Справа № 420/22668/25
Суддя: Дегтярьова С.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/22668/25

Суддя першої інстанції - Іванов Е.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Дегтярьової С.В.,

суддів Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року про залишення адміністративного позову без розгляду у справі №420/22668/25 за адміністративним позовом Херсонської обласної прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Херсонської обласної прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо невжиття заходів із скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0710;

- зобов`язати Головне Управління Держгеокадастру у Херсонській області скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0710.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року адміністративний позов Херсонської обласної прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю у прокурора підстав для представництва інтересів держави, а отже, і права на звернення до суду, що є перешкодою для розгляду справи по суті.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року, звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Апелянт вказав, що звернення до суду з позовною заявою здійснюється як захід прокурорського реагування для захисту інтересів держави, оскільки уповноважений орган для захисту законних інтересів держави відсутній. У зв`язку із цим адміністративний позов подано прокурором самостійно та внаслідок чого прокурор набув статусу позивача, про що зазначено у позовній заяві.

Просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

15 квітня 2026 року недоліки усунуто.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року відкрите апеляційне провадження.

30 квітня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

07 травня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

20 квітня 2026 року надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області вказало, що ним не було допущено протиправної бездіяльності, оскільки передумов, визначених законодавством для виникнення у них обов`язку щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, у даному конкретному випадку, не виникло, а тому підстави звернення до суду з позовом відсутні.

Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст.5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Правовий статус прокурора визначено Конституцією України та Законом України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 4-5 ст.53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Загальні підходи до підстав представництва прокурором інтересів держави в адміністративному судочинстві були сформульовані Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17. У цій постанові Суд звернув увагу, що зміст п.3 ч.1 ст.131-1 щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

У згадуваній вище постанові від 25 квітня 2018 року у справі №806/1000/17 Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

(1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

(2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку підставою для дій прокурора є свідома бездіяльність або неналежне виконання повноважень відповідним органом. Захист інтересів держави має здійснюватися насамперед цими органами, а прокурор виконує субсидіарну роль, оскільки захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У постанові від 11 серпня 2020 року по справі №802/208/17-а Верховний Суд дійшов висновку, що забезпечення законності (дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю) на відповідній території є завданням саме Держгеокадастру.

У разі виявлення прокурором ознак, які свідчать про порушення закону, що зачіпає інтереси держави, прокурор звертається до відповідного територіального органу Держгеокадастру, до сфери повноважень якого входить контроль та реагування на виявлені порушення закону, для вжиття відповідних заходів, серед яких може бути і звернення до суду з позовом.

Якщо зазначений орган, котрий отримав звернення прокурора, протягом розумного строку не вживають відповідних заходів на захист інтересів держави, або здійснюють їх неналежно, прокурор, з`ясувавши причини та умови, що цьому сприяли, як виняток, може звернутися до суду на захист інтересів держави.

Колегія суддів вивчила матеріали справи та дійшла наступного висновку.

У спірних правовідносинах наявний компетентний орган, до повноважень якого належить реалізація державної політики у сфері земельних відносин, ведення Державного земельного кадастру, а також здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, ним є - Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль):

а) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за:

- додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

- додержанням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

- веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про земельні ділянки та їх використанням;

- вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотання щодо:

- приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель.

Колегія суддів бере до уваги той факт, що матеріали справи містять письмові звернення прокурора до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з вимогою скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, тобто до органу, який має компетенцію у цьому питанні.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області відмовилось здійснити таке скасування.

Натомість суд першої інстанції вказав на відсутність у матеріалах справи таких доказів не надавши їм оцінки та оцінки цим правовідносинам на предмет наявності легітимних повноважень для звернення прокурора до суду: рішення суду першої інстанції висновку з цього приводу не містить.

Колегія суддів наголошує на тому, що аналіз вказаного листування між прокурором та Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області з приводу скасування реєстрації земельної ділянки було необхідним при встановлення наявності підстав для прийняття ухвали про залишення позову без розгляду, чого судом першої інстанції здійснено не було.

Дані обставини свідчать про передчасність висновку суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

За правилами ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 2, 5, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонської обласної прокуратури задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року - скасувати.

Справу №420/22668/26 за адміністративним позовом Херсонської обласної прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв