Справа № 120/3133/26
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 травня 2026 р. Справа № 120/3133/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

10.03.2026 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, бездіяльністю відповідача, яка полягає у невчиненні всіх необхідних та своєчасних дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 04.03.2025 року в справі №120/11961/24 у виконавчому провадженні № 77723268.

Ухвалою суду від 16.03.2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк до 26.03.2026 року для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України. Витребувано у відповідача та зобов`язано надати суду до 26.03.2026 року належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №77723268.

13.04.2026 року представник відповідача надав належним чином завірені копії матеріали виконавчого провадження №77723268.

08.05.2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що у зв?язку з невиконанням рішення суду, 13.04.2026 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Військову частину НОМЕР_1 відповідно до ст.ст. 63, 75 3У «Про виконавче провадження».

Вказує, що оскільки станом на 08.05.2026 року рішення суду боржником не виконано, 08.05.2026 винесено постанову про накладення штрафу на Військову частину НОМЕР_1 в подвійному розмірі.

Представник відповідача наголошує, що відділом вчиняються всі передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала справа №120/11961/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.01.2025 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 29.10.2023 по 29.11.2023 в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням проведених виплат за цей період.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.01.2025 року, 04.03.2025 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/11961/24.

04.04.2025 року позивач звернувся до Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, у якій просив прийняти до примусового виконання виконавчий документ №120/11961/24 та відкрити виконавче провадження.

Постановою заступника начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.04.2025 року відкрито виконавче провадження №77723268 та надано боржнику строк виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до супровідного листа від 07.04.2026 року вказану постанову від 07.04.2025 року на виконання вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» направлено Військовій частині НОМЕР_1 для виконання.

11.05.2025 року заступником начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено вимогу виконавця №10670, у якій вимагається надати інформацію про виконання з виконавчого документу №120/11961/24, виданого 04.03.2025 року.

16.06.2025 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом для отримання відомостей про стан виконання судового рішення у справі № 120/11961/24.

09.07.2025 року заступником начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено вимогу виконавця №16765, у якій вимагається надати інформацію про виконання виконавчого документу №120/11961/24, виданого 04.03.2025 року та попереджено Військову частину НОМЕР_1 , що у разі невиконання рішення суду застосовуватимуть заходи, передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 23.07.2025 року № 17325/229-29 відповідач повідомив, що 09.07.2025 року державним виконавцем надіслано до Військової частини НОМЕР_1 вимогу про надання інформації про виконання виконавчого документу №120/11961/24, виданого 04.03.2025 року.

03.04.2026 року заступником начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено вимогу виконавця №11001, у якій вимагається повідомити про стан виконання виконавчого документа №120/11961/24, виданого 04.03.2025 року, повідомити чи здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період з 29.10.2023 по 29.11.2023 в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з врахуванням проведених виплат за цей період; надати розрахунок здійсненого нарахування.

Постановою заступника начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.04.2026 року за невиконання рішення суду від 07.01.2025 року по справі №120/11961/24 накладено на Військову частину НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Постановою заступника начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.05.2026 року за невиконання рішення суду 07.01.2025 року по справі №120/11961/24 накладено на Військову частину НОМЕР_1 штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не вчиненні всіх необхідних та своєчасних дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частини 1 статті 19 Конституції України, органи державної влади, у тому числі виконавчої, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України №1404-VІІІ вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Порядок виконання судових рішень визначений, окрім Закону України "Про виконавче провадження", ще й в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Інструкція №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом першим пункту 9 Інструкції №512/5 вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Пунктом 12 Інструкції №512/5 передбачено, що у вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що вимога державного виконавця це один із передбачених чинним законодавством документів, які приймаються державним виконавцем для забезпечення примусового виконання рішення суду. Рішення щодо надіслання вимоги приймається державним виконавцем на реалізацію дискреційних повноважень самостійно та на власний розсуд.

Так, як судом вже встановлено, 11.05.2025 року, 09.07.2025 року та 03.04.2026 року заступником начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено вимоги виконавця №10670, №16765 та №11001, у яких вимагається надати інформацію про виконання з виконавчого документу №120/11961/24, виданого 04.03.2025 року; повідомити чи здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 та надати розрахунок здійсненого нарахування.

Тобто, на виконання повноважень закріплених у Законі України №1404-VІІІ, з метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем складені та направлені вимоги виконавця №10670 від 11.05.2025 року, №16765 від 09.07.2025 року та №11001 від 03.04.20026 року.

При цьому, слід врахувати, що вказані вимоги, якими зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати підтвердження вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, є складовою частиною контрольної функції виконавця та не порушує прав і свобод позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що державним виконавцем не констатовано факту виконання судового рішення, а також не вчинено дій, які б свідчили про завершення виконавчого провадження з негативними наслідками для позивача.

Натомість, як встановлено судом, державним виконавцем вчиняються передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на належне виконання постанови суду, у тому числі надсилаються вимоги про надання інформації щодо вчинення позивачем дій, необхідних для виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, що дії виконавця з направлення вимоги це реалізація саме таких повноважень, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», і не є перевищенням чи зловживанням владними повноваженнями.

Згідно з п. 16 ч. 3 ст.18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст. 75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних норм свідчить, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

З урахуванням вказаних норм, державний виконавець обґрунтовано встановив факт невиконання боржником рішення суду, внаслідок чого постановами заступника начальника Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.04.2026 року та від 08.05.2026 року за невиконання рішення суду від 07.01.2025 року по справі №120/11961/24 накладено на Військову частину НОМЕР_1 штрафи у розмірах 5100 грн. та 10200 грн. відповідно та зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим.

Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів саме цим відповідачем, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду. Таким чином, обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом. Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем встановлено факт невиконання боржником Військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду та вжито передбачені чинним законодавством заходи, спрямовані на його виконання, а відтак факт накладення на боржника штрафів постановами від 13.04.2026 року та 08.05.2026 року констатує належне виконання виконавцем своїх обов`язків, що свідчить про відсутність протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у невчиненні всіх необхідних та своєчасних дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 04.03.2025 року в справі №120/11961/24 у виконавчому провадженні № 77723268.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Гайсинський відділ державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Івана Франка, 28, м. Гайсин, Вінницька область, 23700, 5)

Суддя Дончик Віталій Володимирович