Справа № 160/1145/26
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 травня 2026 рокуСправа № 160/1145/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати наказ Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.06.2023 №1409 в частині призначення лейтенанта ОСОБА_1 слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ України імені гетьмана Петра Сагайдачного на посаду командира механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Відповідач звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду, згідно зі змісту якого останній зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом. Так, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.07.2023 № 187, позивача, слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (далі НАСВ), призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.06.2023 № 1409 на посаду командира 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув із НАСВ, з 06.07.2023 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. Також, зазначеним наказом позивачу надано три дні для приймання справ та посади. Проте, позивач відмовився від приймання справа та посади, на яку його було призначено оскаржуваним наказом, що підтверджується поясненнями позивача від 07.07.2023. Відтак, враховуючи, що позивача було зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 06.07.2023, то днем, коли позивач повинен був дізнатися про порушення, як він вважає, своїх прав наступив з дня такого зарахування, а саме з 06.07.2023, а тому останнім днем для звернення до адміністративного суду з цим позовом було 06.08.2023. Натомість, позивач звернувся до суду з цим позовом 18.01.2026, тобто з очевидним пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 про залучення співвідповідача. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року позовну заяву - залишено без руху.

Надано позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску за період з 09.08.2023 по 17.01.2026.

04.05.2026 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач зазначив, зокрема, що 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 , був незаконно затриманий представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ньому було відібрано телефони і він зник у невідомому напрямку. Після мобілізації був направлений до Національної академії сухопутних військ України ім. гетьмана П.Сагайдачного та наказом Начальника Національної академії сухопутних військ України ім. гетьмана П.Сагайдачного від 28 квітня 2023 року № 134 лейтенант ОСОБА_1 зарахований на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації. Після проходження навчання ОСОБА_1 отримав Свідоцтво СПК №08410370/8482-23 від 03.07.2023р., відповідно до якого: « ОСОБА_1 з 29.04.2023 по 03.07.2023 пройшов навчання у Національній академії сухопутних військ України імені гетьмана Петра Сагайдачного і виконав програму курсу підвищення кваліфікації офіцерів призваних до Збройних Сил України за загальною мобілізацією за ВОС 021000 з обсягом навчального часу 496/16,5 за результатами підсумкового контролю отримав 2,1 балів, оцінка не атестований». Після чого ОСОБА_1 був примусово відвезений до невідомої його військової частини, яка базувалась у Сумській області. Жодних документів, направлень до військової частини ОСОБА_1 не отримував, можливості зв`язатися із рідними або правозахисником йому не надавали. Після кількох років примушування ОСОБА_1 прийняти командування над військовим підрозділом йому вдалося самостійно повернутися до свого місця проживання. Зазначено також, що представник позивача дізнався із відповіді на адвокатський запит (лист Національної академії сухопутних військ України ім. гетьмана П.Сагайдачного від 13.01.2025р. № 738/625), сам наказ не отримав, він був долучений до відзиву на позовну заяву, поданого через Електронний суд ЄСІТС представником Відповідача ОСОБА_2 11.02.2026р. Із пояснень ОСОБА_3 , наданих командиру військової частини НОМЕР_1 не вбачається ознайомлення ОСОБА_3 із змістом оскаржуваного наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.06.2023р. № 1409, оскільки в поясненнях ідеться про невиконання наказу командира роти ОСОБА_4 , жодного слова не має про ознайомлення ОСОБА_3 із змістом оскаржуваного наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.06.2023р. № 1409, тому обставина, що ОСОБА_4 міг бути ознайомлений з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.06.2023р. № 1409 нічим не підтверджується.

11.05.2026 відповідач надав до суду заперечення на заяву позивача про усунення недоліків, в яких зазначив, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.07.2023 № 187 (доданий до клопотання про залишення позову без розгляду), позивача, слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (далі НАСВ), призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.06.2023 № 1409 на посаду командира 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув із НАСВ, з 06.07.2023 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. Також, зазначеним наказом позивачу надано три дні для приймання справ та посади. Проте, позивач відмовився від приймання справа та посади, на яку його було призначено оскаржуваним наказом, що підтверджується поясненнями позивача від 07.07.2023 (доданий до клопотання про залишення позову без розгляду), а тому доводи позивача, що йому було невідомо про видання оскаржуваного наказу, є надуманими та хибними. Жодні обставини не заважали позивачу звернутися до суду у межах встановленого КАС України строку, оскільки з 09.08.2023 він вважається таким, що самовільно залишив військову частину, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2023 № 225 та від 14.11.2023 № 327, а також листом військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2026 № 1681/712 (додані до клопотання про залишення позову без розгляду), а відтак, твердження позивача, що його кілька років примушували прийняти справи та посаду, є нічим іншим, як спробою ввести суд в оману, з метою створення хибної уяви про обставини справи.

Дослідивши матеріали справи та вказані клопотання, суд зазначає таке.

Як вже встановлено судом, не погоджуючись з наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 27.06.2023 №1409 в частині призначення лейтенанта ОСОБА_1 слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації Національної академії сухопутних військ України імені гетьмана Петра Сагайдачного на посаду командира механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

При цьому, суд наголошує, що при визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про дійсний стан свого права (інтересу) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Одночасно з цим, матеріали справи містять докази обізнаності позивача про призначення його на посаду командира механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 на підставі оскаржуваного наказу.

Згідно наданих відповідачем до клопотання про залишення без розгляду пояснень позивача від 07.07.2023 (а.с. 67 т 1), в них позивач зазначив, що відмовляється написати рапорт та прийняти посаду командира механізованого взводу механізованої роти, згідно наказу командира роти ОСОБА_5 .

Вказані докази підтверджують обізнаність позивача із оскаржуваним наказом станом на 07.07.2023.

Відтак, позивач мав до 08.08.2023 (включно) звернутися до суду за захистом своїх прав.

При цьому, до суду з позовною заявою позивач звернувся 18.01.2026, а отже, з пропуском місячного строку звернення до суду за період з 09.08.2023 по 17.01.2026.

Крім цього, сам позивач у позовній заяві вказує, що після кількох років примушування його прийняти командування над військовим підрозділом йому вдалося самостійно повернутися до свого місця проживання.

Отже, позивач зазначає, що кілька років його "примушували" прийняти командування над військовим підрозділом.

Вказане виключає доводи позивача про незнання або відсутність реальної можливості дізнатися про оскаржуваний наказ.

Відтак, враховуючи норми частини 5 статті 122 КАС України, позивач мав до 08.08.2023 (включно) звернутися до суду за захистом своїх прав.

З огляду на викладене, доводи позивача, викладені в клопотанні про поновлення строку звернення до суду не спростовують висновків суду, викладених в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року.

Частиною 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо, провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку звернення до суду неповажними та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, а позовну заяву - залишити без розгляду.

На підставі наведеного, суд задовольняє клопотання Головнокомандувача Збройних Сил України про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 240, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання Головнокомандувача Збройних Сил України про залишення позову без розгляду.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду неповажними.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головнокомандувача Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Н.Є. Калугіна