Справа № 420/24621/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/24621/25

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Дата і місце ухвалення: 29.12.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Тарновецького І.І.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський шинний термінал» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський шинний термінал» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, ДПС України, в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №234 від 10.05.2024р., складеної та поданої на реєстрацію ТОВ «Одеський шинний термінал», в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №234 від 10.05.2024р., подану на реєстрацію ТОВ «Одеський шинний термінал», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного надходження вказаної накладної.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №234 від 10.05.2024р., складеної та поданої на реєстрацію ТОВ «Одеський шинний термінал», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №234 від 10.05.2024р., подану на реєстрацію ТОВ «Одеський шинний термінал», в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного надходження вказаної накладної.

Стягнуто на користь ТОВ «Одеський шинний термінал» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 29.12.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «Одеський шинний термінал».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що згідно квитанції №1 до податкової накладної від №234 від 10.05.2024р, документ прийнято, реєстрацію податкової накладної зупинено. Позивачем подано до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку повідомлення від 26.06.2025р. №312 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Відповідно до квитанції №2 повідомлення від 26.06.2025р. не прийнято до розгляду: по ПН/РК податкової накладної №234 від 10.05.2024р. порушено терміни, визначені пунктом 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019р. №520. Таким чином, оскільки податковий орган не отримав у встановлений нормативно-правовими актами термін підтверджуючі документи, відповідно не міг надати їм оцінку та був позбавлений можливості прийняти рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних. Товариством не дотримано процедури, передбаченої нормативно-правовими актами, з метою прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у відповідний період ТОВ «Одеський шинний термінал» знаходилось у переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Посилається апелянт і на те, що суд першої інстанції, зобов`язавши ДПС України зареєструвати податкову накладну №234 від 10.05.2024р., перебрав на себе передбачені законом повноваження податкового органу, який не здійснював перевірку наданих товариством первинних документів, тим самим вийшов за межі повноважень і не діяв як суд, встановлений законом, у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Не погоджується апелянт і з проведеним судом першої інстанції розподілом судових витрат у справі, зокрема, витрат на правничу допомогу. Зазначає, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка її не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому стягнутий з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «Одеський шинний термінал» розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. є завищеним.

ТОВ «Одеський шинний термінал» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що подання платником пояснень за межами 365-ти денного строку спричинено саме внаслідок протиправних бездіяльності та рішень відповідача; неприйняття відносно спірної податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, жодного рішення призводить до невизначеності її статусу, а тому суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення. Відповідність ТОВ «Одеський шинний термінал» пункту 8 Критеріїв ризиковості була встановлена ГУ ДПС в Одеській області в результаті виявлення постачання товариством товарів (послуг) на користь ТОВ «Нікспецтранс», , щодо якого було прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. Тобто, єдиною підставою для віднесення позивача до переліку ризикових платників податку стали господарські операції з постачання товарів та послуг іншому контрагенту ТОВ «Нікспецтранс». Реєстрація ж спірної податкової накладної була зупинена виключно на тій підставі, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024р. у справі №420/23350/24 визнано протиправним та скасовано рішення від 16.05.2024р. №9723 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Одеській області виключити ТОВ «Одеський шинний термінал» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості. Тільки 10.06.2024р. Комісія ГУ ДПС в Одеській області виключила товариство з переліку ризикових платників. Будь-якого іншого критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної, в квитанції зазначено не було. Позивач обґрунтовано розраховував, що спірна податкова накладна №234 від 10.05.2024р. буде зареєстрованою автоматично і не подавав повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо зупинених накладних після набуття ознак ризиковості податкових накладних, розуміючи, що ризиковий стан товариства призведе до відмови в реєстрації податкових накладних. Втім, після виключення ТОВ «Одеський шинний термінал» з переліку платників податків, які відповідають ознакам ризиковості (10.06.2025р.), спірна податкова накладна так і не була автоматично зареєстрована. У зв`язку з цим, ТОВ «Одеський шинний термінал» скористалося своїм правом на подання пояснень одразу як це стало можливим та подало до контролюючого органу повідомлення з поясненнями щодо суті господарської операції та копії документів, які підтверджують правомірність виписки податкової накладної. Разом з тим, Комісією регіонального рівня не було прийнято відповідного рішення про реєстрацію податкової накладної або про відмову в такій реєстрації. Відповідачем не вказано, що наданих позивачем разом з поясненнями копій документів недостатньо для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної, їх навіть не прийнято до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Одеський шинний термінал» заявило клопотання про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області на його користь витрати на професійну у розмірі 10 000,00 грн., понесені на стадії апеляційного розгляду справи.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Одеський шинний термінал» зареєстровано як юридичну особу 02.03.2018р.

Зареєстрованими видами діяльності товариства є Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний) (КВЕД 45.32), Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (КВЕД 45.20), Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД 45.31).

11.03.2024р. між ТОВ «Одеський шинний термінал», як постачальником, та ТОВ «КРІСТАЛ АЛЬЯНС ТРЕЙД», як покупцем, укладено договір поставки товару №ОШТ-0093, за умовами якого Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити Покупцю Товар (шини, диски, акумуляторні батареї до транспортних засобів, інші запасні частини) в асортименті, кількості та за ціною в українській гривні, що узгоджується сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, чи в усній формі, а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити його на умовах даного Договору.

На виконання умов вказаного договору позивач 10.05.2024р. поставив ТОВ «КРІСТАЛ АЛЬЯНС ТРЕЙД» товар:

шина 385/65R22.5 Blacklion BT180 164K Прицеп у кількості 6 шт.,

шина 315/70R22.5 Blacklion BD175 154/150L у кількості 4 шт.,

диск колісний 22.5*11.75/281/335/10/M22/120/ДК у кількості 1 шт. на загальну суму 149 514,00 грн., у т.ч. ПДВ 24 919,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №4065 від 10.05.2024р.

За правилом першої події відвантаження товару, яке мало місце 10.05.2024р., ТОВ «Одеський шинний термінал» сформувало податкову накладну №234 від 10.05.2024р. на загальну суму 149 514,00 грн., у т.ч. ПДВ 24 919,00 грн., яку 18.06.2024р. надіслало на реєстрацію в ЄРПН.

18.06.2024р. реєстрація вказаної накладної була зупинена контролюючим органом, з посиланням на те, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).

Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів за переліком, зазначеним в п.5 Порядку №520, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідність позивача пункту 8 критеріїв ризиковості була встановлена ГУ ДПС в Одеській області в результаті виявлення постачання ТОВ «Одеський шинний термінал» товарів (послуг) на користь ТОВ «Нікспецтранс», , щодо якого було прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024р. у справі №420/23350/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2025р., визнано протиправним та скасовано рішення від 16.05.2024р. №9723 про відповідність ТОВ «Одеський шинний термінал» критеріям ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості.

Контрагент позивача, постачання на користь якого слугувало підставою для віднесення позивача до ризикових платників, ТОВ «Нікспецтранс» також оскаржив прийняті відносно нього два рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2024р. по справі №400/6256/24, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024р., визнано протиправним та скасовано рішення №19026 від 25.06.2024р. про відповідність ТОВ «Нікспецтранс» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Миколаївській області виключити ТОВ «Нікспецтранс» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.01.2025р. по справі №400/11672/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2025р., визнано протиправним та скасовано рішення від 26.11.2024р. №31278 про відповідність ТОВ «Нікспецтранс» п.8 Критеріїв ризиковості платника податку та зобов`язано ГУ ДПС в Миколаївській області виключити ТОВ «Нікспецтранс» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

10.06.2025р. Комісія виключила ТОВ «Одеський шинний термінал» з переліку ризикових платників податку.

26.06.2025р. ТОВ «Одеський шинний термінал» направило Комісії ГУ ДПС в Одеській області повідомлення №312 про подання пояснень та копій документів для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної №234 від 10.05.2024р., реєстрацію якої було раніше зупинено.

До вказаних пояснень позивач, серед іншого, додав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.12.2024р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2025р., якими підтверджено протиправність рішення ГУ ДПС щодо включення позивача до переліку ризикових платників податку.

Того ж дня, товариство отримало квитанцію №2, згідно якої Повідомлення від 26.06.2025р. №312 не прийнято до розгляду через порушення по ПН/РК від 10.05.2024р. №234 термінів, визначених п.6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019р. №520.

Вважаючи протиправною бездіяльність Комісії щодо неприйняття рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної №234 від 10.05.2024р., ТОВ «Одеський шинний термінал» оскаржило її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, виходив з того, що при наявності судових рішень щодо скасування рішень Комісії про відповідність як ТОВ «Одеський шинний термінал», так і його контрагента ТОВ «Нікспецтранс» критеріям ризиковості платників податків, Головне управління ДПС в Одеській області, всупереч вимог п.6, п.6-1 Порядку №1165, при виключенні позивача з переліку платників, що відповідають критеріям ризикових платників податків, автоматично не здійснило реєстрацію спірної податкової накладної.

За наведених обставин, за висновками суду, наявні підстави для зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №234 від 10.05.2024р., подану на реєстрацію ТОВ «Одеський шинний термінал», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019р. №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

У відповідності до пункту 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, визначеним вказаною нормою.

Пунктами 4, 5 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Пункт 8 таким критерієм визначає наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165 (в редакції, чинній на дату направлення податкової накладної на реєстрацію) у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п.6-1 Порядку №1165 (в редакції, станом на дату виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку) у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, поданих платником податку для підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку, або прийняття комісією центрального рівня рішення про задоволення скарги та скасування рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, наступного робочого дня після дати прийняття такого рішення підлягають автоматичній реєстрації податкові накладні/розрахунки коригування, якщо одночасно виконуються такі умови:

реєстрацію таких податкових накладних/розрахунків коригування зупинено на підставі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з рішеннями, прийнятими починаючи з дати останнього включення платника податку в перелік платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку;

дата подання для реєстрації в Реєстрі таких податкових накладних/розрахунків коригування припадає на період, що не перевищує 180 днів до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку або рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якщо щодо такого рішення комісією центрального рівня задоволено скаргу та скасовано рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

на початок операційного дня, протягом якого здійснюється така автоматична реєстрація в Реєстрі, операції в таких податкових накладних/розрахунках коригування не відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій згідно з додатком 3 та стосовно платника податку відсутнє чинне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;

щодо таких податкових накладних/розрахунків коригування платника податку комісією регіонального рівня не прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520;

у день такої автоматичної реєстрації в Реєстрі наявна сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати такі податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 або 200-1.9 статті 200-1 Кодексу.

В контексті наведеного, можна зробити висновок, що пункт 6 та 6-1 Порядку №1165 містять імперативну норму, яка прямо передбачає обов`язок комісії наступного робочого дня після виключення платника податку з ризикових, автоматично зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування, без надання платником податків пояснень та/чи додаткових документів.

Як вже зазначалося колегією суддів, 10.06.2025р. Комісія виключила ТОВ «Одеський шинний термінал» з переліку ризикових платників податку.

Таким чином, наступного робочого дня після виключення платника податку з ризикових, тобто 11.06.2025р., контролюючий орган повинен був автоматично зареєструвати податкову накладну №234 від 10.05.2024р. без надання пояснень та/чи додаткових документів.

Такі дії відповідачем вчинено не було, що є протиправною бездіяльністю останнього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2022 року у справі №9901/276/19 вказано, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Водночас, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Отже, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень, за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Оскільки, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Комісією регіонального рівня до теперішнього часу не прийнято, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській щодо невинесення рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації спірної податкової накладної є протиправною.

Згідно п.19, п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

З огляду на вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №234 від 10.05.2024р.

Що ж до посилань апелянта на те, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУ ДПС в Одеській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» . гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Питання, пов`язані із визначенням розміру витрат на правничу допомогу, унормовані статтею 134 КАС України.

Так, статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При зверненні до суду першої інстанції ТОВ «Одеський шинний термінал» просило стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на його корись 20 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, в підтвердження понесення яких товариство надало:

копію договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024р., укладеного з адвокатом Гершман Людмилою Володимирівною;

додаткову угоду від 02.07.2025р. №3 до договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024р., у якій погодили, що гонорар адвоката за договором складається з фіксованої суми в розмірі 20000 грн за надання правничої допомоги, що включає: аналіз первинних документів, наданих клієнтом; аналіз чинного законодавства та судової практики з приводу спірних правовідносин; - надання правових консультацій щодо збору необхідної інформації, документів, які мають значення для вирішення спору; формування правової позиції; складання процесуальних документів (позовна заява, відповідь на відзив, письмові пояснення тощо); подача процесуальних документів до суду (у тому числі через Електронний суд);

акт наданих послуг від 15.09.2025р. до договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024р.

Варто зазначити, що представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи.

Дослідивши зміст наданих адвокатом доказів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат, пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу, у даному випадку є 5000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки, на думку суду, таке відшкодування є справедливим і обґрунтованим, а також співмірним зі складністю справи та витраченим адвокатом часом.

До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі не становить надмірний тягар для відповідача.

Колегія суддів наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області зводяться лише до того, що позивачем не доведено співмірність понесених витрат з критеріями, визначеними частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Однак, частиною 6 статті 134 КАС України, передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що і було зроблено судом першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позову ТОВ «Одеський шинний термінал», а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Одеський шинний термінал» заявило клопотання про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області на його користь документально підтверджені понесені витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи у розмірі 10 000,00 гривень.

В підтвердження понесення витрат у заявленому до стягнення розмірі товариством надано до суду апеляційної інстанції, окрім договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024р., який ним надавався до суду першої інстанції, додаткову угоду до вказаного договору №04/02 від 04.02.2026р., пунктом 1 якої сторони погодили, що гонорар Адвоката за Договором та даною Додатковою угодою складається з фіксованої суми в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп. за надання правничої допомоги, що включає: аналіз апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2025р. у справі №420/24621/25; формування правової позиції та аналіз судової практики; складання процесуальних документів (відзиву на апеляційну скаргу, тощо); подача процесуальних документів (відзив, тощо) до суду.

Також, позивачем надано до суду акт наданих послуг №05/02 від 05.02.2026р. до договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024р., яким Адвокат засвідчив надання послуг відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги №01/07/2024 від 01.07.2024р. та додаткової угоди №04/02 від 04.02.2026р. до нього щодо представництва інтересів Клієнта у П`ятому апеляційному адміністративному суді у зв`язку з розглядом справи №420/24621/25 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2025р. Адвокат підтвердив надання наступних послуг: аналіз апеляційної скарги; формування правової позиції та аналіз судової практики; складання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області та його подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду (через Електронний суд). Загальна сума гонорару Адвоката за даною Угодою становить 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Клієнт, підписуючи вказаний акт погоджується, що правнича допомога надана в повному обсязі, належним чином, підтверджує, що претензій до якості наданих послуг не має.

Колегія суддів враховує, що визначення вартості роботи адвоката є питанням, яке погоджується сторонами при укладенні договору про надання правової допомоги та залежить, в тому числі, від професійних здібностей та досвіду адвоката, що впливає на оцінку її вартості, фінансового стану сторони у справі та значення справи для цієї сторони.

Дослідивши надані матеріали колегія суддів доходить висновку, що ними підтверджено понесені ТОВ «Одеський шинний термінал» витрати на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи.

Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами на стадії апеляційного розгляду справи, в порядку частини шостої статті 134 КАС України, Головне управління ДПС в Одеській області не надало.

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Наведений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019р. у справі №815/1479/18, від 15.07.2020р. у справі №640/10548/19, від 18.05.2022р. у справі №640/4035/20, від 16.06.2022р. у справі №380/4759/21, від 13.03.2025р. у справі №275/150/22.

Також, у постанові Верховного Суду від 13.05.2021р. у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України щодо ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, який полягає в наступному:

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

За таких обставин, враховуючи сталу практику Верховного Суду щодо відсутності у суду повноважень на здійснення за власною ініціативою оцінки співмірності заявлених до відшкодування сум витрат на професійну правничу допомогу без наявності відповідного клопотання сторони про це, приймаючи до уваги відсутність клопотання Головного управління ДПС в Одеській області про зменшення судових витрат через їх неспівмірність, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., понесених ТОВ «Одеський шинний термінал» на стадії апеляційного розгляду справи.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року - без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський шинний термінал» () судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді І.І. Тарновецький О.А. Шевчук