Справа № 620/12943/25
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

14 травня 2026 року

м. Київ

справа №620/12943/25

адміністративне провадження №К/990/21493/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі №620/12943/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області) нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за червень 2025 рік за відповідною посадою, з якої позивача було звільнено на пенсію, для перерахунку з 01.07.2025 основного розміру пенсії;

зобов`язати відповідача підготувати та подати до ГУ ПФУ в Чернігівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 18.06.2025, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, з урахуванням положень Постанови №704 із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025, на відповідний тарифний коефіцієнт, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в тому числі, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за червень 2025 року за відповідною посадою, з якої позивача було звільнено на пенсію, для перерахунку з 01.07.2025 основного розміру пенсії.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 04.02.2026, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026, у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржник визначає положення пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

На обґрунтування цієї підстави скаржник посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №704 без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 06.02.2023 у справі №160/2775/22, від 17.02.2026 у справі №520/5814/24, у яких наведено, що зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлене Законом України «Про Державний бюджет України» на 1 січня відповідного календарного року, є підставою для зростання розмірів грошового забезпечення, розрахунковою величиною для якого є прожитковий мінімум на відповідний рік.

Одночасно, як на підставу касаційного оскарження, скаржник покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що на даний час відсутній усталений правовий висновок Верховного Суду щодо правильного застосування положень Постанови №704, Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX (далі - №4059-IX), щодо наявності підстав для виготовлення та направлення до пенсійного фонду оновленої довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення військовослужбовців у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704.

У касаційній скарзі скаржник, окрім наведеного, покликається на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки стосується конституційного права позивача та інших пенсіонерів на належне пенсійне забезпечення.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України « Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон - №3674-VI) та частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон №3551-XII) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 330, 334 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі №620/12943/25.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі №620/12943/25.

Витребувати з Чернігівського окружного адміністративного суду справу №620/12943/25.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб