Справа № 640/14100/22
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В, Вівдиченко Т.Р.

за участю секретаря Коренко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖИНТАМА БРИЗ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И Л А

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джинтама Бриз» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення:

- № 4 від 15.08.2022, відповідно до якого позивачу зменшено суму бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 803 433,00 гривень та застосовано штрафні санкції у сумі 200 858, 25 гривень;

- № 4 від 15.08.2022, відповідно до якого, виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при надання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 2 283 435,00 гривень;

- № 4 від 15.08.2022, відповідно до якого позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 33 333,00 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.08.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Джинтама Бриз» (ідентифікаційний код 43914154) зареєстроване як юридична особа, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33-37, основний вид економічної діяльності: 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення.

ГУ ДПС проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Джинтама Бриз» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року, за наслідками якої складено акт від 25.07.2022 № 17374/26-15-07-04-04/43914154.

У вказаному акті зазначено наступне.

Зазначені відомості про загальну площу приміщень, що на початок перевірки використовуються позивачем у господарській діяльності, зокрема, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: - індексний номер витягу- № 234962401 від 01.12.2020; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 18; об`єкт нерухомого майна- інше оздоровчо-рекреаційний комплекс «Примор`я»; адреса- Київська область, Вишгородський район, с. Глібівка, урочище "Зелений бір", буд. 8.

Перевіркою достовірності та правильності визначення і врахування при розрахунку показника рядка 19 декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) декларації): встановлено її завищення на 836 766 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації. Було завищено на 351 951 грн. показник у рядку 10.1 (колонка Б) декларації внаслідок врахування всупереч пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзацам першому третьому п. 198.2, абзацам першому другому п. 198.3 і абзацу третьому п. 198.6 ст. 198

Податкового кодексу України при його визначенні нереальної операції з придбання у ТОВ «Арвіо» комплексу ремонтних робіт на загальну суму ПДВ 836 766 гривень. Було завищено на 484 815 грн. показник у рядку 16.1 (колонка Б) Декларації (вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року), тобто всупереч пп. «а» п. 198.1 ст. 198, абзацам першому третьому п. 198.2, абзацам першому другому п. 198.3 і абзацу третьому п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України у показнику рядка 17 (колонка Б) податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року (на загальну суму ПДВ 836 766 гривень) документально оформлено нереальні операції з придбання у ТОВ «Арвіо» () комплексу ремонтних робіт, за попередні періоди взаємовідносин: - вересень 2021 року 16 667 грн.; - жовтень 2021 року 16 667 грн.; - листопад 2021 року 233 333 грн.; - грудень 2021 року 218 148 грн.

ГУ ДПС наведено, що позивачем (замовник) укладено договір від 07.09.2021 № 0709/21 із ТОВ «Арвіо». Об`єкт - Будинки №7,8,1,16,17,18,19,20,21,22 Будівельний майданчик - за адресою: «Джинтама Бриз» с. Глібівка, урочище Зелений бір. Роботи - Комплекс ремонтних робіт з реконструкції буд. №7,8,1,16,17,18,19,20,21,22.

Контролюючим органом досліджені акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року, а також складені та зареєстровані на адресу позивача податкові накладні від ТОВ «Арвіо». Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «Арвіо» з поточного з поточного рахунку позивача в загальній сумі 4820595,24 грн.

Під час перевірки був здійснений аналіз господарської діяльності ТОВ «Арвіо» (податковий номер 43742413), та показників податкової звітності, згідно наявної податкової інформації відповідно бази даних АІС «Податковий Блок» та з`ясовано наступне: ТОВ «Арвіо» (43209471) перебуває на обліку в ГУ ДПС у м.Києві (Оболонський р-н м. Києва). Взято на облік 04.09.2019 за № 24. Основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель. Статутний фонд - 500 000 грн. Адреса - 04073, м. Київ, пров. Куренівський буд. 17. ГУ ДПС під час аналізу баз даних ДПС України отримано податкову інформацію, що підприємство здійснює формування ПК від ризикових контрагентів-постачальників, а саме: ТОВ "КЛОБЕР АКТИВ" (код 44112017), ТОВ "ПРО РЕМ БУД УКРАЇНА" (код 43956304), ТОВ "АГАНТО" (код 38448376) та від 14.07.2022 використовуючи бази даних ДПС України, надані пояснення та копії документів, проведено аналіз діяльності ТОВ «Арвіо», в процесі якого встановлено, що ПК (ліміт) сформовано від СГ, які здійснюють ризикову діяльність, а саме: ТОВ "ЛАЙТЕМС ОБДЖЕКТ" (43 816207), ТОВ "КЛОБЕР АКТИВ" (44112017), ТОВ "ЕРАЛІС" (44004093), ТОВ "ПРО РЕМ БУД УКРАЇНА" (43956304), ТОВ "АГАНТО" (38448376), ТОВ "ВЄГАНС" (41807300). Відомості про об`єкти оподаткування платника податків ТОВ «Арвіо» не декларує Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2021 року, 1 квартал 2022 року встановлено: штатна чисельність працівників - 4 особи. Відповідно до зареєстрованих податкових накладних в ІС «Архів електронної звітності» встановлено, що ТОВ «Арвіо» за листопад 2021 року надає одночасно послуги ремонтів 10 підприємствам, за грудень 2021 року надає одночасно послуги ремонтів 8 підприємствам, за січень 2022 року надає одночасно послуги ремонтів 4 підприємствам, при декларуванні штатної чисельності 4 осіб.

Відповідно до наданих до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт ТОВ «Арвіо» для ТОВ «Джинтама Бриз», не зазначено інформацію про залучення субпідрядників. З урахуванням неведеної інформації, встановлено неможливість фактичного виконання робіт в адресу ТОВ ««Джинтама Бриз» наявним трудовим ресурсом (незначна кількість, 4 особи).

ТОВ «Джинтама Бриз» не надано до перевірки документальних підтверджень щодо безпосередніх виконавців послуг, не надано інформації щодо доступу працівників - виконавців робіт до об`єкту будівництва.

Таким чином, сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність ТОВ «Арвіо», свідчить про те, що метою його функціонування є створення виключно документообігу по нереальних господарських операціях для отримання податкової вигоди.

Відповідач зазначив, що фактично позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення господарських операцій з ТОВ ««Арвіо», чим порушено норми ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704, оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим ст. 1 Закону № 996-XIV відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст.1 Закону № 996-XIV, в основі якої має бути дійсний рух певного активу. Тому в порушення п.44.1, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1 п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України позивачем завищено податковий кредит по податку на додану вартість у перевіряємому періоді на загальну суму ПДВ 836 766 гривень: - вересень 2021 року - 16 667 грн; - жовтень 2021 року - 16 667 грн; - листопад 2021 року - 233 333 грн; - грудень 2021 року - 218 148 грн; - січень 2022 року - 351 951 грн.

Також, з огляду на викладене, відповідач зазначив, що перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації за січень 2022 року): встановлено порушення на загальну суму ПДВ 836 766 гривень.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню (показник рядка 20.2 Декларації за наявності) встановлено її завищення на 2 283 435 грн. внаслідок порушення п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «Джинтама Бриз» згідно додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року у розрахунку бюджетного відшкодування відображено від`ємне значення по взаємовідносинам з ТОВ «Альянс-М» (код 36081346).

Контролюючим органом установлено, що ТОВ «Джинтама Бриз» укладено договір від 15.11.2021 №01-12/21 із ТОВ «Альянс-М», за яким у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується виконати будівельні роботи на території котеджного містечка в с. Глібівка, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, сільська рада Глібівська, «Зелений бір», урочище 8 на будинках №5,6,20,21,22 (надалі іменується - "об`єкт"), відповідно до проектно-кошторисної документації, а Замовник зобов`язується надати Підрядникові будівельний майданчик, передати Підрядникові затверджену проектно-кошторисну документацію (надалі іменується - "проектно-кошторисна документація"), прийняти об`єкт та оплатити роботи.

Станом на 31.01.2022 року по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» обліковується дебіторська заборгованість по ТОВ «Альянс-М» у розмірі 1050000,00 грн. у т.ч. ПДВ 175 000 грн.: Дт. сальдо по договору від 15.11.2021 №01-12/21 становить 1 050 000,00 грн., та відсутня фактична передача виконаних робіт (відсутні акти виконаних робіт) по операціям з ТОВ «Альянс-М» на суму ПДВ 175 000 грн., які були включені до розрахунку суми бюджетного відшкодування у січень 2022 року.

Також станом на 31.01.2022 року по рахунку 15 «Капітальні інвестиції» обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 3 091 670,91 грн та відсутні списання матеріалів на об`єкт «споруда», а також по рахунку 103 «будинки та споруди», відсутні операції «акт модернізації», які були включені до розрахунку суми бюджетного відшкодування у січень 2022 року.

Зазначено, що ТОВ «Джинтама Бриз» згідно додатку 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року у розрахунку бюджетного відшкодування відображено придбання продуктів харчування на суму 30 400,62 грн. Згідно з рахунком 2811 «Товари на складі» за грудень 2021 року придбано ТМЦ на суму 225 244,51 грн. та реалізовано на суму 536 277,81 грн.

Позивачем надані пояснення про те, що складський облік продуктів харчування, алкогольних напоїв та безалкогольних напоїв ведеться автоматизовано на точках продажу (бар та кухня) і щоквартально списується в бухобліку згідно звітів про продаж.

Відповідно до наданої оборотно - сальдової відомості по «Кухні» за січень 2022 року, реалізація становить 79 89,64 грн., що дає підстави вважати реалізацію продуктів харчування як у грудні 2021 так і в січні 2022 року.

Також в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Джинтама Бриз» згідно з додатком 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року у розрахунку бюджетного відшкодування відображено від`ємне значення по взаємовідносинах із ТОВ «Будівельний комплекс «Універсал» (код 37588619) на загальну суму 382776,00 грн

Станом на 31.01.2022 року по рахунку 15 «Капітальні інвестиції» обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 3 091 670,91 грн. та відсутня списання матеріалів на об`єкт «споруда» а також по рахунку 103 «будинки та споруди» відсутні операції «акт модернізації» які були включені до розрахунку суми бюджетного відшкодування за січень 2022 року.

Перевіркою не встановлено списання будівельних матеріалів в адресу ТОВ «Будівельний комплекс «Універсал».

Крім того, зазначено, що ТОВ «Джинтама Бриз» згідно з додатком 3 до податкової декларації з ПДВ за січень 2022 року в розрахунку бюджетного відшкодування відображено від`ємне значення по взаємовідносинах із ТОВ «Фінансово-промислова компанія «Ресурсгруп» (код 41468654) про надання електроенергії на загальну суму 324778,00 грн.

Відповідач зазначив, що ТОВ «Джинтама Бриз» надає послуги з тимчасового розміщення (проживання), комплексне обслуговування заходу, витрати по електроенергії включаються в рахунок проживання та обслуговування заходу з метою отримання прибутку.

На підставі викладеного ГУ ДПС дійшло висновку, що згідно з п. 200.4 ст. 200 Кодексу ТОВ «Джинтама Бриз» не є отримувачем товару/послуг по взаємовідносинах із зазначеними контрагентами, у зв`язку з чим, на порушення п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «Джинтама Бриз» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2022 року по зазначених операціях на суму 2 283 435 гривень.

У порядку виконання приписів пп. «в» пункту 200.14 ст. 200 Кодексу ТОВ «Джинтама Бриз» відмовлено у бюджетному відшкодуванні сум податку на додану вартість за січень 2022 року на суму 2 283 435 гривень.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) -встановлено порушень податкового законодавства на загальну суму ПДВ 33 333 гривень., за січень 2022 року на суму ПДВ 33 333 гривень.

У висновку акта перевірки від 25.07.2022 № 17374/26-15-07-04-04/43914154 зазначено, що встановлено порушення:

- п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2022 року і, відповідно до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, відмовлено в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за січень 2022 року на суму 2 283 435 гривень.

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено податковий кредит за січень 2022 року на суму 803433 грн, відповідно завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за січень 2022 року на суму ПДВ 803 433 грн, та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2022 року на 803433 гривень.

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за січень 2022 року на суму ПДВ 33333 гривень.

На вказаний акт перевірки позивач подав заперечення від 08.08.2022, які залишені без розгляду (відповідь ГУ ДПС від 17.08.2022 № 9280/1/26-15-07-04-04-07).

На підставі акта перевірки від 25.07.2022 № 17374/26-15-07-04-04/43914154 ГУ ДПС прийняло:

- податкове повідомлення-рішення № 4 від 15.08.2022, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 803 433,00 грн за декларацією № від 18.02.2022 за січень 2022 року та застосовано штраф у сумі 200 858,25 грн;

- № 4 від 15.08.2022, яким виявлено відсутність у позивача права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при надання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 2 283 435,00 грн за декларацією № від 18.02.2022 за січень 2022 року;

- № 4 від 15.08.2022, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 33 333,00 грн за декларацією № від 18.02.2022 за січень 2022 року.

Позивач надав до суду копію договору від 15.11.2021 №01-12/21, за яким підрядник ТОВ «Альянс-М» зобов`язується виконати будівельні роботи на території котеджного містечка в с. Глібівка, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, сільська рада Глібівська, «Зелений бір», урочище 8 на будинках №5,6,20,21,22 (об`єк"), відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник ТОВ «Джинтама Бриз» зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик, передати підрядникові затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти об`єкт та оплатити роботи.

Відповідно до додатку № 1 від 15.11.2021 до вказаного договору «Договірна ціна на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз»», загальна вартість робіт становить 1358855,52 грн, у тому числі 226475,92 грн ПДВ.

На виконання вказаного договору ТОВ «Альянс-М» та ТОВ «Джинтама Бриз» складені:

- акт № 1 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 5) на суму 78556,52 грн з ПДВ;

- акт № 2 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 6) на суму 226959,82 грн з ПДВ;

- акт № 3 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 20) на суму 17902,08 грн з ПДВ;

- акт № 4 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 21) на суму 29063,86 грн з ПДВ;

- акт № 5 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 22) на суму 17902,08 грн з ПДВ.

- акт № 6 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 5) на суму 150722,36 грн з ПДВ;

- акт № 7 від 29.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 6) на суму 175476,98 грн з ПДВ;

- акт № 8 від 31.12.2021 на приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 20) на суму 176810,83 грн з ПДВ;

- акт № 9 від 31.01.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 20) на суму 176810,83 грн з ПДВ;

- акт № 10 від 28.02.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 22) на суму 176810,83 грн з ПДВ;

- акт № 11 від 28.02.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 5) на суму 121207,20 грн з ПДВ;

- акт № 12 від 28.02.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 6) на суму 62324,15 грн з ПДВ;

- акт № 13 від 28.02.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 20) на суму 66642,45 грн з ПДВ;

- акт № 14 від 28.02.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 21) на суму 66642,45 грн з ПДВ;

- акт № 15 від 28.02.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 22) на суму 66642,45 грн з ПДВ;

- акт № 16 від 24.06.2022 на приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2022 року на реконструкцію котеджей готельно-ресторанного комплексу «Джинтама Бриз» (будинок № 5) на суму 93496,34 грн з ПДВ.

Позивач перерахував ТОВ «Альянс-М» грошові кошти відповідно до платіжних доручень:

- № 1172 від 14.12.2021 на суму 300000,00 грн, оплата за будівельно-монтажні роботи;

- № 1233 від 22.12.2021 на суму 100000,00 грн, оплата за будівельно-монтажні роботи;

- № 1256 від 24.12.2021 на суму 400000,00 грн, оплата за будівельно-монтажні роботи;

- № 123 від 27.01.2022 на суму 250000,00 грн, оплата за будівельно-монтажні роботи.

Також позивач надав до суду копію договору від 07.09.2021 №0709/21, за яким підрядник ТОВ «Арвіо» зобов`язується своїми силами, на власний ризик виконати роботи на об`єкті замовника, а замовник ТОВ «Джинтама Бриз» зобов`язується створити підрядникові необхідні умови для виконання робіт, прйняти їх результат та сплатити обумовлену цим договором ціну. Підрядник виконує роботи з використанням часткового матеріалу замовника. Загальна договірна ціна становить 12 731 138,85 грн, у тому числі 2121856,48 грн ПДВ. Об`єкт Будинки № 7, 8, 1 , 16, 17, 18, 19 , 20, 21, 22. Будівельний майданчик за адресою: «Джинтама Бриз» с. Глібівка, урочище Зелений Бір. Роботи комплекс ремонтних робіт з реконструкції Будинків № 7, 8, 1 , 16, 17, 18, 19 , 20, 21, 22.

Сторонами вказаного договору також складено Додаток № 1 від 07.09.2021 до вказаного Договору «Кошторисна вартість виконання комплексу ремонтних робіт за адресою: «Джинтама Бриз» с. Глібівка, урочище Зелений Бір. Будинки № 7, 8, 1 , 16, 17, 18, 19 , 20, 21, 22» на суму 12 731 138,85 грн.

На виконання вказаного договору сторонами складені:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) від 02.11.2021 за листопад 2021 року на загальну вартість 582334,85 грн з ПДВ;

- акт № 1 від 02.11.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за листопад 2021 року (ремонтні роботи будинок 7, 8) на суму 582334,85 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) від 22.12.2021 за грудень 2021 року на загальну 2326553,63 грн з ПДВ;

- акт № 2 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 16, 17, 18, 19) на суму 236006,80 грн;

- акт № 3 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 16) на суму 428068,14 грн;

- акт № 4 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 19) на суму 370216,40 грн;

- акт № 5 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 17) на суму 370216,40 грн;

- акт № 6 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 18) на суму 380470,76 грн;

- акт № 7 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 1) на суму 338742,35 грн;

- акт № 8 від 22.12.2021 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за грудень 2021 року (ремонтні роботи будинок 07-08) на суму 202832,78 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) від 27.01.2022 за січень 2022 року на загальну 1911706,76 грн з ПДВ;

- акт № 9 від 27.01.2022 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за січень 2022 року (ремонтні роботи будинок 16) на суму 290646,86 грн;

- акт № 10 від 27.01.2022 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за січень 2022 року (ремонтні роботи будинок 17) на суму 336518,08 грн;

- акт № 11 від 27.01.2022 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за січень 2022 року (ремонтні роботи будинок 18) на суму 268371,30 грн;

- акт № 12 від 27.01.2022 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за січень 2022 року (ремонтні роботи будинок 19) на суму 268371,30 грн;

- акт № 13 від 27.01.2022 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за січень 2022 року (ремонтні роботи будинок 01) на суму 339153,94 грн;

- акт № 14 від 27.01.2022 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за січень 2022 року (ремонтні роботи будинок 07-08) на суму 408645,28 грн;

Позивач перерахував ТОВ «Арвіо» грошові кошти відповідно до платіжних доручень:

- № 933 від 02.11.2021 на суму 400000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 997 від 10.11.2021 на суму 500000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 1059 від 23.11.2021 на суму 500000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 1140 від 08.12.2021 на суму 500000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 1168 від 13.12.2021 на суму 500000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 1234 від 22.12.2021 на суму 308888,48 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 77 від 19.01.2022 на суму 1500000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 120 від 27.01.2022 на суму 411706,76 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка;

- № 121 від 27.01.2022 на суму 200000,00 грн, часткова оплата за виконання будівельних робіт по реконструкції котеджного містечка/

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, та з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а також їх посадові та службові особи, зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах наданих законом повноважень та у спосіб, що прямо передбачені Конституцією України та законами України. Зазначений конституційний принцип є фундаментальним елементом діяльності суб`єктів владних повноважень та підлягає застосуванню під час оцінки правомірності прийнятих ними рішень, дій чи бездіяльності.

Положеннями підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, яка пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт чи наданням послуг, спрямована на отримання доходу, та здійснюється такою особою самостійно або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, яка діє на користь першої особи, зокрема на підставі договорів комісії, доручення чи агентських договорів. Отже, визначальною ознакою господарської діяльності є її спрямованість на досягнення економічного результату та реальне здійснення відповідних господарських операцій.

Згідно з приписами пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, які мають значення для визначення об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності та інших документів, ведення яких передбачене законодавством. При цьому законодавець прямо встановив заборону формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених належними та допустимими документами. Крім того, пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що у разі ненадання платником податків до закінчення перевірки або у строки, визначені пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, документів, які підтверджують показники податкової звітності, вважається, що такі документи були відсутні у платника податків на момент складення відповідної звітності.

Відповідно до підпунктів «а» та «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Таким чином, для виникнення податкових наслідків обов`язковою умовою є фактичне здійснення операції з постачання товарів або послуг.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів чи послуг є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбулася одна з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця на банківський рахунок платника податку як оплата товарів чи послуг, або дата відвантаження товарів чи оформлення документа, що підтверджує факт постачання послуг. Вказані положення законодавства визначають механізм виникнення податкових зобов`язань та пов`язують їх саме з реальною господарською операцією.

Положеннями пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів чи послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, за винятком випадків, прямо передбачених законом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені або нараховані у разі здійснення операцій з придбання чи виготовлення товарів та послуг. При цьому згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата тієї події, яка відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів чи послуг, або дата отримання таких товарів чи послуг.

Приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів чи послуг та складається із сум податку, нарахованих або сплачених платником податку протягом відповідного звітного періоду у зв`язку з придбанням товарів, отриманням послуг, придбанням чи будівництвом основних фондів, а також ввезенням товарів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи почали такі товари або послуги використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку у відповідному звітному періоді. Водночас необхідною умовою для формування податкового кредиту є наявність належним чином оформлених первинних документів та реальність відповідних господарських операцій.

Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до складу податкового кредиту не можуть бути віднесені суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у зв`язку із придбанням товарів чи послуг, якщо такі суми не підтверджені належним чином зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними або розрахунками коригування до них, митними деклараціями чи іншими документами, прямо передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

При цьому у разі, якщо на момент проведення перевірки контролюючим органом суми податку, які були попередньо включені платником до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими визначеними законом документами, такий платник податків несе відповідальність відповідно до вимог Податкового кодексу України. Таким чином, обов`язок належного документального підтвердження правомірності формування податкового кредиту покладається саме на платника податків.

Нормами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України також передбачено, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів чи послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Крім того, у випадку якщо платник податку не включив відповідну суму податку до складу податкового кредиту у звітному періоді, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної або розрахунку коригування.

Відповідно до положень пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі із дотриманням вимог законодавства щодо кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені законом строки. Податкова накладна, яка складена та зареєстрована належним чином, є для покупця товарів чи послуг достатньою та самостійною підставою для віднесення відповідних сум податку до податкового кредиту і не потребує будь-якого додаткового підтвердження.

Крім того, законодавець окремо наголосив, що податкові накладні та розрахунки коригування, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є достатньою підставою для формування податкового кредиту без необхідності подання інших додаткових документів. Водночас сама наявність зареєстрованої податкової накладної не звільняє суд від обов`язку перевірки реальності господарських операцій та фактичного руху активів у межах спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України у разі від`ємного значення суми податку на додану вартість така сума може бути врахована у зменшення податкового боргу платника податків, заявлена до бюджетного відшкодування або зарахована до складу податкового кредиту наступного звітного періоду. При цьому бюджетному відшкодуванню підлягають лише ті суми податку, які були фактично сплачені постачальникам товарів чи послуг або до Державного бюджету України, та в межах суми, обчисленої відповідно до вимог статті 200-1 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, а також суму зменшення чи збільшення бюджетного відшкодування або від`ємного значення податку на додану вартість у випадках, коли за результатами перевірки встановлено факти заниження чи завищення відповідних показників, задекларованих платником податків у податковій звітності.

Приписами пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що у випадку, коли сума грошового зобов`язання визначається контролюючим органом самостійно або за результатами перевірки встановлено невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій платником податків у податковій декларації, контролюючий орган надсилає чи вручає платнику податків податкове повідомлення-рішення. Таким чином, саме податкове повідомлення-рішення є передбаченим законом індивідуальним актом, яким оформлюються результати реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу за наслідками проведеної перевірки.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України у разі, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки контролюючим органом встановлено невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій платником податку у податковій декларації, такий орган зобов`язаний направити платнику податку відповідне податкове повідомлення. Зокрема, у випадку перевищення заявленої суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірки, у податковому повідомленні зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування. Якщо ж за результатами перевірки встановлено відсутність у платника права на отримання бюджетного відшкодування, контролюючий орган зобов`язаний зазначити підстави відмови у його наданні. Таким чином, законодавець пов`язує можливість зменшення чи відмови у бюджетному відшкодуванні виключно з належним встановленням відповідних порушень та їх документальним підтвердженням.

Приписами пунктів 123.1 та 123.2 статті 123 Податкового кодексу України передбачено, що вчинення платником податків діянь, які зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування або від`ємного значення податку на додану вартість на підставах, визначених статтею 54 цього Кодексу, тягне за собою застосування штрафних (фінансових) санкцій. Зокрема, за загальним правилом передбачено штраф у розмірі 10 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання або завищеної суми бюджетного відшкодування, тоді як умисне вчинення таких дій тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків від відповідної суми.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV визначено, що господарська операція є дією або подією, яка спричиняє зміни у структурі активів, зобов`язань чи власного капіталу підприємства, а первинний документ є документом, який містить відомості про таку господарську операцію. Вказані положення свідчать про те, що саме фактичне здійснення господарської операції та її належне документальне оформлення є підставою для відображення відповідних даних у бухгалтерському та податковому обліку.

Частинами першою та другою статті 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При цьому такі документи можуть бути складені як у паперовій, так і в електронній формі та повинні містити усі обов`язкові реквізити, передбачені законом, зокрема дату складання документа, зміст та обсяг господарської операції, посади відповідальних осіб та їх підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Суд також враховує, що законодавством прямо передбачено, що неістотні недоліки у первинних документах не можуть бути самостійною підставою для невизнання господарської операції за умови, якщо такі недоліки не перешкоджають ідентифікації сторін операції, її змісту, обсягу та інших істотних обставин.

Крім того, Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, визначено, що рахунок 15 «Капітальні інвестиції» призначений для обліку витрат на придбання або створення матеріальних та нематеріальних необоротних активів. За дебетом цього рахунку відображається збільшення понесених витрат, а за кредитом їх зменшення у зв`язку із введенням відповідних об`єктів в експлуатацію чи прийняттям до обліку. Таким чином, дані бухгалтерського обліку також підтверджують рух активів та реальність здійснення господарських операцій.

Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2022 року у справі № 200/5932/19-а дійшов висновку, що визначальним фактором для формування податкового кредиту є відповідність податкової накладної встановленим вимогам та подальше використання придбаних товарів чи основних фондів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податків. Отже, право на податковий кредит виникає за умови реального придбання товарів або послуг та їх використання у господарській діяльності платника податків.

Також Верховний Суд у постановах від 18 грудня 2018 року у справі №816/1118/17 та від 15 січня 2019 року у справі №809/2918/13-а зазначив, що порушення, допущені контрагентом платника податків, не можуть автоматично впливати на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок здійснювати контроль за дотриманням податкової дисципліни його контрагентами, а тому сам по собі факт порушення контрагентом вимог податкового законодавства не свідчить про безтоварність операцій чи обізнаність платника податків щодо можливих неправомірних дій такого контрагента.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 наголосила, що правові наслідки у вигляді виникнення у платника податків права на формування витрат та податкового кредиту виникають лише у разі реального здійснення господарських операцій, пов`язаних із рухом активів, зміною зобов`язань або власного капіталу платника податків, що відповідають економічному змісту укладених договорів та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарських операцій повинен здійснюватися на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку, а також з урахуванням фактичного економічного змісту відповідних правовідносин.

При цьому норми податкового законодавства не ставлять достовірність податкового обліку платника податків у залежність від поведінки його контрагентів за умови, що самим платником податків понесені реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів, робіт чи послуг для використання у власній господарській діяльності. Відтак порушення постачальниками вимог податкового законодавства саме по собі не може бути достатньою підставою для позбавлення платника податків права на формування податкового кредиту або витрат, якщо відсутні докази його обізнаності щодо протиправної поведінки контрагентів чи узгодженості дій між ними.

При вирішенні спорів, пов`язаних із правомірністю формування платниками податків показників податкового обліку, зокрема у випадках, коли предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження реальності господарських операцій, суд враховує положення частини другої статті 77 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на такого суб`єкта покладається обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, вчиненої дії чи допущеної бездіяльності.

Разом з тим, у разі надання контролюючим органом доказів, які у своїй сукупності свідчать про невідповідність відомостей, зазначених у документах, фактичним обставинам здійснення господарських операцій, платник податків повинен спростувати відповідні доводи. Таке правило випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Отже, під час розгляду податкових спорів суд має оцінювати надані сторонами докази у їх сукупності та взаємному зв`язку.

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції зазначила, що будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання, який на момент його складення мав відповідний правовий статус, може вважатися первинним документом у розумінні статті 44 Податкового кодексу України та статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» за умови, що такий документ містить достовірні дані щодо фактично здійсненої господарської операції, відображає її економічний зміст, а також дає можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні відповідної операції.

При цьому інший платник податків, який використовує відповідний документ у своєму податковому обліку, повинен діяти добросовісно, розумно та з належною обачністю, не маючи обґрунтованих підстав сумніватися у достовірності відомостей, зазначених його контрагентом. Водночас сама по собі наявність у первинних документах окремих недоліків або неточностей не може автоматично свідчити про безтоварність господарських операцій чи неправомірність формування податкового обліку.

Суд звертає увагу, що контролюючий орган повинен довести не лише факт наявності недоліків у документах, а й те, що платник податків, використовуючи відповідні документи, діяв недобросовісно, нерозумно або без належної обачності. Для цього мають бути встановлені обставини, які свідчать про фактичну можливість платника податків перевірити достовірність інформації, внесеної до первинних документів, а також про наявність об`єктивних підстав сумніватися у правдивості таких документів.

Європейський суд з прав людини у пунктах 70-71 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії дійшов висновку, що у випадку, коли платник податків належним чином виконав свої обов`язки щодо декларування податку на додану вартість та не був обізнаний про можливі порушення з боку постачальника, покладення на такого платника негативних наслідків у вигляді повторної сплати ПДВ та штрафних санкцій порушує справедливий баланс між суспільними інтересами та правом особи на мирне володіння майном. ЄСПЛ наголосив, що добросовісний платник податків не повинен нести відповідальність за дії контрагента, які знаходяться поза межами його контролю.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 березня 2021 року у справі №1.380.2019.006624, у якій зазначено, що право платника податку на формування податкового кредиту не ставиться у залежність від дотримання його контрагентами податкової дисципліни, наявності у них основних фондів, персоналу чи фактичного перебування за юридичною адресою. У разі порушення контрагентом вимог податкового законодавства негативні наслідки повинні застосовуватись саме до такого контрагента, а не до добросовісного платника податків.

На підтвердження реальності господарських операцій із ТОВ «Арвіо» та ТОВ «Альянс-М» позивачем надано належним чином оформлені договори, акти виконаних робіт, довідки, а також платіжні документи, які підтверджують фактичне здійснення відповідних операцій та рух активів.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Джинтама Бриз» із ТОВ «Фінансово-промислова компанія «Ресурсгруп» стосовно придбання електроенергії, суд враховує пояснення позивача про те, що споживання електроенергії було пов`язане не лише з поточною експлуатацією та наданням послуг комплексу, але й із проведенням будівельних робіт та модернізацією комплексу у листопаді та грудні 2021 року, а також у січні 2022 року. За таких обставин витрати на електроенергію є пов`язаними із загальногосподарською діяльністю підприємства та мають економічне обґрунтування.

Суд також зазначає, що відповідачем не встановлено істотних порушень чи суттєвих недоліків в оформленні первинних документів, які були предметом дослідження під час проведення перевірки. Крім того, контролюючим органом не встановлено фактів відсутності реєстрації відповідних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, що також свідчить на користь належного документального оформлення спірних господарських операцій.

Доводи відповідача щодо відсутності у контрагента позивача ТОВ «Арвіо» достатньої кількості трудових та матеріально-технічних ресурсів для здійснення господарської діяльності самі по собі не можуть свідчити про нереальність господарських операцій та не спростовують факту поставки товарів чи виконання робіт. Суд враховує, що здійснення господарської діяльності можливе не лише за рахунок власних трудових або виробничих ресурсів підприємства, але й із залученням ресурсів інших суб`єктів господарювання, зокрема на підставі договорів підряду, субпідряду, оренди, аутсорсингу чи інших цивільно-правових механізмів. При цьому відповідачем не наведено жодного належного обґрунтування того, який саме обсяг трудових чи матеріальних ресурсів є необхідним для здійснення відповідної діяльності, а також не надано доказів, які б підтверджували неможливість фактичного виконання спірних господарських операцій.

На порушення вимог статті 77 КАС України відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження висновків, викладених в акті перевірки від 25.07.2022 №17374/26-15-07-04-04/43914154, у тому числі щодо діяльності контрагента позивача ТОВ «Арвіо». Водночас самі лише припущення контролюючого органу або посилання на узагальнену податкову інформацію без належного документального підтвердження не можуть бути покладені в основу висновку про нереальність господарських операцій.

Суд також враховує, що відповідачем не надано жодного вироку суду у кримінальному провадженні, ухвали про закриття кримінального провадження із звільненням особи від кримінальної відповідальності чи постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які б набрали законної сили та стосувалися посадових осіб ТОВ «Арвіо». Отже, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували фіктивність діяльності контрагента або вчинення ним протиправних дій, що могли б впливати на правомірність формування позивачем податкового обліку.

З урахуванням положень статті 77 КАС України суд дійшов висновку, що контролюючим органом не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, які б свідчили про недостатність у контрагентів позивача трудових, виробничих чи матеріально-технічних ресурсів для виконання робіт або постачання товарів відповідно до укладених договорів. Також відповідачем не доведено наявності фактів протиправної поведінки самого позивача, його обізнаності щодо можливих порушень з боку контрагентів чи узгодженості дій між ними з метою незаконного формування податкової вигоди.

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу про відсутність у контрагентів необхідних ресурсів були зроблені виключно на підставі аналізу узагальненої податкової інформації, отриманої та опрацьованої податковим органом. Разом із тим така інформація має виключно інформативний характер та сама по собі не є належним доказом у розумінні процесуального закону. Узагальнена податкова інформація не може беззаперечно підтверджувати факти вчинення податкових правопорушень чи свідчити про нереальність господарських операцій без належного підтвердження іншими доказами.

Недоведеність контролюючим органом правомірності та обґрунтованості висновків, покладених в основу прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є підставою для захисту прав платника податків у судовому порядку. Суд наголошує, що будь-яке втручання державного органу у сферу майнових прав особи повинно бути належним чином обґрунтоване та підтверджене переконливими доказами. Інший підхід суперечив би принципам верховенства права, правової визначеності та завданням адміністративного судочинства, визначеним Кодексом адміністративного судочинства України.

З огляду на встановлені у справі обставини, досліджені докази та наведене правове регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни ухваленого рішення.

Колегія суддів враховує, що позивачем на підтвердження реальності спірних господарських операцій надано належним чином оформлені первинні документи, договори, акти виконаних робіт, платіжні документи, податкові накладні та інші докази, які у своїй сукупності підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, рух активів, наявність економічної мети та використання придбаних товарів і послуг у межах господарської діяльності підприємства.

Водночас відповідачем, всупереч вимогам статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено належними, допустимими та достатніми доказами правомірності висновків, покладених в основу спірних податкових повідомлень-рішень. Посилання контролюючого органу на узагальнену податкову інформацію, відсутність у контрагентів достатньої кількості трудових або матеріально-технічних ресурсів, а також на можливі порушення податкової дисципліни контрагентами, саме по собі не є безумовним доказом нереальності господарських операцій та не може свідчити про неправомірність формування позивачем податкового кредиту чи витрат.

Суд апеляційної інстанції також враховує усталену практику Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, відповідно до якої податкове законодавство не ставить право платника податків на формування податкового кредиту у залежність від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, за умови відсутності доказів обізнаності платника податків щодо протиправного характеру діяльності таких контрагентів або узгодженості дій між ними. Матеріали справи не містять належних доказів того, що позивач діяв недобросовісно, нерозумно або без належної обачності під час здійснення спірних господарських операцій.

Крім того, відповідачем не надано вироків суду, рішень у кримінальних чи адміністративних провадженнях, які б набрали законної сили та підтверджували фіктивність діяльності контрагентів позивача або наявність протиправної поведінки самого позивача. Не встановлено також і факту відсутності реєстрації податкових накладних чи істотних порушень у оформленні первинних документів, які б унеможливлювали ідентифікацію змісту господарських операцій.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем без достатніх правових підстав, не відповідають критеріям обґрунтованості та законності, а тому підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи та незгоди з наданою судом оцінкою доказів, однак не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не містять посилань на обставини, які б свідчили про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

Т.Р. Вівдиченко

Повне судове рішення складено « 13» травня 2026 року.