Справа № 320/25382/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 травня 2026 року

м. Київ

справа № 320/25382/24

адміністративне провадження № К/990/15657/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О. О.,

суддів: Васильєвої І. А., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 320/25382/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соіл Енерджи» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Соіл Енерджи» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 14 лютого 2024 року № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3 391 538,00 грн;

- від 14 лютого 2024 року № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 2 993 253,00 грн;

- від 14 лютого 2024 року № 2, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 півріччя 2023 року на суму 7 586 490,00 грн;

- від 14 лютого 2024 року № 2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2023 року в сумі 742 686,00 грн;

- від 14 лютого 2024 року № 2, яким застосовано штраф в суми 3 400,00 грн

- від 13 лютого 2024 року № 3, яким застосовано штрафні санкції за платежем - пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 125 054,38 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року позов задоволено.

Постановою Шостий апеляційний адміністративний суд від 26 січня 2026 року рішення Київський окружний адміністративний суд від 12 березня 2025 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Соіл Енерджи» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14 лютого 2024 року № 2 на суму 625 750,00 грн (з яких 500 600,00 грн - за податковим зобов`язанням та 125 150,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями) та № 2 на суму 540 648,00 грн (за податковим зобов`язанням) - скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення Київський окружний адміністративний суд від 12 березня 2025 року - залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2026 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме, подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням (поважних) причин пропуску такого строку.

Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала про залишення касаційної скарги без руху в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету Головного управління ДПС у м. Києві в підсистемі «Електронний суд» 23 квітня 2026 року о 20:22 год.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, 30 квітня 2026 року до Верховного Суду від скаржника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, заявник зазначив, що вже подавав касаційні скарги до Верховного Суду, однак вони були повернуті. При цьому він наголошує, що первинна касаційна скарга була подана в межах установленого законом строку. Заявник також підкреслив, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права на повторне звернення до суду касаційної інстанції. Посилається на усталену практику Верховного Суду, відповідно до якої строк на касаційне оскарження поновлюється у випадках повторного звернення. На думку заявника вказані обставини є поважними підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Суд установив, що скаржник уже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень у цій справі. Ухвалами Верховного Суду від 09 березня 2026 року та від 31 березня 2026 року касаційні скарги було повернуто як такі, що не містили обов`язкових підстав касаційного оскарження.

Верховний Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним. Клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не може вважатися обґрунтованим, оскільки невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а тому не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Крім того, скаржник мав достатньо часу для приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Строк, що минув з моменту ухвалення постанови суду апеляційної інстанції та виготовлення її повного тексту, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.

Посилання на дослідження судової практики Верховного Суду, само по собі не може слугувати підставою для поновлення процесуального строку, без належного обґрунтування подібності правовідносин.

Також Верховний Суд не приймає до уваги й доводи скаржника щодо подання ним повторної (чергової) касаційної скарги в межах річного строку з дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, з огляду на те, що частина п`ята статті 333 КАС України не змінює загальні строки реалізації особою права на касаційне оскарження, які встановлені статтею 329 КАС України, а є імперативною нормою процесуального закону, яка встановлює для суб`єктів владних повноважень граничний (присічний) строк на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2026 року у справі № 320/25382/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соіл Енерджи» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. А. Васильєва

М. М. Яковенко