Справа № 300/5123/25
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження строку

"13" травня 2026 р. Справа № 300/5123/25

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 відповідно до змісту якого просить: визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.12.2023 та з 01.01.2024 по 31.12.2024, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021, 2022, 2023, 2024 роки, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021, 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2022 по 31.12.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2024 Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду прийнято до провадження адміністративну справу №300/5123/25.

Ухвалою суду від 28.04.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу, з дня отримання копії цієї ухвали, п`ятиденний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. На обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 у відповіді від 14.07.2025 № 816/484/1/2572/пс повідомила, що при розрахунку грошового забезпечення було використано прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 01 січня 2018 року, у розмірі 1762,00 грн. Про порушення свого права на виплату всіх сум, що належать при виключенні зі списків частини, позивач дізнався 14.07.2025 з відповіді № 816/484/1/2572/пс. На витягу з наказу від 08.02.2025 № 41 про виключення зі списків Військової частини НОМЕР_1 відсутня дата отримання відповідного витягу з наказу та підпис про ознайомлення. Зазначений витяг було направлено позивачеві відповідачем засобами поштового зв`язку 09.02.2025. Також зазначає, що відповідно до витягу з наказу від 08.02.2025 № 41 про виключення зі списків Військової частини НОМЕР_1 неможливо встановити, які саме виплати не були включені до цього наказу та в яких розмірах. Виключно з довідки-розрахунку можна встановити всі належні суми нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 . Зазначену довідку позивач отримав лише 05.07.2025 за вих. № 816/484/12471/пс. Також зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався під час проходження військової служби в лавах Збройних Сил України, Вважає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення військовослужбовець, який вибуває до нового місця служби, або який звільняється з військової служби, дізнається у день виключення його зі списків особового складу військової частини шляхом засвідчення особистим підписом на грошовому атестаті.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зазначив, що спірний період (з 01.01.2021 по 31.12.2024) умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин (19 липня 2022 року) та після цього.

Період з 01 січня 2021 року до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.

Проте період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2024 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд дійшов висновку, що із змісту позовної заяви слідує, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду із позовними вимогами за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2024 року.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що про порушення своїх прав дізнався із відповіді Військової частини НОМЕР_1 14.07.2025.

Проте, такі твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки на час подання звернення до Військової частини НОМЕР_1 позивачу вже було відомо про те, що нарахування грошового забезпечення здійснювалося відповідачем у заниженому розмірі.

Так, у заяві позивача від 19.06.2025 позивач зазначив, що у період з 01.01.2020 по 30.04.2023 нарахування грошового забезпечення здійснювалося в заниженому розмірі, виходячи з грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зауважив, що направлення позивачем до відповідача заяви та отримання листа не змінює моменту, з яким законодавство пов`язує початок перебігу строку звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач виявив зацікавленість до стану своїх прав та почав вчиняти активні дії щодо реалізації своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а фактично є штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Військовослужбовець після звільнення з військової служби вправі звернутися до відповідача із заявою щодо отримання інформації про складові грошового забезпечення, про те, як воно обраховане та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий його розрахунок чи розрахунок певних складових грошового забезпечення, або про підстави непроведення нарахування чи неналежного нарахування грошового забезпечення за певний період. Однак таке звернення до відповідача має бути здійснено військовослужбовцем без зайвих зволікань та до спливу встановленого законом строку звернення до суду.

В спірному випадку позивача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 08.02.2025, а із заявою до відповідача щодо виплати спірних сум позивач звернувся лише 19.06.2025.

Позивач не зазначив коли саме та за яких обставин дізнався про порушення своїх прав.

До суду із цим позовом позивач звернувся 20.07.2025.

Також, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач покликається на те, що порушення з боку відповідача має триваючий характер.

В чинному законодавстві України не визначено поняття «триваюче правопорушення».

Разом із цим за загальноприйнятим у теорії права визначенням триваючим вважають правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.

Тобто протиправна бездіяльність не закінчується після спливу законодавчо визначеного строку, а продовжує тривати доти, доки не будуть встановлені обставини, які дозволять визначити, чи були дотриманні приписи закону в точному його розумінні.

Вчинені відповідачем дії не є триваючим правопорушенням, оскільки позивача виключено зі списків особового складу відповідача 08.02.2025, тобто протиправні на думку позивача дії завершено 08.02.2025.

Щодо доводів позивача про те, що він несе службу у складі Збройних Сил України, то суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах. Сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Конкретних обставин, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для реалізації позивачем права на звернення до суду у строки, встановлені статтею 233 Кодексу законів про працю України, позивач не зазначив.

Таким чином, вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху виконано не в повному обсязі, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу судом було встановлено 5-денний строк з дня вручення копії ухвали.

У відповідності до вимог частини 2 статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків на 5 (п`ять) днів, з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 160, 169, 241-248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

Надати ОСОБА_1 з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі суду від 28.04.2026 недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із позовними вимогами за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2024 року та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.