Справа № 947/12689/26
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2026-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-аз/947/11/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.05.2026 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукинюк Володимира Васильовича про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суддя

ВСТАНОВИВ:

25.03.2026 року до Київського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лукинюк В.В. звернувся до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду, визнання протиправною та скасування постанови № 91 від 20.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.03.2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визначено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

31.03.2026 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, яким просили відмовити у позові у повному обсязі.

04.05.2026 року від представника позивача адвоката Лукинюк В.В. надійшла заява про забезпечення позову, якою просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 80564736 на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 91 від 20.01.2026 року; встановити Київському відділу ДВС у м.Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заборону на здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80564736, відкритому 20.03.2026 року.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення адміністративного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами п.5,6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Предметом позову є скасування постанови № 91 від 20.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за справою про адміністративне правопорушення.

З матеріалів вбачається, що на даний момент державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мацей Олександром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження № 80564736 від 20.03.2026 року з примусового виконання постанови, яку позивач оскаржує в суді.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, свідчить про наявність дійсного спору між учасниками справи, а заходи забезпечення позову є співмірними із вимогами, які заявлені позивачем.

Оскільки правомірність (неправомірність) прийняття оскаржуваної постанови відповідачем буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, стверджувати на даний час про це неможливо, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови.

Згідно ч. 1 ст. 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Приймаючи до уваги, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, а також те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків, а також те, що вжитий вид забезпечення позову має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови.

Суд наголошує, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану постанову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, але частково шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 80564736, відкритому 20.03.2026 року, в решті вимог про встановлення Київському відділу ДВС у м.Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заборону на здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80564736, відкритому 20.03.2026 року, суд відмовляє, оскільки вони є тотожними з первісними вимогами.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 150-154, 156, 241-243, 248, 294 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лукинюк Володимира Васильовича про забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду, визнання протиправною та скасування постанови про накладенняадміністративного стягнення - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 80564736, відкритому державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Мацей Олександром Анатолійовичем на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 91 від 20.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за справою про адміністративне правопорушення - до розгляду справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 14.05.2026 року.

Суддя Гниличенко М. В.