Справа № 640/25171/21
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2026-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2026 року

м. Київ

справа №640/25171/21

адміністративне провадження №Зі/990/66/26

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» про відвід суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді справи №640/25171/21 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Фонд державного майна України, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», Товариство з обмеженою відповідальністю «Датоліт», ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради № 1455/1496 від 10.06.2021 «Про затвердження детального плану території в межах вулиць Юрія Кондратюка, Михайла Майорова ( Петра Калнишевського ), північної та західної межі лісу в Оболонському районі міста Києва».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026, позовні вимоги задоволено.

12.02.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/25171/21.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.02.2026 вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Бучик А.Ю., суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 24.02.2026 касаційну скаргу повернуто, у зв`язку з відсутністю підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повторно 28.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» на судові рішення у цій справі.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.04.2026 вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Бучик А.Ю., суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 29.04.2026 визнано неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/25171/21.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» залишено без руху.

Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» 29.04.2026 о 18:19.

06.05.2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» направив до Верховного Суду через систему «Електронний суд» заяву про відвід суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г.

В обґрунтування заяви про відвід заявник вказує, що дії суду з приводу передачі повторно поданої ним касаційної скарги раніше визначеному складу суду є порушенням статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також зазначає, що повторно розподілена касаційна скарга раніше визначеному складу колегії суддів, який вже постановив ухвалу про повернення первинної касаційної скарги викликає сумнів у третьої особи щодо неупередженості та об`єктивності цієї колегії при розгляді питання про відкриття касаційного провадження.

В зв`язку з вищенаведеними обставинами вважає, що відповідно до положень пунктів 4, 5 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. підлягає відводу.

Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2025 заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Датоліт» відвід суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді справи №640/25171/21 визнаний необґрунтованим, а заява про такий відвід передана до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 вищевказана заява про відвід суддів розподілена на розгляд судді Коваленко Н.В.

Вирішуючи порушене заявником питання про відвід суддів, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Зазначені ж у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» відвід суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. аргументи фактично зводяться незгоди з процесуальними (судовими) рішеннями, які були ухвалені суддею, про відвід якої порушується питання, акцентується увага на певних недоліках форми і змісту таких рішень, які, на думку заявника, були допущенні при їх ухваленні.

Однак Верховний Суд підкреслює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть слугувати підставою для відводу в силу прямої (імперативної) вказівки процесуального закону (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, вказані у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» доводи стосовно незгоди з процесуальними рішеннями суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. та посилання на певні структурні, формальні недоліки таких рішень, які, на його думку, були допущені суддею, самі собою не є самостійною підставою для відводу судді, якщо такі факти не пов`язані з існуванням об`єктивних обставин, що можуть свідчити про упередженість судді, їх необ`єктивність, зацікавленість у результатах розгляду справи, викликати недовіру до них, сумніви щодо безсторонності в очах стороннього спостерігача.

Варто наголосити, що Європейський суд з прав людини, аналізуючи об`єктивний критерій безсторонності судді, у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96 та згодом з посиланням на цю справу у пункті 50 рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) відзначав, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Водночас зміст наведених заявником мотивів, покладених у основу його вимог про відвід суддів, не вказує на наявність обставин, які б у ракурсі визначених ЄСПЛ принципів безсторонності судді могли б свідчити про те, що критерій об`єктивності суддів у справі, яка розглядається, не був дотриманий. Доказів протилежного заявником не надано і мотивів, з яких це могло б вбачатись - ним не наведено.

Щодо покликань скаржника, що дії суду з приводу передачі повторно поданої ним касаційної скарги раніше визначеному складу суду є порушенням статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України Суд виходить з наступного.

Керуючись частиною першою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25 (зі змінами та доповненнями) затверджено Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення).

Відповідно до пункту 2.3.1. Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Згідно з пунктом 2.3.2 цього Положення визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Пунктом 2.3.44 цього Положення передбачено, що раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються, зокрема, апеляційні та касаційні скарги, що надійшли до суду відповідної апеляційної чи касаційної інстанцій після визначення судді-доповідача у цій судовій справі, якщо провадження не закінчено.

Відповідно до пункту 2.3.13. Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ, зокрема, у разі повторного надходження до суду позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, з передбачених процесуальним законом підстав.

Відповідно до п. 1.3. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді збори суддів касаційного суду для здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями визначають у разі необхідності особливості застосування Засад відповідними касаційними судами з урахуванням положень процесуального законодавства.

На підставі зазначених норм Положення та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду рішенням зборів суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді від 22.07.2024 №9 «Про окремі питання передачі судових справ у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду раніше визначеному складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів)» із змінами, внесеними рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06.12.2024 №19 вирішено, що передача апеляційних і касаційних скарг раніше визначеному судді-доповідачу в судовій справі здійснюється щодо всіх апеляційних і касаційних скарг, поданих у межах однієї судової справи, зокрема на різні судові рішення та ті, що подано повторно.

З урахуванням зазначеного, передбачена пунктом 5 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстава для відводу суддів у цій справі відсутня, оскільки, передача справи №640/25171/21 (провадження №К/990/19179/26) раніше визначеному складу суду здійснена з дотриманням Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що наведені заявником мотиви та подані ним документи не свідчать про наявність жодної з передбачених статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для відводу суддів Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді цієї справи.

Тому в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» про відвід суддів належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 248, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» про відвід суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І., Стеценка С.Г. від участі у розгляді справи №640/25171/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя Н.В. Коваленко