Справа № 520/10462/25
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2026 року

м. Київ

справа № 520/10462/25

адміністративне провадження № К/990/21809/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Бучик А.Ю., перевіривши касаційну скаргу Заступника Генерального прокурора Крима Максима Юрійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування до виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 коефіцієнтів, визначених Постановою № 1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити ОСОБА_1 з 01.01.2025 виплату пенсії без обмеження граничного розміру та застосування коефіцієнтів, визначених Постановою №1. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 14.04.2026 (провадження №К/990/16060/26) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25 на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2026 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25 на підставі пункту 3 частини першої статті 333 КАС України, оскільки наявна ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

13.05.2026 на адресу Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Заступника Генерального прокурора Крима М.Ю. на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25.

В цій справі, звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, прокурор зазначив, що Пенсійний фонд України є ключовою інституцією соціального захисту, що забезпечує реалізацію конституційних прав громадян на пенсійне забезпечення. Його фінансова стійкість значною мірою залежить від структури доходів, співвідношення власних надходжень та трансфертів із державного бюджету. В умовах повномасштабної війни, скорочення рівня офіційної зайнятості, зростання обсягів тіньових доходів, еміграційних процесів і трансформації вікової структури суспільства істотно посилюється фіскальне навантаження на Пенсійний фонд України.

Отже, фактично звернення прокурора до Верховного Суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні загальної соціальної справедливості, що становить суспільний інтерес.

Таким чином, у цій справі подання прокурором касаційної скарги має на меті саме захист «інтересів держави».

Щодо наявності підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для представництва інтересів держави у суді, прокурор вказав, що відповідно до Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 280 (зі змінами), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Згідно пунктом 4 цього Положення Головне управління Пенсійного фонду України відповідно до покладених на нього завдань: організовує роботу щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, здійснює контроль за обґрунтованістю документів, виданих для оформлення пенсії, достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому соціальному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію; забезпечує самопредставництво інтересів головних управлінь Фонду в судах України.

Отже у спірних правовідносинах органом, який повинен здійснювати захист інтересів держави, є Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області.

На виконання абзацу 4 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді Офісом Генерального прокурора на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 30.04.2026 надіслано лист про необхідність інформування про вжиття самостійних заходів щодо касаційного оскарження судових рішень.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом № 2000-0901-5/77 від 04.05.2026 повідомило прокурора, що уповноваженим органом 02.04.2026 та 03.05.2026 подані касаційні скарги на вказані судові рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25.

Враховуючи, що Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження, прокурор вважає, що у нього виникло не тільки право, а й обов`язок відреагувати на наявну загрозу порушення інтересів держави у спірних правовідносинах шляхом подання касаційної скарги.

Крім того, на виконання вимог абзацу 3 частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» Офісом Генерального прокурора відповідним листом повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області про звернення з касаційною скаргою.

Враховуючи викладене, прокурор просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Верховний Суд зазначає таке.

Правовий статус прокурора визначено Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох виключних випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону №1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до частини четвертої статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист інтересів держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 813/661/17 викладено правові висновки щодо підстав представництва та, відповідно, права прокурора на звернення до суду.

Так, у згаданій постанові Верховний Суд вказав, що зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

У поданій касаційній скарзі, порушення інтересів держави прокурор обґрунтовував тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось з касаційними скаргами, які не містили належних обґрунтувань підстав касаційного оскарження, в результаті чого постановлені ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження у цій справі. Отже, на думку прокурора, у нього виникло право звернення з касаційною скаргою для зменшення фіскального навантаження на Пенсійний фонд України та відновлення загальної соціальної справедливості.

Верховний Суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в межах встановлених повноважень подало до Верховного Суду касаційну скаргу у справі №520/10462/25, отже вказаний державний орган проявляє активну поведінку, спрямовану на захист інтересів держави.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Касаційна скарга, подана Заступником Генерального прокурора Кримом М.Ю. на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25 підлягає поверненню, оскільки подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Заступника Генерального прокурора Крима Максима Юрійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №520/10462/25 - повернути.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяА.Ю. Бучик