи. Інвалідність ОСОБА_1 встановлена до 01.06.2024 р. Дата чергового переогляду 23.05.2024 р.

Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням від 04.07.2023 р. №19 призначено позивачу пенсію по інвалідності з 23.05.2023 р до 31.05.2024 р.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №953797 від 03.07.2024 р., виданої Міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи з 03.07.2024 р. Інвалідність встановлена до 01.08.2026 р. Дата чергового переогляду 03.07.2026 р.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 04.03.2025 р. №19 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, відповідно до якого заяву ОСОБА_2 від 26.06.2023 р. №9370 про призначення пенсії по інвалідності розглянуто повторно та право на призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону №1058-IV, у позивача відсутнє. Рішення обґрунтоване тим, що 03.03.2025 р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації надійшла довідка № 47 від 25.12.2024 р., в якій зазначено, що розширеною експертною комісією закладу скасовано рішення міжрайонної Шевченківської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» про встановлення інвалідності позивачу з 23.05.2023 р.

Виплату пенсії позивачу на виконання рішення відповідача від 04.03.2025 р. припинено з 28.05.2025 р.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії позивачу з 28.05.2025 р. та необхідності зобов`язання відповідача поновити позивачу нарахування та виплату пенсії по інвалідності з 28.05.2025 р.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності від 04.03.2025 р. №19, суд першої інстанції виходив з того, що факт скасування рішення та невизнання позивача особою з інвалідністю ІІ групи в період з 23.05.2023 р. підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в подальшому - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно з ст. 32 Закону №1058-IV, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, для осіб з інвалідністю II та III груп, зокрема у віці від 38 років до досягнення особою 39 років включно, установлено 8 років страхового стажу.

Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою (ст. 34 Закону №1058-IV).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 35 Закону №1058-IV, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; (Положення пункту 2 частини 1 статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення КС 25-рп/2009 від 07.10.2009 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону № 1058-IV, у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №702065 від 25.05.2023 р., позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи. Інвалідність ОСОБА_1 встановлена до 01.06.2024 р. Дата чергового переогляду 23.05.2024 р.

26.06.2023 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності № 9370. За наслідками розгляду поданої заяви, доданих до неї документів, та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №702065 від 25.05.2023 р., Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішенням №19 від 04.07.2023 р., яким призначено позивачу пенсію по інвалідності з 23.05.2023 р. по 31.05.2024 р.

Під час перебування на обліку як отримувач пенсії, ОСОБА_1 пройшов переогляд та згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №953797 від 03.07.2024 р., виданою Міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи з 03.07.2024 р. Інвалідність встановлена до 01.08.2026 р. Дата чергового переогляду 03.07.2026 р.

03.03.2025 р. до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшла довідка № 47 від 25.12.2025 р. про невизнання інвалідом, видана Комунальним закладом охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, відповідно до якої, за результатами заочного огляду ОСОБА_1 з 23.05.2023 р. скасовано рішення Шевченківської МСЕК.

З урахуванням вищезазначеної довідки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 № 9370 від 26.06.2023 р. про призначення йому пенсії по інвалідності, відповідно до Закону № 1058-IV, та прийнято рішення від 04.03.2025 р. №19 про відсутність у позивача права на таку пенсію.

Проте, у вищезазначеному рішенні відповідачем не вмотивовано, на підставі якої норми чинного законодавства ним встановлена відсутність у ОСОБА_1 права призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону № 1058-IV.

Крім того, відповідачем під час прийняття вищезазначеного рішення за результатами повторного розгляду заяви позивача не враховано, що станом на 26.06.2023 р. (дату подання заяви ОСОБА_1 №9370) рішення Шевченківськой МСЕК від 25.05.2023 р. про визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІ групи з 23.05.2023 р. по 31.05.2024 р. було чинним.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 р. №19 прийнято без дотримання вимог чинного пенсійного законодавства, то позовна вимога ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення цього рішення обґрунтована та підлягає задоволенню.

Отже, суд першої інстанції вищенаведеного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Також суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 як особі з інвалідністю 2 групи з 28.05.2025 р. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 з 28.05.2025 р. виплату пенсії по інвалідності, як особі з інвалідністю 2 групи, оскільки вони є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні позивачу пенсії по інвалідності від 04.03.2025 р. №19.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволенню не підлягає.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 р. №19 та ухвалити в скасованій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити, а саме визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 р. №19; в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 р. залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 в справі № 520/31362/25 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 р. №19.

Ухвалити в скасованій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.03.2025 р. №19.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 в справі № 520/31362/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич