Справа № 357/7735/26
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7735/26
Провадження № 2-аз/357/37/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

11.05.2026 адвокат Астахова М.І. в інтересах ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 80924046 на підставі виконавчого документа, а саме постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 12 грудня 2025 року № 1/920/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Заява обґрунтована тим, що 12 грудня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 1/920/25 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень. У заяві зазначено, що заявник не погоджується з прийнятою постановою, оскільки остання була складена без його участі, постанову він не отримував та про її існування він не знав. Як вбачається з копії постанови БЦ РТЦК/1/920/25 від 12.12.2025 та її змісту, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП проводився за відсутності ОСОБА_1 .. Відмітка про направлення постанови поштою відсутня. Заявник має намір підготувати та подати у строк передбачений КАС України позовну заяву про скасування постанови БЦ РТЦК/1/920/25 від 12.12.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Оскаржувана постанова перебуває на виконанні у Сквирському відділі ДВС у Білоцерківському pайоні Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та державним виконавцем вже проводяться дії з виконання вказаної постанови. Заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа може ускладнити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача у разі фактичного виконання оскаржуваної постанови до вирішення справи по суті. На підставі викладених обставин, адвокат Астахова М.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою.

Згідно із частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд розглядає заяву у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню з наступних мотивів і підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України встановлений перелік підстав забезпечення позову, а саме, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Суд зазначає, що забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Аналізуючи приписи викладених вище норм законодавства, суд зазначає, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

У силу вимог пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, законом визначено порядок виконання судового рішення про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та встановлено обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в разі прийняття судом відповідного рішення.

Відтак вжиття судом заходів забезпечення позову в спосіб зупинення стягнення на підставі постанови відповідача, яка в майбутньому стане предметом оскарження в адміністративній справі, унеможливить подальше вчинення виконавчих дій.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі виконавчого документа до вирішення спору.

Суд зазначає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернеться до суду. Так як у випадку стягнення з позивача в примусовому порядку штрафу та виконавчих витрат до винесення рішення суду та перерахування їх до Державного бюджету України, та у разі задоволення позовної заяви, позивач змушений буде здійснювати заходи щодо повернення даних коштів з Державного бюджету України (шляхом повороту виконання рішення), що суперечить принципу процесуальної економії.

Принцип процесуальної економії полягає в тому, що штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи у суді має усунути як необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту, так і необхідність вчинення позивачем інших, ніж виконання судового рішення, дій. Такий висновок зроблений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 в справі № 462/5368/16-ц та від 22.09.2020 в справі № 910/3009/18.

Фактично, у разі задоволення позовної заяви та скасування оскаржуваного рішення, це не призведе до ефективного захисту та поновлення прав позивача, оскільки враховуючи відкриття виконавчого провадження, з позивача в примусовому порядку буде стягнута сума, що зазначена в оскаржуваній постанові та витрати виконавчого провадження.

Відтак, невжиття заходів забезпечення позову може мати негативні наслідки для останнього, а саме, безпідставне стягнення грошових коштів на підставі спірної постанови ТЦК та СП, що не поновить прав та інтересів позивача - а ускладнить та/або унеможливить захист позивачем своїх прав, а в подальшому зумовить необхідність у повторному зверненню до суду з відповідною заявою.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.02.2022 в справі №927/893/21.

Крім того, у немайнових спорах має бути досліджено, чи не призведе невжиття заявленого захисту до забезпечення позову до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе захистити їх у межах цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанова від 15.07.2022 №910/4445/21.

Ураховуючи те, що постанова БЦ РТЦК/1/920/25, винесена 12.12.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 звернута до примусового виконання, державним виконавцем Сквирського відділу ДВС у Білоцерківському pайоні Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 05.05.2026 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 80924046, постанову про арешт коштів боржника та державним виконавцем проводяться відповідні виконавчі дії, у той час коли позивач має намір звернутися до суду із позовом про оскарження постанови БЦ РТЦК/1/920/25 від 12.12.2025 та зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення може спричинити негативні наслідки для позивача у вигляді додаткових фінансових витрат, суд вважає за доцільне забезпечити позов до подання позовної заяви ОСОБА_1 , шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 80924046.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірним із можливими заявленими позовними вимогами та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення по суті спору.

Керуючись статтями 150, 151, 153, 157, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 80924046, відкритому Сквирським відділом ДВС у Білоцерківському pайоні Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, з примусового виконання постанови БЦ РТЦК/1/920/25 від 12.12.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 2 ст. 153 КАСУ у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Інакше заходи забезпечення скасовуються судом (п. 1 ч. 8 ст. 157 КАСУ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню, відповідно до статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О. Я. Ярмола