Справа № 600/2225/25-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2225/25-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

13 травня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Загоренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

Акціонерне товариство "Чернівціобленерго" звернулося до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просило:

- визнати протиправними дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо розгляду заяви АТ Чернівціобленерго про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік та встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, шляхом прийняття Постанови № 2224 від 19.12.2024 року, якою встановлено економічно не обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Акціонерного товариства Чернівціобленерго на 2025 рік;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити для Акціонерного товариства Чернівціобленерго економічно обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, у відповідності до затвердженої Постановою НКРЕКП від 19 грудня 2024 року № 2224 структури тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання на 2025 рік;

- стягнути на користь Акціонерного товариства Чернівціобленерго (за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 67295000,77 грн без ПДВ, у рахунок відшкодування шкоди (збитків), завданих протиправними діями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за встановлення економічно не обґрунтованих тарифів на послуги з розподілу електричної енергії за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою НКРЕКП від 19 грудня 2024 року №2224 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ "Чернівціобленерго" із застосуванням стимулюючого регулювання» було встановлено позивачу тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік. Відповідні дії відповідачем вчинено протиправно, оскільки встановлені тарифи є такими, що не покривають необхідні витрати пов`язані із господарською діяльністю позивача, а отже є економічно необґрунтованими, що є порушенням законодавства України. Таким чином, позивач стверджує, що тарифи встановленні для АТ «Чернівціобленерго» є збитковими та фактично призводять до не можливості виконання своїх основних функцій щодо здійснення господарської діяльності та стійкої неплатоспроможності. Такі дії НКРЕКП вчинено без відповідних повноважень та з порушенням ряду законів та підзаконних нормативно-правових актів. Позивач зазначив, що тарифи встановленні у п. 1 Постанові № 2224 не відповідають структурі тарифу, що є додатком до цієї Постанови та затверджена п. 2 Постанови № 2224, що підтверджується висновком експерта № 16/04-25 від 28.04.2025 року. Розмір матеріальної шкоди (збитків) у вигляді недоотриманого доходу АТ «Чернівціобленерго» при тарифах на послуги з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 2224 від 19.12.2024 року, складає 67295,77 тис.грн за період з 01.01.2025 року по 31.03.2025 року. Тобто у відповідності до висновків експерта, тарифи встановлені для позивача є меншими від тарифів, які є економічно обґрунтованими, зокрема, по 1 класу напруги на 13,14 % та по 2 класу напруги на 10,17 %, що в свою чергу призводить до збитковості діяльності товариства, оскільки тільки за три місяці 2025 року, позивач у зв`язку із затвердженням економічно не обґрунтованих тарифів отримав збитків на 67295,77 тис. грн., а за результатами року отримає збитків в розмірі 269183 тис. грн. Отже, позивач зазначив, що для АТ «Чернівціобленерго» було встановлено тариф для 2-го класу (стосується 99 % усіх споживачів) на рівні 1676,15 грн без ПДВ в той же час, як для сусідніх областей було встановлено наступні тарифи: Вінницяобленерго 2237,25 грн без ПДВ, Миколаїв 2311,63 грн без ПДВ, Одеса 1972,19 грн без ПДВ, Полтава 1989,02 грн без ПДВ, Черкаси 1 989,02 грн без ПДВ, а отже тариф для сусідніх ОСР встановлено від 10% до 40 % більше ніж для позивача. У зв`язку із затвердженням економічно необґрунтованого тарифу на 2025 рік який не покриває витрати пов`язані із можливістю закупівлі електричної енергії на технологічні втрати та оплати послуг на ринку електричної енергії, товариство не може виконати свої зобов`язання перед НЕК «Укренерго», що в свою чергу стало предметом судових справ.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо розгляду заяви АТ Чернівціобленерго про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік та встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, шляхом прийняття Постанови № 2224 від 19.12.2024 року, якою встановлено економічно не обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Акціонерного товариства Чернівціобленерго на 2025 рік.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто на користь Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2422,40 гривень.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що 24.09.2024 р. позивач подав до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг заяву про встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «Чернівціобленерго», а також розрахунок проектів рівнів тарифів на послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до додатків до цієї заяви АТ «Чернівціоблеенерго» на 2025 рік запропоновано встановлення тарифу для 1 класу напруги 35300 кВт./год та для 2 класу 1150000 кВт./год. Необхідний дохід позивача, тобто такий, що забезпечує здійснення діяльності з розподілу електричної енергії, складав 3011129 гривень.

Одним з факторів, який впливає на розмір тарифу, є обсяги з розподілу електричної енергії на 1-му та 2-му класах напруги, які відповідно до обґрунтувань НКРЕКП розраховано на підставі фактичних обсягів електричної енергії за 9 місяців 2024 року, приведених до року. (обсяг/9*12).

Проектами постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «Чернівціоблеенерго» із застосуванням стимулюючого регулювання» було передбачено тарифи на послуги з розподілу електричної енергії з 01 січня 2025 року. Так, згідно останнього проекту (обґрунтування № 2650-17.2.2.24 від 18.12.2024 року) визначено тариф для першого класу напруги: 226,44 грн/МВт-год (без ПДВ); для другого класу напруги 1676,15 грн/МВт-год (без ПДВ).

В обґрунтуваннях щодо прийняття постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 р. із застосуванням стимулюючого регулювання» розрахунок тарифів здійснено на підставі розрахованої середньорічної структури тарифів на 2025 рік (з запропонованою етапністю з 1 січня та з 1 квітня 2025 року) для ОСР групи 2 схваленим рішенням було передбачено встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання з 1 січня на рівні першого етапу.

Матеріали справи містять розрахунок проектів рівнів тарифів на послуги з розподілу електричної енергії. (том 2 а.с. 151-184), копії обґрунтувань щодо схвалення проектів постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік № 2319-17.2.2.24 від 07.11.2024 року, № 2535-17.2.2.24 від 04.12.2024 року, № 2650-17.2.2.24 від 18.12.2024 року. (том 1 а.с. 60-251, том 2 а.с. 1- 149).

Також матеріали справи містять копію заперечень АТ «Чернівціобленерго» від 19.11.2024 р. №19/1-02/3175 та пропозиції до проекту постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «Чернівціобленерго» із застосуванням стимулюючого регулювання». (том 1 а.с. 23-25).

19.12.2024 р. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) прийняла постанову №2224 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «Чернівціобленерго» із застосуванням стимулюючого регулювання». Установлено з 01 січня 2025 року тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для споживачів та операторів установок зберігання енергії (перший етап) на рівні: для першого класу напруги - 226,44 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість); для другого класу напруги - 1676,15 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість). Установлено структуру тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання на 2025 рік згідно із додатком, відповідно до якого необхідний дохід позивача в 2025 році складає 2347516 тис.грн. Загальні витрати 1 клас 384830 тис.грн, 2 клас 1962686 тис.грн.

Структуру тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання на 2025 рік згідно із додатком. (том 1 а.с. 26-28).

У подальшому НКРЕКП 26.08.2025 р. було прийнято №1340 про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224, а саме установлено з 01 січня 2025 року для першого класу напруги - 226,44 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість); для другого класу напруги - 1676,15 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість). З 01.09.2025 р. для першого класу напруги 268,34 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість); для другого класу напруги 2391,36 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість). Тобто, установлені тарифи з січня 2025 р. по серпень 2025 р. залишені на рівні, встановленому у постанові №2224 від 19.12.2024 р. (том 3 а.с. 87-88).

На замовлення позивача було проведено експертне дослідження стосовно економічного обґрунтування загальних витрат та невідповідності встановлених тарифів на послуги з розподілу електричної енергії їх структурі за постановою НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224.

Згідно висновку експерта від 28.04.2025 р. №16/04-25 вказано, що тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для АТ «Чернівціобленерго», які встановлені та затвердженні постановою НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224 не відповідають загальним витратам (необхідного доходу), відображеним в структурі тарифу, наведені в додатку до цієї постанови. Загальним витратам (необхідному доходу) у структурі тарифу за постановою НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224 відповідають економічно обґрунтовані тарифи на послуги електричної енергії оператора систем розподілу у розмірі 260,70 грн/МВт год без ПДВ (1 клас напруги) та 1865,88 грн/МВт год без ПДВ (2 клас напруги). За період з 01.01.2025 р. по 31.03.2025 р. розмір матеріальної шкоди (збитків) у вигляді недоотриманого доходу АТ «Чернівціобленерго» в результаті необґрунтованого заниження тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224 складає 67295,77 тис.грн. Даний висновок експерта підготовлено для подання до адміністративного суду позову, а також мітить відмітка про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. (том 2 а.с. 191-211)

Також матеріали справи містять: копію обґрунтування щодо постанов НКРЕКП про внесення змін до постанов НКРЕКП щодо встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (із застосуванням стимулюючого регулювання для АТ «Житомиробленерго», ПРАТ «Кіровоградобленерго», ПРАТ «Рівнеобленерго», АТ «Чернівціобленерго» та АТ «Херсонобленерго»); копію обґрунтувань щодо прийняття постанов НКРЕКП про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії від 20.08.2025 р. №1573-17.2.2/25. (том 3 а.с. 38-43, 117-144).

До матеріалів справи додано таблицю відмінності структури витрат згідно постанов НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224 та постанов НКРЕКП від 26.08.2025 р. №1340. (том 3 а.с. 116).

Матеріали справи містять копію форми звітності №2-НКРЕКП розподіл електричної енергії (квартальна) «Звіт про фінансові результати та виконання структури тарифів за видами діяльності» за січень-вересень 2025 року. (том 3 а.с. 174-180).

Також матеріали справи містять копію розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (у разі застосування стимулюючого регулювання) на прогнозний регуляторний період АТ «Чернівціобленерго» на 2025 рік. (том 3 а.с. 217).

Позивач, не погоджуючись із розмірами тарифів, установленими на послуги з розподілу електричної енергії для Акціонерного товариства Чернівціобленерго на 2025 рік, звернувся з цим позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законодавцем визначена процедура визначення розміру тарифів на надання комунальних послуг та їх структури шляхом подання ліценціатом відповідних заяв з підтверджуючими документами, за наслідком чого у регулятора виникає обов`язок проведення аналізу економічної обґрунтованості сформованих ліцензіатом статей витрат у структурі тарифів (зокрема з метою недопущення необґрунтованого зростання тарифів до споживачів) шляхом прийняття відповідних постанов, які можуть бути оскаржені ліцензіатами з дотриманням законодавчо встановленого строку.

З урахуванням нормативно-правового регулювання діяльності НКРЕКП, враховуючи правову та економічну природу тарифу, як економічно обґрунтованої категорії яка покриває витрати на здійснення діяльності ОСР, слідує, що відповідач зобов`язаний був встановити економічно обґрунтований тариф, який б покривав структуру тарифу.

Матеріали справи підтверджують факт протиправних дій НКРЕКП під час розгляду заяви АТ Чернівціобленерго про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік та встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, шляхом прийняття Постанови № 2224 від 19.12.2024 року, якою встановлено економічно не обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Акціонерного товариства Чернівціобленерго з січня 2025 року, тому суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними, які полягають у розгляді заяви АТ Чернівціобленерго про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік та встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, шляхом прийняття постанови № 2224 від 19.12.2024 року, якою встановлено економічно не обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Акціонерного товариства Чернівціобленерго на 2025 рік.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що серед ліцензіатів НКРЕКП є оператори систем розподілу, одним з контролерів або кінцевих бенефіціарних власників яких є фізичні або юридичні особи, які зазначені у додатку 1 до рішення РНБО, введеного в дію Указом Президента від 12.05.2023 №279/2023 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року», зокрема Акціонерного товариства «Житомиробленерго», ПрАТ «Кіровоградобленерго», Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» та Акціонерного товариства «Херсонобленерго».

19.12.2024 НКРЕКП було прийнято низку постанов щодо встановлення тарифів ОСР на 2025 рік. Наведене вказує, що такий підхід щодо розрахунку ключових статей витрат застосовано не лише щодо позивача, а щодо кожного із ОСР, натомість судом надано не належну оцінку, зазначеним обставин, враховуючи викладене, суд безпідставно стверджував про дискримінаційність, не аналізуючи належним чином діючі норми.

Постанову від 19 грудня 2024 року № 2224 прийнято в межах визначеної регуляторної процедури відповідно до: загальнодоступного проекту рішення; результатів громадського обговорення; висновків структурних підрозділів НКРЕКП.

Перегляд тарифів на послуги з розподілу електричної енергії та оцінка економічної обґрунтованості тарифів, які зафіксовані в прийнятих відповідачем Постановах може бути надана судом лише в межах розгляду позову про оскарження Постанови, оскільки тарифи встановлюються відповідними постановами, а відтак належним способом захисту порушених прав внаслідок дії таких тарифів є оскарження постанов із можливістю відшкодування заподіяних збитків, що, однак, не було предметом позову, а отже і висновки суду першої інстанції є безпідставними в цій частині.

Оскільки за приписами Закону № 1540 НКРЕКП наділено повноваженнями формулювання цінової та тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг (фактично в сфері критичної інфраструктури), ліцензіати (суб`єкти господарювання) у якій є суб`єктами природної монополії, обмеження/зупинення діяльності яких може призвести до руйнування критичної інфраструктури як в окремих регіонах, так і в державі вцілому, встановлення домірної цінової та тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг, враховуючи обставини воєнного стану та суб`єктів господарювання, включаючи бенефіціарних власників останніх, є не дискримінацією, а дискреційними повноваженнями НКРЕКП в комплексі дій органів державної влади щодо забезпечення захисту суверенітету України та її економічної безпеки зокрема.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на правильність висновків суду першої інстанції та просив відмовити в її задоволенні.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовано Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, №2019-VIII (далі Закон №2019).

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 6 Закону №2019 до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить встановлення (зміна) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії.

Таким Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (пункт 72 частини першої статті 1 Закону №2019).

Крім цього, Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 року, № 1540-VIII (далі Закон №1540) визначено правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.

Згідно із частиною першою статті 3 Закону №1540 регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом (частина друга Закону №1540).

Окрему увагу суд приділяє принципам діяльності Регулятора, основними якими є: 1) законність; 2) самостійність і незалежність у межах, визначених законом; 3) компетентність; 4) ефективність; 5) справедливість; 6) прогнозованість та своєчасність прийняття рішень; 7) адресність регулювання; 8) неупередженість та об`єктивність під час прийняття рішень; 9) відкритість і прозорість, гласність процесу державного регулювання; 10) недопущення дискримінації; 11) відповідальність за прийняті рішення (стаття 4 №1540).

Відповідно до пункту 15 частини другої статті 3 Закону №2019 функціонування ринку електричної енергії здійснюється на принципах недискримінаційного ціно- та тарифоутворення, що відображає економічно обґрунтовані витрати.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2019, на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають тарифи на послуги з розподілу електричної енергії, які відповідно до частини другої цієї ж статті Закону №2019 повинні бути: недискримінаційними; прозорими; встановленими з урахуванням вимог цілісності ОЕС України, економічно обґрунтованих та прозорих витрат відповідного учасника ринку електричної енергії та належного рівня норми прибутку.

Ціни та тарифи на ринку електричної енергії, що підлягають державному регулюванню, та методики (порядки) їх формування повинні:

1) сприяти ефективній торгівлі електричною енергією та розвитку конкуренції на ринку електричної енергії;

2) створювати економічні стимули для здійснення інвестицій та підтримання у належному стані системи передачі та систем розподілу;

3) стимулювати учасників ринку електричної енергії до підвищення ефективності функціонування ОЕС України, інтеграції ринку електричної енергії і забезпечення безпеки постачання електричної енергії, а також впровадження новітніх технологій у виробничу та управлінську діяльність таких суб`єктів;

4) стимулювати споживачів електричної енергії до ефективного її використання (частина третя статті 7 Закону №2019).

Частиною 6 статті 7 Закону №2019 передбачено, що методики (порядки) встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії та на послуги з розподілу електричної енергії мають забезпечувати справедливі норми прибутку на інвестований капітал, а також короткострокові та довгострокові стимули оператору системи передачі та операторам систем розподілу до підвищення ефективності, але не мають стимулювати збільшення обсягів передачі та розподілу електричної енергії.

Отже, підсумовуючи наведені положення Закону №2019 слід прийти до висновку, що тарифи на послуги з розподілу електричної енергії, мають бути:

- економічно обґрунтованими;

- забезпечувати належний рівень прибутку оператору системи розподілу;

- створювати економічні стимули для здійснення інвестицій та підтримання у належному стані системи передачі та систем розподілу;

- та бути недискримінаційними.

На реалізацію в тому числі положень Закону №2019, НКРЕКП прийнято постанову №1175 від 05.10.2018 року «Про затвердження Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії» (далі Постанова №1175) , якою врегульовані відносини щодо формування ліцензіатами та/або суб`єктами господарювання, які планують здійснювати діяльність з розподілу електричної енергії (далі - ліцензіати), тарифів на послуги з розподілу електричної енергії та встановлення цих тарифів НКРЕКП.

У пункті 1.2. Постанови НКРЕКП №1175 наведені такі терміни, які використовуються при встановлення тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, а саме:

- необхідний дохід - дохід, що визначається для ліцензіата згідно з цим Порядком та має забезпечувати здійснення діяльності з розподілу електричної енергії;

- структура тарифу - складові економічно обґрунтованих витрат ліцензіата на здійснення господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що групуються за економічними елементами і на основі яких розраховуються та встановлюються тарифи на послуги з розподілу електричної енергії (на перехідний період);

- тариф на послуги з розподілу електричної енергії (далі - тариф) - розмір плати в розрахунку на одиницю обсягу розподілу електричної енергії електричними мережами визначеної якості, що забезпечує відшкодування ліцензіату обґрунтованих витрат на здійснення діяльності, а також отримання прибутку.

Відповідно до пункту 7.17. Постанови №1175, розрахунок тарифів здійснюється відповідно до структури тарифу, встановленої НКРЕКП. В основу формування тарифу на відповідний прогнозний рік покладається розрахунок прогнозованого доходу, який включає обґрунтовані витрати заявника та розрахунковий прибуток і розмір якого є достатнім для забезпечення діяльності з розподілу електричної енергії та виконання інвестиційних програм.

Аналізуючи наведені положення Законів та Постанови №1175, враховуючи правову та економічну природу тарифу, як економічно обґрунтованої категорії яка покриває витрати на здійснення діяльності ОСР, слідує, що відповідач зобов`язаний був встановити економічно обґрунтований тариф, який б покривав структуру тарифу.

В той же час, тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для АТ «Чернівціобленерго», які встановлені та затвердженні постановою НКРЕКП від 19.12.2024 р. №2224 не відповідають загальним витратам (необхідного доходу), відображеним в структурі тарифу, наведені в додатку до цієї постанови., що підтверджується наданим позивачем висновком експерта від 28.04.2025 р. №16/04-25.

Відповідно до ст. 104 КАС України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У поданому позивачем висновку зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Водночас, відповідач не подав до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відхилення судом висновку експерта та визнання його належним доказом у спірних правовідносинах.

Як зазначалося, з урахуванням нормативно-правового регулювання діяльності НКРЕКП, враховуючи правову та економічну природу тарифу, як економічно обґрунтованої категорії, яка покриває витрати на здійснення діяльності ОСР, відповідач зобов`язаний був встановити економічно обґрунтований тариф, який б покривав структуру тарифу.

На підставі матеріалів справи встановлено, що відповідач при прийняті постанови №2224 від 19.12.2024 р. володів інформацією та документами, наданими позивачем, що встановлений тариф на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік на рівні: для першого класу напруги 226,44 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість) та для другого класу напруги - 1676,15 грн/МВт·год (без урахування податку на додану вартість), не покривав структуру тарифу позивача.

При цьому, позивач вказує, що для АТ «Чернівціобленерго» було встановлено тариф для 2-го класу (стосується 99 % усіх споживачів) на рівні 1676,15 грн без ПДВ в той же час, як для сусідніх областей було встановлено наступні тарифи: Вінницяобленерго 2237,25 грн без ПДВ, Миколаїв 2 311,63 грн без ПДВ, Одеса 1 972,19 грн без ПДВ, Полтава 1989,02 грн без ПДВ, Черкаси 1989,02 грн без ПДВ, а отже тариф для сусідніх ОСР встановлено від 10% до 40 % більше ніж для позивача.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що різниця у тарифах між операторами системи розподілу не є ознакою дискримінації, а обумовлена відмінністю вихідних даних, обсягів діяльності, протяжності мереж, щільності навантаження та інших технічних показників, які враховуються при формуванні структури тарифів.

При цьому під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження критеріїв і підходів, з яких виходила НКРЕКП при встановленні тарифів на послуги з розподілу електричної енергії для позивача у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання.

Також матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем досліджувалося питання економічної обґрунтованості встановленого тарифу з урахуванням принципу недопущення дискримінації, який є одним із основоположних принципів діяльності НКРЕКП.

Водночас принципи діяльності НКРЕКП та принципи здійснення ціноутворення через проведення тарифної політики, вимагають від останнього діяти справедливо, прогнозовано, ефективно, не допускати дискримінації, приймати економічно обґрунтовані тарифи. Розсуд НКРЕКП при здійсненні тарифної політики є обмеженим наведеними принципами та Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії. При цьому його повноваження в силу їх публічно-правової природи фактично кореспондуються в обов`язок діяти правильно, використовуючи свої повноваження з метою, з якої це повноваження було надано, зокрема встановлення (зміна) економічно обґрунтованих тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, які б перекривали структуру тарифу та уможливили розвиток ОСР.

Дискреційні повноваження НКРЕКП не дають їй право діяти свавільно, всупереч меті своєї діяльності, та безумовно мають перебувати під судовим контролем суду адміністративної юрисдикції.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 року, №2073-ІХ дискреційне повноваження це повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов: 1) дискреційне повноваження передбачено законом; 2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом; 3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом; 4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків (частина третя статті 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 року, №2073-ІХ).

Отже, дискреційні повноваження НКРЕКП це не безконтрольна діяльність, а інструмент який здійснюється за певним алгоритмом дій, з метою реалізації владних повноважень.

Судом вище зверталась увага на те, що одним із принципів діяльності НКРЕКП є недопущення дискримінації.

Крім цього, Законом України «Про засади запобігання і протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 року, №5207-VI визначено організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 цього Закону під непрямою дискримінацією розуміють ситуацію, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії дискримінації в Україні» від 06.09.2012 року, №5207-VI його дія поширюється на відносини між юридичними особами публічного та приватного права, місцезнаходження яких зареєстровано на території України, а також фізичними особами, які перебувають на території України.

Встановлені судом обставини свідчить про дискримінаційний підхід НКРЕКП при встановленні (зміні) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії по відношенню, зокрема, до АТ «Чернівціобленерго».

Позивач повідомив суду, що у результаті таких дій регулятора АТ «Чернівціобленерго» не змогло та не може повною мірою забезпечити фінансування своїх необхідних операційних витрат - виконати програму ремонтів, здійснити повні оплати оператору системи передачі (НЕК «Укренерго») за послуги з диспетчеризації та передачі електричної енергії, виконати інвестиційну програму, повну підготовку до зими та забезпечити такий рівень оплати правці своїх працівників, який би відповідав рівню інших ОСР та відповідні тарифи приводять до стійкої неплатоспроможності товариства.

У зв`язку із затвердженням економічно не обґрунтованого тарифу на 2025 рік який не покриває витрати пов`язані із можливістю закупівлі електричної енергії на технологічні втрати та оплати послуг на ринку електричної енергії товариство не може виконати свої зобов`язання перед НЕК «Укренерго», що в свою чергу стало предметом судових справ № 926/1188/25, 926/1498/25 на загальну суму 115907553,43 грн, за позовами ПрАТ «НЕК «Укренерго» про стягнення заборгованостей, а також 3% річних та інфляційних втрат за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та договором про надання послуг з передачі електричної енергії, починаючи з січня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважвє правильним висновок суду першої інстанції щодо підтвердження факту протиправних дій НКРЕКП під час розгляду заяви АТ Чернівціобленерго про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік та встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, шляхом прийняття Постанови № 2224 від 19.12.2024 року, якою встановлено економічно не обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії для Акціонерного товариства Чернівціобленерго з січня 2025 року.

Доводи відповідача про те, що під час встановлення тарифів НКРЕКП діяла на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію Указом Президента України від 12.05.2023 №279/2023, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Суд зазначає, що вказане рішення РНБО України стосується застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) та саме по собі не містить положень щодо порядку формування тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, а також не наділяє НКРЕКП повноваженнями встановлювати різні підходи до тарифоутворення для операторів системи розподілу залежно від їх кінцевих бенефіціарних власників.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що для групи ОСР, серед кінцевих бенефіціарних власників яких є особи, зазначені у рішенні РНБО України від 12.05.2023, встановлено нижчі тарифи на послуги з розподілу електричної енергії порівняно з іншими ОСР.

Таким чином, відповідачем не доведено існування належних та об`єктивних підстав для застосування різного підходу при встановленні тарифів, що свідчить про порушення принципу рівності та недискримінації.

Водночас колегія суддів звертає увагу на положення частини другої статті 5 Закону №1540, згідно яких під час виконання своїх функцій та повноважень Регулятор діє самостійно у межах, визначених законом. Письмові чи усні вказівки, розпорядження, доручення органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суб`єктів господарювання, політичних партій, громадських об`єднань, професійних спілок чи їх органів, а також інших осіб, які обмежують повноваження членів Регулятора та посадових осіб Регулятора, є незаконним впливом.

Варто також звернути увагу на те, що Європейський суд з прав людини у Рішенні від 16.10.2025 по справі "М.С.Л., ТОВ проти України" констатував (п. 97, 98): «…Суд додатково зауважує, що Закон України «Про санкції» слугував лише загальною нормативно-правовою базою для застосування обмежень; його положення підлягали практичному тлумаченню та застосуванню в окремих рішеннях РНБО та Президента України. Тому Суд повинен розглянути, чи були оскаржувані рішення стосовно підприємства-заявника достатньо обґрунтованими.

98. Суд відповідає на це питання негативно. Жодне з оскаржуваних рішень не містило будь-яких індивідуалізованих обґрунтувань. Натомість вони механічно відтворювали всі підстави для застосування різних обмежень, передбачених у відповідній статті Закону України «Про санкції» (див. пункти 14 і 50), без пояснення, як конкретно вони стосувалися підприємства-заявника. На думку Суду, хоча за конкретних обставин було б прийнятно, щоб оскаржувані рішення не містили всіх фактичних та юридичних деталей, які призвели до застосування санкцій, для підприємства-заявника було важливо мати можливість з`ясувати суть причин для їхнього застосування та підготувати свою юридичну аргументацію.

В цьому ж Рішенні ЄСПЛ зазначив (п. 101) «Слід також повторити, що навіть коли постає питання національної безпеки, концепції законності та верховенства права в демократичному суспільстві вимагають, щоб заходи, які впливають на основоположні права людини, підлягали розгляду у межах певної форми змагального провадження у незалежному органі, компетентному переглядати підстави для ухвалення рішення. Якщо не існуватиме можливості ефективно оскаржити твердження виконавчих органів влади, що йшлося про питання національної безпеки, державні органи матимуть змогу свавільно посягати на захищені Конвенцією права (див. рішення у справі «Шекс проти Хорватії» (Seks v. Croatia), заява № 39325/20, пункт 64, від 03 лютого 2022 року з подальшими посиланнями)».

Аналізуючи вказану позиція ЄСПЛ суд зазначає, що застосування санкцій має містити індивідуальне обґрунтування. Водночас відповідач в розглядуваній справі переніс на позивача відповідальність за санкції, застосовані до осіб, зазначених рішенні Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», серед яких позивач відсутній.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права та зазначає таке.

Відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, адміністративні суди здійснюють ефективний захист прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад адміністративного судочинства є принцип диспозитивності, відповідно до якого особа, яка вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права чи законні інтереси, самостійно визначає спосіб їх судового захисту в межах, встановлених законом.

При цьому положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку способів захисту порушеного права, а суд може застосувати й інший спосіб захисту, який не суперечить закону та забезпечує ефективне поновлення порушених прав та інтересів особи.

Як убачається з матеріалів справи, позивач обрав спосіб захисту шляхом звернення з вимогою про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, що узгоджується з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України та характером спірних правовідносин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають у розгляді заяви АТ «Чернівціобленерго» про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік та прийнятті постанови НКРЕКП від 19.12.2024 №2224, якою для позивача встановлено економічно необґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік.

Суд враховує, що постанова НКРЕКП №2224 від 19.12.2024 року є нормативно-регуляторним актом індивідуалізованого застосування у сфері функціонування критичної інфраструктури та слугує правовою підставою для здійснення розрахунків на ринку електричної енергії між оператором системи розподілу, споживачами, постачальниками електричної енергії та оператором системи передачі.

Скасування вказаної постанови ретроспективно за період її фактичного застосування призвело б до виникнення стану правової невизначеності та правового вакууму у сфері тарифного регулювання, оскільки протягом періоду з 01.01.2025 по 31.08.2025 саме встановлені постановою №2224 тарифи були єдиною чинною правовою основою для здійснення розрахунків на ринку електричної енергії.

При цьому суд враховує, що постановою НКРЕКП №1340 від 26.08.2025 року «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19 грудня 2024 року №2224» Регулятором уже було скориговано тарифне регулювання щодо позивача, зокрема встановлено нові тарифи з 01.09.2025 року, що свідчить про подальше коригування тарифної політики самим Регулятором.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ефективним та пропорційним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є саме визнання протиправними дій відповідача при встановленні економічно необґрунтованих тарифів, без скасування постанови №2224.

Судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити для Акціонерного товариства Чернівціобленерго економічно обґрунтовані тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на 2025 рік, у відповідності до затвердженої Постановою НКРЕКП від 19 грудня 2024 року № 2224 структури тарифів на послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням стимулюючого регулювання на 2025 рік та стягнення на користь Акціонерного товариства Чернівціобленерго (за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 67295000,77 грн без ПДВ, у рахунок відшкодування шкоди (збитків), завданих протиправними діями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за встановлення економічно не обґрунтованих тарифів на послуги з розподілу електричної енергії за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року не оскаржується, а тому виходячи із норм ч.1 ст.308 КАС України, правова оцінка останньому в цій частині колегією суддів не надається.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 травня 2026 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.