Справа № 520/5178/26
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 р. № 520/5178/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) до Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області (код 34328904, вул. Максима Шелеханя, буд. 72, м. Балаклія, Харківська обл., 64207) про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- стягнути кошти з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «БАЛАКЛІЙСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» БАЛАКЛІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (податковий номер 34328904) з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 3 166 894,25 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що КП «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Харківській області.

Позивач посилається на те, що позивач має податковий борг перед бюджетом та відповідно до положень Податкового кодексу України підприємством не сплачені у встановлений строк узгоджені суми грошових зобов`язань.

Як зазначено у позовній заяві, податковий борг відповідача виник ще у 2007 році, у зв`язку з чим КП «Балаклійські теплові мережі» БМРХО були сформовані та направлені податкові вимоги №1/85 від 12.11.2007 та №2/96 від 12.11.2007, які у судовому порядку не оскаржувалися та не втратили юридичної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №520/9443/2020 було задоволено адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 43143704) до комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (місцезнаходження: вул. Алієва, буд. 72, м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, ідентифікаційний код - 34328904) про стягнення податкового боргу.

Стягнуто до бюджету України з розрахункових рахунків комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" (місцезнаходження: вул. Алієва, буд. 72, м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, ідентифікаційний код - 34328904) суму податкового боргу в загальному розмірі 1197690 (один мільйон сто дев`яносто сім тисяч шістсот дев`яносто) грн 00 коп.

Рішення суду набрало законної сили.

Під час розгляду вказаної справи №520/9443/2020, судом встановлено, що у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання податковим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу № 1/85 від 12.11.2007, яка отримана підприємством 12.11.2007.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Харківській області № 19461/10/20-40-51-07-15 від 22.05.2020 податковий борг з моменту направлення першої податкової вимоги № 1/85 від 05.10.2007 та другої податкової вимоги № 2/96 від 12.11.2007 не переривався.

Згідно даних облікової картки платника податків у комунального підприємства Балаклійської районної ради "Балаклійські теплові мережі" наявний податковий борг з податку на додану вартість в загальному розмірі 1197690,00 грн, який на час розгляду справи №520/9443/2020 не сплачено.

Крім того, на підтвердження наявності податкового боргу у справі, що розглядається, позивачем надано, зокрема, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо відповідача, розрахунок суми податкового боргу, інтегровану картку платника податків, податкові декларації з податку на додану вартість та квитанції про їх прийняття контролюючим органом.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що позивачем не надано належних доказів дотримання вимог статті 95 Податкового кодексу України, а саме доказів здійснення заходів щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів та продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Також відповідач посилався на те, що відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України контролюючий орган мав можливість здійснити стягнення коштів за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду, однак доказів вжиття таких заходів позивачем не надано.

Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів дотримання вимог пункту 131.2 статті 131 ПК України щодо черговості зарахування сплачених коштів у рахунок податкових зобов`язань, штрафних санкцій та пені.

Відповідач також вказував, що примусове списання коштів з рахунків підприємства вже здійснювалось на підставі рішень ГУ ДПС у Харківській області від 18.10.2023 №714/4-2040 та від 20.01.2025 №64/4-2040, при цьому, на думку відповідача, подальше нарахування пені є неправомірним.

На поданий відзив позивачем подано додаткові пояснення від 25.03.2026 №5605/5/20-40-13-04-05, у яких ГУ ДПС у Харківській області зазначило, що податковий борг відповідача існує безперервно з 2007 року, податкові вимоги є чинними та не оскарженими, а предметом даної справи є, зокрема, суми, донараховані контролюючим органом за податковими повідомленнями-рішеннями та пеня, нарахована відповідно до статті 129 ПК України.

У свою чергу, відповідачем подано додаткові пояснення від 26.03.2026, в яких останній підтримав доводи відзиву та зазначив, що позивачем не доведено дотримання порядку погашення податкового боргу, передбаченого Податковим кодексом України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань у випадку, коли дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 58.1 ст.58 ПК України встановлено, що еонтролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;

наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 58.2 ст.58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України та складають 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Не сплачені платником податків, у встановлений строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини закріплено також у п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. ( п. 95.4 ст. 95 ПК України).

Порядок нарахування пені визначено приписами статті 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно п.п. 129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України встановлено, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

За п.п. 129.1.4 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

Згідно п.п. 129.1.5 п.129.1 ст.129 ПК України нарахування пені розпочинається: у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів.

У відповідності до п. 129.4 ст. 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Аналіз наведених норм права та встановлених судом обставин справи свідчить про наявність у відповідача податкового боргу, який є узгодженим, у встановлені законом строки не сплаченим та таким, що підлягає стягненню у судовому порядку.

Судом встановлено, що податковий борг КП «Балаклійські теплові мережі» Балаклійської міської ради Харківської області існує тривалий час та не переривався з моменту направлення платнику податків податкових вимог №1/85 від 12.11.2007 та №2/96 від 12.11.2007, що підтверджується матеріалами справи, а також встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі №520/9443/2020, яке набрало законної сили.

При цьому під час розгляду справи №520/9443/2020 судом вже було встановлено факт вручення відповідачу податкової вимоги №1/85 від 12.11.2007 та наявність у відповідача податкового боргу, який на той час також не був сплачений.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи.

Отже, обставини щодо існування податкового боргу відповідача, направлення та чинності податкових вимог, а також безперервності податкового боргу з 2007 року є встановленими судовим рішенням, яке набрало законної сили, та повторному доказуванню не підлягають.

Крім того, на підтвердження наявності податкового боргу у справі, що розглядається, позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо відповідача, розрахунок суми податкового боргу у ІКС «Податковий блок» станом на 11.03.2026, інтегровані картки платника податків, податкові декларації з податку на додану вартість та квитанції про їх прийняття контролюючим органом.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку суми податкового боргу, станом на 11.03.2026 за КП «Балаклійські теплові мережі» БМРХО обліковується податковий борг у загальному розмірі 3 166 894,25 грн.

Також матеріалами справи підтверджується, що податковий борг сформовано, зокрема, за рахунок самостійно задекларованих відповідачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, які не були сплачені у встановлені законодавством строки.

Надані позивачем копії податкових декларацій та квитанцій №2 підтверджують прийняття відповідної звітності контролюючим органом.

Суд звертає увагу, що доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень, податкових вимог або доказів сплати визначених сум податкового боргу матеріали справи не містять.

Надаючи оцінку доводам відповідача щодо недотримання позивачем вимог статті 95 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган після направлення податкової вимоги та спливу визначеного законом строку має право звернутися до суду із позовом про стягнення коштів з рахунків платника податків.

Як встановлено судом, податкові вимоги №1/85 від 12.11.2007 та №2/96 від 12.11.2007 були сформовані та направлені відповідачу, а податковий борг після їх направлення не переривався.

Відтак, передбачені пунктом 95.2 статті 95 ПК України умови для звернення контролюючого органу до суду дотримані.

Доводи відповідача про те, що позивач повинен був надати докази продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, суд вважає необґрунтованими, оскільки норми статті 95 ПК України не ставлять право контролюючого органу на звернення до суду із позовом про стягнення коштів з рахунків платника податків у залежність від попереднього здійснення продажу майна боржника.

При цьому процедура продажу майна у податковій заставі є окремим заходом погашення податкового боргу, який застосовується у разі недостатності коштів платника податків.

Також суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивач мав застосувати процедуру, передбачену пунктом 95.5 статті 95 ПК України, без звернення до суду.

Суд зазначає, що положення пункту 95.5 статті 95 ПК України надають контролюючому органу право на позасудове стягнення у визначених законом випадках, однак не позбавляють його права звернутися до суду із позовом про стягнення податкового боргу відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України.

Отже, факт наявності у контролюючого органу альтернативного способу стягнення податкового боргу не свідчить про неправомірність звернення до суду із відповідним позовом.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем черговості зарахування коштів, визначеної пунктом 131.2 статті 131 ПК України, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів неправильного розподілу сплачених коштів контролюючим органом або доказів погашення податкового боргу у повному обсязі.

Натомість надані позивачем інтегровані картки платника податків та розрахунок податкового боргу підтверджують наявність у відповідача непогашеного податкового боргу станом на час розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що примусове списання коштів з рахунків підприємства вже здійснювалося на підставі рішень ГУ ДПС у Харківській області від 18.10.2023 №714/4-2040 та від 20.01.2025 №64/4-2040, також не спростовують наявності податкового боргу, оскільки сам факт вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу не свідчить про його повне погашення.

При цьому відповідачем не надано суду доказів того, що після здійснення вказаних заходів податковий борг був погашений у повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про неправомірність нарахування пені, суд зазначає, що відповідно до приписів статті 129 ПК України пеня нараховується за кожний календарний день прострочення сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача непогашеного узгодженого податкового зобов`язання, а тому нарахування пені є наслідком прострочення виконання податкового обов`язку та відповідає вимогам статті 129 ПК України.

Доказів протиправності здійсненого позивачем розрахунку пені або власного контррозрахунку відповідачем до суду не надано.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Харківській області є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495, вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057) до Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області (код 34328904, вул. Максима Шелеханя, буд. 72, м. Балаклія, Харківська обл., 64207) про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки задовольнити.

Стягнути кошти з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «БАЛАКЛІЙСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» БАЛАКЛІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (податковий номер 34328904) з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 3 166 894,25 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 травня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях