Справа № 320/12628/24
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2026-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2026 року

м. Київ

справа № 320/12628/24

адміністративне провадження № К/990/21397/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Блажівської Н.Є., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСА» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18 лютого 2024 року № 35246 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСА» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 15 грудня 2025 року задовольнив позов.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2026 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору. Апелянту надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог зазначеної ухвали апелянтом подано клопотання, в якому він просить продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги з мотивів неможливості своєчасного проведення платежів, недостатністю фінансування та скрутним майновим станом.

Ухвалою Шостого апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у цій справі повернуто апелянту разом із доданими до скарги матеріалами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено, причини його пропуску визнані судом неповажними.

Іншою ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати контролюючим органом судового збору.

Апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2026 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору відмовлено та продовжено апелянту строк для усунення недоліків його апеляційної скарги на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Проте станом на 31 березня 2026 року недоліки апеляційної скарги апелянтом не були усунуті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про відстрочення сплати судового збору та про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено.

Також відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у цій справі.

Головним управлінням ДПС у м. Києві учергове подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСА" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки Головне управління ДПС у м. Києві повторно звернулося до суду із апеляційною скаргою на те саме судове рішення за наявності постановленої ухвали про відмову у відкритті провадження, то відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти рішення, яким задовольнити касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві і передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої вказаної статті Кодексу учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Частиною ж третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Цим же пунктом встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у частині другій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі наводиться обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже зміст вказаних норм свідчить про те, що касаційна скарга повинна містити вказівки на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування, які, на думку скаржника, допущені судом (судами) при прийнятті рішення (рішень), а також аргументи в обґрунтування такої його позиції.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що така не містить вказівок на конкретні норми права, що були неправильно застосовані та/або порушені судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 14 квітня 2026 року; як не містить і обґрунтування, в чому саме полягало неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення ним процесуальних норм. Натомість зміст доводів касаційної скарги викладений безвідносно до висновків суду апеляційної інстанції, якими останній керувався при постановлені оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві не відповідає вищезазначеним процесуальним вимогам, а тому підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд,,

УХВАЛИВ:

Повернути касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Блажівська