Справа № 280/8072/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року м. Дніпросправа № 280/8072/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі №280/8072/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14 вересня 2025 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відмові ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.07.2025 за № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 06.07.2025.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №75 від 14 липня 2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди навчання з 01.09.1981 по 02.03.1984 відповідно до диплому НОМЕР_1 , всі періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 06.07.2025.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу період навчання з 01.09.1981 по 02.03.1984 відповідно до диплому НОМЕР_1 , та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984, як наслідок рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.07.2025 за № 75 є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 05 місяців 12 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком. До загального страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1981 по 02.03.1984 відповідно до диплому НОМЕР_3 , оскільки прізвище « ОСОБА_2 » (українською) не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 » (українською). В свідоцтві про шлюб від 22.12.1984 НОМЕР_4 має місце виправлення в даті народження. Періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 21.03.1984 № НОМЕР_5 не зараховано, оскільки у свідоцтві про шлюб від 22.12.1984 НОМЕР_4 має місце виправлення в даті народження. Також неможливо зарахувати період роботи з 21.03.1984 по 03.06.1987 відповідно до вищезазначеної трудової книжки, оскільки при призначенні пенсії громадянам, які працювали на території російської федерації стаж можливо зарахувати за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди (в заяві про призначення пенсії відсутні інформація про неодержання пенсії на території російської федерації).

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 06.07.2025 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивач було передано на розгляд Головному управлінню ПФУ у Полтавській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.07.2025 за № 75, позивачу було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком.

Страховий стаж 26 років 05 місяців 12 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984, а саме:

період навчання з 01.09.1981 по 02.03.1984 відповідно до диплому НОМЕР_1 , оскільки прізвище « ОСОБА_2 » (українською) не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 » (українською). В свідоцтві про шлюб від 22.12.1984 НОМЕР_4 має місце виправлення в даті народження;

періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984, оскільки у свідоцтві про шлюб від 22.12.1984 НОМЕР_4 має місце виправлення в даті народження;

періоди роботи з 21.03.1984 по 03.06.1987, оскільки при призначені пенсії громадянам, які працювали на території Російської Федерації стаж можливо зарахувати за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди (відсутня інформація про неодержання пенсії на території Російської Федерації) (а.с. 10).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, а відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документам, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.07.2025 за № 75 незарахування до страхового стажу періоду навчання та періодів роботи позивача згідно з відомостями трудової книжки трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984 зумовлене тим, що в свідоцтві про шлюб від 22.12.1984 НОМЕР_4 має місце виправлення в даті народження.

З матеріалі справи вбачається, що за відомостями трудової книжки трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984 прізвище позивача зазначено « ОСОБА_2 », в подальшому змінено на « ОСОБА_4 » (а.с. 46).

В свою чергу, з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб від 22.12.1984 НОМЕР_4 , вбачається, що дошлюбне прізвище позивача зазначено « ОСОБА_2 », після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « ОСОБА_4 », при цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції в даті народження позивача зазначено « 21 серпня 1964 року», де відсутні виправлення (а.с. 45).

Враховуючи те, що відповідачем не ставиться під сумнів належність позивачу вищезазначених документів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності не зарахування до страхового сажу періоду навчання позивача та періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 21.03.1984 з підстав зазначених у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.07.2025 за № 75.

Щодо доводів відповідача про те, що відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 21.03.1984 по 03.06.1987, оскільки при призначені пенсії громадянам, які працювали на території Російської Федерації стаж можливо зарахувати за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди (відсутня інформація про неодержання пенсії на території Російської Федерації), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів п. 14-4 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Перелік документів, які подаються разом із заявою про призначення пенсії, визначений в п.2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1

Відповідно до пп.9 п.2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу, що призначає пенсію, в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії (для осіб, зазначених у пункті 14-4 розділу XV Закону).

Відповідно до п. 1.8 розділу І Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Крім того, згідно з п.4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 розділу IV Порядку №22-1).

В спірному випадку, як встановлено судом рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.07.2025 за № 75 про відмову позивачу у призначенні пенсії мотивовано відсутністю інформації щодо неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації.

В той же час, суд апеляційної інстанції з`ясував і скаржником це не спростовано, що доказів повідомлення позивача у визначений Порядком № 22-1 спосіб про неналежне оформлення поданих документів і необхідність подання додаткових документів, в тому числі передбаченого п. 14-4 розділу XV Закону №1058-IV особистого повідомлення, матеріали справи не містять.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі №280/8072/25 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року у справі №280/8072/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко