Справа № 380/16494/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Енерджі Стар» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Енерджі Стар» (далі ПП «Енерджі Стар», позивач) до Львівської митниці (далі також відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Львівської митниці № UA154 від 05.05.2025 та № UA155 від 05.05.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.05.2025 ПП «Енерджі Стар» отримало від Львівської митниці податкові повідомлення-рішення № UA154 від 05.05.2025 та № UA155 від 05.05.2025, якими митним органом збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 27248,50 грн., в тому числі ПДВ на суму 5449,70 грн. та штрафні санкції на суму 1362,42 грн. Оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті у зв`язку тим, що у товарній підкатегорії розглядається класифікація пальників, які відповідають поняттю паяльна лампа і використовуються, наприклад, для пайки м`яким чи тугоплавким припоєм; для зняття фарби; для запуску напівдизельних двигунів тощо, ці лампи оснащуються або резервуаром для нафти чи іншого рідкого палива, або змінним патроном, заповненим газом. У деяких випадках на наконечник лампи встановлюється паяльник для пайки м`яким припоєм чи таврування або інші пристрої. Враховуючи викладене відповідач вказав, що відповідно до правил 1.6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД пальники газові ручні класифікуються в товарній підкатегорії УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%)». Водночас, позивач вважає, що товар «пальники газові з дуттям ручні» має класифікуватися за кодом 8468 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД як «пальники газові з дуттям ручні». З огляду на викладене, позивач вважає спірні рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 18.08.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішила розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

28.08.2025 за вх. № 69720 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Так, у товарній підкатегорії розглядається класифікація пальників, які відповідають поняттю паяльна лампа і використовуються, наприклад, для пайки м`яким чи тугоплавким припоєм; для зняття фарби; для запуску напівдизельних двигунів тощо. Так, згідно Пояснень до товарної позиції 8205 УКТ ЗЕД включаються (F) паяльні лампи (наприклад, для пайки м`яким чи тугоплавким припоєм; для зняття фарби; для запуску напівдизельних двигунів). Ці лампи оснащуються або резервуаром для нафти чи іншого рідкого 3 палива, або змінним патроном, заповненим газом. У деяких випадках на наконечник лампи встановлюється паяльник для пайки м`яким припоєм чи таврування або інші пристрої. Враховуючи викладене вище, відповідно до правил 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД пальники газові ручні класифікуються в товарній підкатегорії УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10 %). Такий підхід щодо класифікації підтверджується рішеннями прийнятими митними органами України та Рішеннями ВТІ митних органів країн Європейського союзу, наприклад ІТВТІ2021-0001М-274100, PLBTIWIT-2020- 001405, FRBTIFR-BTI-2022 03206. Відтак, з урахуванням вказаних правил класифікації товарів УКТ ЗЕД та пояснень до них, інформації щодо характеристик товару, а також конструкції пальників газових «Carline Auto Accessories L.P.», такий товар слід класифікувати у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10 %).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 3 ч. 3 ст. 345, п. 1 ч. 2 ст. 351, п.п. 1 п. 912 та з урахуванням п. 934 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (зі змінами та доповненнями) відповідно до наказу Львівської митниці від 03.03.2025 №80 проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ПП «Енерджі Стар» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів «пальники газові з дуттям ручні» щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 24.12.2021 №UA209170/2021/102958, від 16.09.2022 №UA209170/2022/071841.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 28.03.2025 №42/25/7.4-19/41301760, яким встановлено порушення ПП «Енерджі Стар» вимог:

- правил №1, №6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, викладеній у додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-ІХ (в редакції, чинній на час здійснення митних оформлень), ч. 1 ст. 257, ст. 278, ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями від 24.12.2021 №UA209170/2021/102958, від 16.09.2022 №UA209170/2022/071841 на загальну суму 27248,50 грн.;

- п.п. «в» п. 185.1 ст. 185, п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями від 24.12.2021 №UA209170/2021/102958, № UA209170/2022/071841 на загальну суму 5449,70 грн. від 16.09.2022.

На підставі висновків акта перевірки прийнято податкові повідомлення рішення від 05.05.2025:

- № UA154, яким визначено грошові зобов`язання за платежем мито на товари на загальну суму 27 248,5 грн, в тому числі: податкові зобов`язання на суму 27248,50 грн. та штрафні санкції на суму 0,00 грн.;

- № UA155, яким визначено грошові зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 6812,12 грн, в тому числі: податкові зобов`язання на суму 5449,70 грн. та штрафні санкції на суму 1362,42 грн.

Податкові повідомлення-рішення № UA154 від 05.05.2025 та №155 від 05.05.2025 було оскаржено ПП «Енерджі Стар» в адміністративному порядку до Державної митної служби України.

Рішенням Державної митної служби України № 1/10-06/13/4334 від 10.07.2025 податкові повідомлення-рішення Львівської митниці №154 від 05.05.2025 та № UA155 від 05.05.2025 були залишені без змін, а скарга ПП «Енерджі Стар» - без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з статтею 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України (надалі ПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 345 МК України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита;

3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Положенням ч. 1 ст. 351 МК України визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Як встановив суд, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 3 ч. 3 ст. 345, п. 1 ч. 2 ст. 351, п.п. 1 п. 912 та з урахуванням п. 934 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України та відповідно до наказу Львівської митниці від 03.03.2025 №80 проведено документальну невиїзну перевірку дотримання ПП «Енерджі стар» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів «пальники газові з дуттям ручні» щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 24.12.2021 №UA209170/2021/102958, від 16.09.2022 №UA209170/2022/071841.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 28.03.2025 №42/25/7.4-19/41301760, яким встановлено порушення ПП «Енерджі стар» вимог:

- правил №1, №6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, викладеній у додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-ІХ (в редакції, чинній на час здійснення митних оформлень), ч. 1 ст. 257, ст. 278, ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями від 24.12.2021 №UA209170/2021/102958, від 16.09.2022 №UA209170/2022/071841 на загальну суму 27248,50 грн.;

- п.п. «в» п. 185.1 ст. 185, п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями від 24.12.2021 №UA209170/2021/102958, № UA209170/2022/071841 на загальну суму 5449,70 грн. від 16.09.2022.

На підставі висновків акта перевірки прийнято податкові повідомлення рішення від 05.05.2025:

- № UA154, яким визначено грошові зобов`язання за платежем мито на товари на загальну суму 27248,5 грн., в тому числі: податкові зобов`язання на суму 27248,50 грн. та штрафні санкції на суму 0,00 грн.;

- № UA155, яким визначено грошові зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 6812,12 грн., в тому числі: податкові зобов`язання на суму 5449,70 грн. та штрафні санкції на суму 1362,42 грн.

Водночас, суд вказує на те, що єдиною підставою для прийняття акту перевірки та винесення оскаржених рішень є віднесення відповідачем ввезеного товару до товарної позиції УКТ ЗЕД.

Статтею 67 МК України визначено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

В силу абз. 1 ч. 5 ст. 69 МК України для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Порядок роботи відділу митних платежів підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (далі - Порядок №650, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

За змістом п. 3 розділу І Порядку №650 класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 4 розділу III Порядку №650 визначено, що контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу;

відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Пунктами 5, 6 розділу III Порядку №650 визначено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Відповідно до п. п. 8, 9 розділу ІІІ Порядку №650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Взяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу. Результати досліджень доводяться до підрозділу митного органу, який ініціював процедуру взяття проб (зразків) товарів.

У силу п. 1 ч. 1 ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника (ч. 2 ст. 356 МК України).

Слід зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Між сторонами цієї справи виник спір щодо правомірності рішень митного органу про визначення коду товарів згідно з УКТ ЗЕТ.

При цьому, код товару згідно з УКТ ЗЕД визначається декларантом або митним органом при здійсненні митного контролю у випадку помилкового встановлення декларантом коду товарів.

Згідно доводів позивача, товар - пальник газовий з дуттям ручний, щодо якого митний орган визначив код за УКТ ЗЕД , - не є лампою паяльною, оскільки обов`язковою складовою частиною паяльної лампи є резервуар для палива.

Товар пальник газовий з дуттям ручний не має резервуару для палива, є іншим технічним виробом, ніж паяльна лампа, має інші технічні характеристики та інше функціональне призначення.

Позивач вказує, що товар пальник газовий з дуттям, ручний, придатний для паяння м`якими та твердими припоями, які працюють за допомогою газу зварювальний (газовий) було поставлено позивачу ПП «Енерджі Стар» постачальником Компанією Storm Group у стані, готовому та придатному для подальшого використання за функціональним призначенням, що підтверджується МД від 24.12.2021 № UA209170/2021/102958 та долученими до неї товаросупровідними документам, а саме: контрактом поставки №ES2017/06/02-1 від 02.06.2017, інвойсом від 22.12.2021 № Е2021/12-162, сертифікатом про походження товару № PL/MF/AN 0362815 від 22.12.2021, СMR, експортною декларацією №21PL402010Е2007700 від 22.12.2021 тощо та МД від 16.09.2022 №UA209170/2022/071841 до неї та долученими товаросупровідними документам, а саме: контрактом поставки №ES2017/06/02-1 від 02.06.2017, інвойсом від 14.09.2022 № ES2022/09-182, сертифікатом про походження товару № PL/MF/AN 0390574 від 14.09.2022, CMR, експортною декларацією MRN 22PL402010E1595177 від 14.09.2022.

Товар пальник зварювальний (газовий) надійшов на митну територію України завершеним та зібраним, у комплектному вигляді.

Окрім цього, позивач вказує, що висновок, що пальники газові з дуттям ручні за своїми характеристиками відповідають характеристикам товарної підкатегорії УКТЗЕД , підтверджується висновком експерта Стецика Юрія Михайловича за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження від 08.08.2025 № 0508/2.14.09.2022, відповідно до змісту якого співставляючи характеристики, які наведені в довідкових, технічних та інших документах, Інтернет джерел, щодо товару: пальники газові згідно переліку, які поставляються на територію України ПП «Енерджі Стар» з характеристиками Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності та Поясненнями до них, встановлено, що за своїми характеристиками, властивостями і сукупністю товар, пальники газові, які поставляються на територію України ПП «Енерджі Стар», відповідає характеристикам товарної підкатегорії: 8468 100000 пальники газові з дуттям, ручні. Вищезазначене випливає з того, що у поясненнях до товарної підкатегорії 8468 10 00 00 - пальники газові з дуття ручні.

Відповідно до Закону України «Про митний тариф України» при імпорті товару з кодом УКТ ЗЕД митний тариф становить 5%.

Таким чином, ставка митного тарифу становить однаковий розмір - 5%, для товару що належить до двох товарних підпозицій за УКТ ЗЕД:

товарної підпозиції , яку самостійно визначиив позивач, та товарної підпозиції , яку визначено висновком експерта Стецика Юрія Михайловича.

При митному оформленні імпорту товару газовий з дуттям, ручний, позивач мав сплатити митний тариф в розмірі 5%.

Згідно зі ст. 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної: категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Пунктами 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Закону України "Про Митний тариф України" встановлено, що назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД;

для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, зі урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Зазначеними вище правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару.

Тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару.

Таким чином,суд погоджується із твердженнями позивача про те, що товар пальники газові з дуттям, ручні, має класифікуватися за кодом 8468 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД як «пальники газові з дуттям, ручні».

Слід вказати, що митний орган у відзиві на позовну заяву зазначає, що вирішальним чинником для визначення коду УКТ ЗЕД товару є відсутність пристрою для підведення двох газів до наконечника, який має два вихідних отвори, концентричні або розташовані поруч один з одним.

При цьому відповідач посилається на Пояснення до товарної позиції 8468.

Так, у поясненнях до Української класифікації товарів Зовнішньоекономічної діяльності, затверджених Наказом Державної Митної служби України від 14.12.2022 №543, наведено пояснення до товарної позиції 8468.

У поясненнях зазначено, що до товарної позиції 8468 включаються: «(І) Апарати для обробки металу і т.п., що працюють на газу», «(II) Апарати для зварювання термопластмас, що працюють на газу», «(III) Машини та апарати для зварювання, крім апаратів, що працюють на газу».

У поясненнях зазначено, що пристрій для підведення двох газів до наконечника, який має два вихідних отвори, концентричні або розташовані поруч один з одним, мають всі апарати класу:

«(І) Апарати для обробки металу і т.п., що працюють на газу».

Однак для товарів :

«(II) Апарати для зварювання термопластмас, що працюють на газу»,

«(III) Машини та апарати для зварювання, крім апаратів, що працюють на газу» в Поясненнях не міститься обов`язкового елементу - пристрою для підведення двох газів до наконечника, який має два вихідних отвори, концентричні або розташовані поруч один з одним.

Також, слід вказати, що передчасними є посилання відповідача на правило 2 а) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Пояснень до Української класифікації товарів Зовнішньоекономічної діяльності, затверджених Наказом Державної Митної служби України від 14.12.2022 № 543.

Правило 2 а) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД застосовується до некомплектних чи незавершених товарів, а також товарів, поданих нескладеними чи розібраними.

Слід вказати, що товар пальник газовий з дуттям, ручний, придатний для паяння м`якими та твердими припоями, які працюють за допомогою газу зварювальний (газовий) було поставлено позивачу ПП «Енерджі Стар» постачальником Компанією Storm Group у стані, готовому та придатному для подальшого використання за функціональним призначенням, що підтверджується МД від 24.12.2021 № UA209170/2021/102958 та долученими до неї товаросупровідними документам, а саме: контрактом поставки №ES2017/06/02-1 від 02.06.2017, інвойсом від 22.12.2021 № Е2021/12-162, сертифікатом про походження товару № PL/MF/AN 0362815 від 22.12.2021, СMR, експортною декларацією №21PL402010Е2007700 від 22.12.2021 тощо та МД від 16.09.2022 №UA209170/2022/071841 до неї та долученими товаросупровідними документам, а саме: контрактом поставки №ES2017/06/02-1 від 02.06.2017, інвойсом від 14.09.2022 № ES2022/09-182, сертифікатом про походження товару № PL/MF/AN 0390574 від 14.09.2022, CMR, експортною декларацією MRN 22PL402010E1595177 від 14.09.2022.

Натомість, митний орган визначив код товару 8205 60 00 00, що є помилковим.

Враховуючи наведене, податкові повідомлення-рішення відповідача №UA154 від 05.05.2025 та № UA155 від 05.05.2025, винесені у зв`язку з помилковою класифікацією товару, є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

За вимогами ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 1 ст. 139 КАС України визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п. 268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

До матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії:

- договору про надання правової допомоги № б/н про надання правової допомоги від 01.02.2023;

- додаткової угоди № 22 від 01.07.2025 до договору про надання правової допомоги №б_н про надання правової допомоги від 01.02.2023;

- акту приймання-передачі наданих послуг від 24.09.2025 з Договором про надання правової допомоги № б_н від 01.02.2023.

На виконання умов ПП «Енерджі Стар» та Адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» для підтвердження обсягу наданої правової допомоги та фактичної вартості таких послуг, складено відповідний документ - Акт приймання-передачі наданих послуг від 24 вересня 2025 року із зазначення детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, витраченого часу та вартості. Остаточна сума судових витрат на правову допомогу, понесених Позивачем у справі № 380/16494/25 становить 9000,00 грн. Детальний опис наданих послуг наведено в акті від 24.09.2025 приймання-передачі наданих послуг із зазначенням найменування послуги, витраченого часу та вартості послуг.

Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У цій справі, суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими ч. 5 ст. 134 КАС України, виходить із такого:

- дана справа відноситься до справ незначної складності;

- розгляд справи проведено в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін;

- дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання;

Відтак, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо іншої частини витрат на професійну правничу допомогу, то її повинен понести позивач.

Щодо судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись п. п. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 132, 134, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Львівської митниці № UA154 від 05.05.2025 та № UA155 від 05.05.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) на користь приватного підприємства "Енерджі Стар" (адреса: 79066, м. Львів, вул. Зелена, буд. 301, ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень рівно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) на користь Приватного підприємства "Енерджі Стар" (адреса: 79066, м. Львів, вул. Зелена, буд. 301, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень рівно.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13.05.2026.

Суддя Потабенко В.А.