Справа № 380/23437/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/23437/24 пров. № А/857/21741/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року (головуюча суддя: Крутько О.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОІМПОРТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОІМПОРТ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень задоволено повністю.

Позивач, 15.05.2025 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивовану тим, що під час розгляду справи по суті не вирішилось питання про судові витрати, понесені позивачем, а саме витрати, пов`язані з перекладом документів в сумі 6000,00 грн та не вирішено питання про стягнення судового збору, який доплачено у розмірі 3028,00 грн згідно квитанції від 25 листопада 2024 року № 29961.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОІМПОРТ» доплаченого судового збору у сумі 3028,00 грн та витрати, пов`язані з перекладом документів у розмірі 6000,00 грн.

З цим судовим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, в частині відшкодування витрат, пов`язаних з перекладом документів. Вважає, що додаткове рішення, в цій частині, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму витрат на правничу допомогу. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що згідно наданих документів вбачається, що позивач мав сплатити 6000,00 грн за надання нотаріальних послуг без зазначення реквізитів документів, які підлягали перекладу. За таких обставин цей рахунок може бути використаний неодноразово, так як там лише загальна назва документів без конкретних реквізитів. Отже, з цього рахунку не можливо встановити чи ті самі документи використані позивачем під час розгляду справи. А, отже, такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву виходив з того, що розмір понесених позивачем витрат підтверджується належними та допустимими, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, доказами. Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними перекладачем роботами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих перекладачем послуг.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

За результатами розгляду справи витрати на залучення перекладача підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частини третя восьма статті 137 КАС України. Витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Апеляційним судом встановлено, що розмір заявлених позивачем до відшкодування витрат на перекладача складає 6000,00 грн.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на залучення перекладача, мають бути надані договір про надання послуг перекладача, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням послуг перекладу, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на послуги перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Апеляційний суд зазначає, що до заяви про стягнення з відповідача судових витрат по перекладу та нотаріального посвідчення додано Рахунок № 01/04/25 від 01.04.2025, Акт виконаних робіт від 01 квітня 2025 року та платіжну інструкцію в національній валюті від 02 квітня 2025 року № 30330.

Разом з тим, з наданих документів вбачається, що позивач мав сплатити 6000,00 грн за надання нотаріальних послуг, без зазначення, яких саме послуг.

Отже, з наданих позивачем документів не можливо підтвердити факт понесення позивачем витрат за послуги перекладу документів.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що позивачем документально не підтверджено понесені витрати на оплату робіт (послуг) перекладача залученого ним для перекладу документів на виконання вимог ухвали суду, а тому такі не підлягають відшкодуванню.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, в частині вимог про стягнення з Львівської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОІМПОРТ» суми понесених позивачем судових витрат на переклад документів, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, додаткове рішення суду першої інстанції, в цій частині, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, яким у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

постановив:

апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року в адміністративній справі № 380/23437/24, в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОІМПОРТ» про ухвалення додаткового рішення щодо витрат, пов`язаних з перекладом документів у розмірі 6000,00 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОІМПОРТ» про відшкодування витрат, пов`язаних з перекладом документів у розмірі 6000,00 грн.

У решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська