Справа № 380/25159/25
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

18 травня 2026 року

м. Київ

справа №380/25159/25

адміністративне провадження № К/990/21664/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2026 у справі №380/25159/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просила суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення позивачки від 21.01.2025 №1159/12/1224 станом на 01.01.2023 розміру надбавки за особливості проходження військової служби з 65% до 1%, та премії з 140% до 10%, та арифметично невірно розрахованого відсоткового розміру (35%) надбавки за вислугу років у грошовому значенні, в супереч вимог «Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Постанова №393), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45), та окремого розпорядження Міністра Оборони України від 01.02.2023 №2683/3;

зобов`язати відповідача у відповідності до приписів рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №380/19396/24 та з урахуванням вимог пункту 5 Порядку №45, Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанови №704) та окремого розпорядження Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з підготувати та скерувати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023, перерахованого виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, із зазначенням у ній числових значень надбавки за вислугу років (35%) 1813,04 грн, надбавки за особливості проходження військової служби (65%) 4545,56 грн, та премії (140%) 5824,28 грн, і складових грошового забезпечення в розмірах: посадового окладу - 4160,20 грн; окладу за військовим званням - 1019,92 грн, надбавку за вислугу років (35% ПО+ОВ3) - 1813,04 грн, надбавку за особливі умови проходження служби (65% ПО+ОB3+HBР) - 4545,56 грн, премію (140% посадового окладу) - 5824,28 грн.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 31.03.2026 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачці розмірів: надбавки за особливості проходження служби до 1%, при встановленому розмірі Міністром оборони України 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, та премії до 10%, при встановленому розмірі Міністром оборони України 140% від посадового окладу, при внесенні до нової довідки від 21.01.2025 року №1159/12/1224 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №380/19396/24. Визнав протиправними дії відповідача щодо застосування розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762,00 грн), при визначенні посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме врахування цих величин при розрахунку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислуги років, надбавки за особливості проходження служби) та премії, що зазначені у довідці від 21.01.2025 №1159/12/1224 про розмір грошового забезпечення позивачки станом на 01.01.2023, виготовленій на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №380/19396/24. Зобов`язав скласти та подати до ГУ ПФУ у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №380/19396/24 довідку про розмір грошового забезпечення позивачки станом на 01.01.2023, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру її пенсії з 01.02.2023, у якій: на підставі Постанови №704 та Порядку №45, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, вказати розміри: надбавки за особливості проходження служби - 65% посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премії - 140% посадового окладу; на підставі вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, пункту 4 Постанови №704 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 (2684,00 грн), на відповідні тарифні коефіцієнти, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за вислуги років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, надбавки за кваліфікацію) та премії у грошовому виразі, обчисленому виходячи з розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, вказаних у довідці від 21.01.2025 №1159/12/1224 про розмір грошового забезпечення позивачки. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1 подав апеляційну скаргу.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.04.2026 апеляційну скаргу залишив без руху з підстав невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме, не додано, документ про сплату судового збору, докази направлення копії апеляційної скарги позивачу та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.05.2026 апеляційну скаргу повернув скаржнику з підстав не усунення недоліків, визначених ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2026.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Повертаючи апеляційну скаргу відповідачу, суд апеляційної інстанції керувався тим, що зазначені в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2026 недоліки апеляційної скарги щодо не долучення доказів сплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу не усунуті.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору та належних доказів надсилання апеляційної скарги позивачу.

За приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена в усуненні недоліків апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи з Державного бюджету України, відсутність у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскарження судових рішень.

Також посилання скаржника на зазначені обставини не може надавати переваги суб`єкту владних повноважень з-поміж інших суб`єктів у формі звільнення від обов`язку сплатити судовий збір на вчинення процесуальної дії згідно до розміру, визначеного Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частина друга статті 333 КАС України встановлює, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.05.2026 у справі №380/25159/25.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб