Справа № 32зп-26/160
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
12 травня 2026 р.Справа №32зп-26/160
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
за участі секретаря судового засідання Беседі Р.Г.
представника заявника Алістратова О.І.
представника відповідача Пашко Є.О.
07.05.2026 через підсистему "Електронній суд" заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «І.К.ВЕЛ» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 06.05.2026 року № 2753-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «І.К.ВЕЛ» до набрання законної сили рішенням у справі ТОВ «І.К.ВЕЛ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправним та скасування наказу.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказав, що призначивши документальну позапланову виїзду перевірку відповідно до пп. 78.1.5 п.78.1 ст. 78 ПК України на підставі оскаржуваного наказу, без відповідних підстав, податковий орган має на меті не проведення повного або часткового перегляду результатів відповідної перевірки, а виправлення власних помилок щодо процедури проведення податкових перевірок (порушення складання Акту, неприбуття інспектора на перевірку, безпідставне посилання на ненадання документів, без складня відповідних актів, помилковий математичний розрахунок, тощо), які є підставою для визнання у судовому порядку результатів перевірки необґрунтованими та безпідставними.
Вжиття заходів забезпечення позову про зупинення дії оскаржуваного наказу, не скасовує його чинність, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим наказом заходів, а також не перешкоджає основній діяльності податкового органу щодо проведення перевірок платників податків, оскільки документальна планова виїзна перевірка проведена у повному обсязі, висновки викладені в акті, тому спір щодо правомірності винесення наказу на проведення позапланові перевірки, враховуючи строки судового провадження , приведуть до виключення можливості планика податків скористатися своїм правом на судовий захист.
Отже, на думку заявника, вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.
Ухвалою від 08 травня 2026 року суд призначив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І.К.ВЕЛ» про забезпечення позову у справі № 32зп-26/160 про зупинення дії наказу до розгляду у судовому засіданні на 12.05.2026 о 14:30 год.
07.05.2026 через підсистему "Електронній суд" від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення, де останній вказав, що протиправність оскаржуваного наказу може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.
На думку відповідача, наведені заявником доводи в обґрунтування необхідності забезпечення позову в частині щодо посилання на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу не є достатніми та обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення позову, а забезпечення позову з цих підстав за змістом буде ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
В судовому засіданні представник заявника просила вимоги заяви про забезпечення позову задовольнити.
Представник податкового органу в судовому засіданні проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечувала.
Дослідивши заяву про забезпечення позову та доданні до неї матеріали, суд робить висновок, що у задоволені цієї заяви слід відмовити виходячи з такого.
За результатами проведення перевірки було складено акт від 18.03.2026 №965/04-36-07-03/36439904.
Не погодившись із висновками акту перевірки ТОВ «І.К.ВЕЛ» подало заперечення від 22.04.2026 № 177.
Під час розгляду заперечень податковий орган розглянув наведені аргументи в поданих ТОВ «І.К.ВЕЛ» запереченнях та прийняв наказ від 06.05.2026 року за № 2753-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «І.К.ВЕЛ» з 21 травня 2026 року з питань, що стали предметом розгляду заперечень, тривалістю 10 робочих днів.
На думку заявника, податковий орган призначив документальну позапланову виїзду перевірку відповідно до пп. 78.1.5 п.78.1 ст. 78 ПК України без відповідних підстав, тому підприємство буде визнавати у судовому порядку наказ на перевірку необґрунтованим та протиправним, а токож вважає, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення до подання позову до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам заявии, доводам заявника, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в запереченнях на заяву, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
Згідно із ч.6 ст.154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він зробив висновок про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд наголошує, що особливості забезпечення позову в адміністративному процесі, зокрема наявність ознак протиправності оскаржуваного нормативно - правового акту може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Застосуванням заходів забезпечення позову в цьому випадку фактично вирішує справу по суті предмету позову.
У спірному випадку заявник, аргументуючи підстави для вжиття заходів забезпечення позову, посилається на очевидну протиправність оскаржуваного наказу.
Проте будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Водночас обставини, на які посилається заявник у заяві про забезпечення позову, можуть бути встановлені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки кожного доказу окремо за наслідком розгляду справи по суті.
Забезпечивши позов у зазначений заявником спосіб, суд фактично вирішить спір без проведення правового аналізу та розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Також посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.
Заявник не довів належними та допустимими доказами існування обставин, визначених п.1 ч.2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідних для забезпечення позову.
Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові у справі №800/521/17 від 28.03.2018 року, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.
На цій стадії, за відсутності належних доказів суд не вбачає за можливе застосувати заходи забезпечення як з підстав очевидної протиправності оскаржуваного наказу, так і з підстав, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
З огляду на зазначене вище суд зробив висновок, що відсутні передбачені ч.1 ст.150 КАС України обставини для вжиття заходів забезпечення позову, тому подана заява є такою, що не підлягає задоволенню.
Суд звертає увагу, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову у разі порушення прав та законних інтересів.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 14.05.2026.

Суддя С.В. Ніколайчук