Справа № 160/26625/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2026 року Справа №160/26625/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про прийняття звіту Національного університету оборони України про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі №160/26625/24,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/26625/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.04.2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26.08.2020 р. по 03.03.2022 р. включно із застосуванням індексації-різниці (щомісячної фіксованої індексації) в розмірі 3863,29 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 р.

Зобов`язано Національний університет оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 26.08.2020 р. по 03.03.2022 р. включно в розмірі 70660,82 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2023 р.

Рішення набрало законної сили 17.04.2025 року.

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, яка обґрунтована тим, що відповідач протягом розумного строку після набрання рішенням суду законної сили жодних дій для добровільного виконання вказаного рішення не вжив. У цій справі предметом виконання судового рішення є нарахування та виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовця. За своєю правовою природою індексація не є преміальною, заохочувальною чи дискреційною виплатою, а становить встановлену законом державну гарантію, спрямовану на збереження реальної вартості грошових доходів особи в умовах інфляції. Вона гарантується Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та має загальнообов`язковий характер. Її нарахування не залежить від розсуду суб`єкта владних повноважень і є імперативним обов`язком держави. Грошове забезпечення військовослужбовців є формою реалізації соціальної функції держави щодо осіб, які виконують конституційний обов`язок із захисту Вітчизни.

Ухвалою суду від 30.03.2026 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Національного університету оборони України надійшли заперечення на клопотання (заяву), в яких зазначено, що на виконання зазначеного рішення Університетом вжито заходів щодо його реалізації. Зокрема, ОСОБА_1 включено до наказу начальника Національного університету оборони України (по стройовій частині) від 06.06.2025 № 161 щодо виплати відповідних сум (копія витягу додається). Разом із тим, Національний університет оборони України не є розпорядником бюджетних коштів. З метою виконання судового рішення Університет щомісячно подає до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України заявки-розрахунки на фінансування, зокрема за напрямом виконання судових рішень та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». Станом на час подання цього заперечення бюджетні кошти для виконання рішення суду у справі № 160/26625/24 на рахунки Університету не надходили, що об`єктивно унеможливлює його повне виконання. Позивачем не надано доказів відкриття виконавчого провадження, а також не доведено вжиття заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання рішення суду. Також відсутні докази того, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду або діє недобросовісно. Навпаки, Університетом вживаються всі залежні від нього заходи для виконання рішення, однак його фактичне виконання залежить від фінансування з державного бюджету.

Ухвалою суду від 09.04.2026 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено.

Встановлено судовий контроль за виконанням Національним університетом оборони України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі №160/26625/24.

Встановлено Національному університету оборони України строк - три місяці з дня отримання цієї ухвали для подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі №160/26625/24.

Зобов`язано Національний університет оборони України надати докази виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі №160/26625/24.

Зобов`язано Національний університет оборони України направити звіт про виконання разом із відповідними доказами ОСОБА_1 , а докази такого направлення надати до суду разом із звітом.

До суду від Національного університету оборони України надійшов звіт, в якому зазначено, що на виконання рішення суду від 09.12.2024, зокрема у справі № 160/26625/24, Національним університетом оборони України 07.04.2026 на підставі платіжної інструкції № 1742 здійснено перерахування грошових коштів на користь ОСОБА_1 у загальній сумі 150 674,25 грн нарахованих відповідно до реєстру на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям від 03.04.2026 № 184/1.

Ухвалою суду від 27.04.2026 року витребувано від ОСОБА_1 пояснення щодо обставин, викладених у звіті та докази на їх спростування (за наявності).

Позивачем до суду направлені пояснення, в яких зазначено, що відповідачем на виконання рішень Дніпропетровського окружного адміністративного у справах № 160/4560/24 та № 160/26625/24 було виплачено позивачу суму коштів у розмірі 150674,25, з яких 55115,43 грн на виконання рішення суду у цій справі. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року зобов`язано Національний університет оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 26.08.2020 р. по 03.03.2022 р. включно в розмірі 70660,82 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2023 р. Відтак рішення суду у цій справі виконане не в повному обсязі, оскільки відповідачем, в порушення пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004, не компенсовано суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 18%. Крім того відповідач стягнув з позивача 5% військового збору замість 1,5%, чим порушив абзац п`ятий підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (ставка військового збору для військовослужбовців становить 1,5 відсотка з доходу, одержаного у вигляді грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, які здійснюються відповідно до законодавства України (за винятком доходів, які звільняються від оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 цього пункту)). Отже відповідач умисно не виконав рішення суду. На підставі викладеного просить відмовити у прийнятті звіту відповідача, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково встановити новий строк подання звіту.

Розглянувши поданий звіт, вивчивши надані докази на його підтвердження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст. 382-3 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд звертає увагу позивача на те, що судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до приписів ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч.3 ст.63 Закону).

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (ч.4 ст.63 Закону).

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.5 ст.63 Закону).

При цьому, відповідно до п.11 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Отже, приписами Закону України "Про виконавче провадження" визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист позивач не отримував. Підстав не вчинення цих дій ОСОБА_1 не зазначено.

Так, на виконання рішення суду від 09.12.2024 року позивачу нараховано індексацію у розмірі 70660,82 грн, про що свідчить реєстр 184/1.

Щодо доводів позивача що при виплаті індексації були утримані суми податку з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Відповідно до підпункту 1 підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ платниками збору є, зокрема особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 162.1.1. пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до підпункту 1 підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ об`єктом оподаткування збором є для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Як слідує з підпункту 163.1.1 пункту 163.1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Суд звертає увагу, що питання наявності чи відсутності підстав для утриманя податку з доходів фізичних осіб та військового збору при виплаті індексації не було предметом розгляду у справі № 160/26625/25 та становить окремий спір.

У разі, якщо позивач не згодний з утриманням податків при нарахуванні індексації, він має право звернутися до суду з позовом щодо виплати йому грошової компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб та військового збору, утриманого з його грошового забезпечення, нарахованого та виплаченого на виконання рішення у цій справі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення суду від 09.12.2024 року виконане, у зв`язку із чим, суд приймає звіт відповідача.

Оскільки судом прийнято звіт Національного університету оборони України про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі №160/26625/24, відсутні підстави для накладення штрафу.

Керуючись ст. 256, 382-2, 382-3 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти звіт Національного університету оборони України про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року у справі №160/26625/24.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.05.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса