Справа № 120/15847/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 травня 2026 р. Справа № 120/15847/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 14.02.2025 про відмову у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника.

З метою зобов`язання відповідача перевести на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 17.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову.

Представник позивача 01.12.2025 подала клопотання про витребування копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.02.2025 про відмову у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника.

Ухвалою від 08.12.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, установлено строк для подання відзиву. Цією ж ухвалою у відповідача витребувано спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.02.2025 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію у разі втрати годувальника.

Відповідач, скориставшись процесуальним правом, подав відзив, у якому заперечує задоволення позовних вимог. По суті спору відповідач вказав, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 14.02.2025 про відмову в переведенні на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через відсутність законних підстав. Зокрема, згідно з паспортними даними померлого годувальника по батькові зазначено ОСОБА_2 (українською мовою) та ОСОБА_3 (російською мовою). До заяви додано військовий квиток годувальника НОМЕР_1 , де є виправлення по батькові, яке не завірено належним чином.

Крім того, до заяви додано трудову книжку годувальника від 10.12.1969 року, в якій його по батькові не співпадає з паспортними даними годувальника, а саме, ОСОБА_4 (російською мовою).

Також було додано довідку №356 від 05.09.1996, видану Київським транспортним підприємством, де по батькові годувальника не відповідає його паспортним даним - ОСОБА_5 (російською мовою).

Рішення пенсійного органу відповідач вважає правомірним, а позов необґрунтованим.

Також, на виконання вимог ухвали від 08.12.2025 відповідач долучив до матеріалів справи рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 14.02.2025 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію у разі втрати годувальника.

Представник позивача 05.02.2026 подала відповідь на відзив, у якій підтримує позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив такі обставини.

Позивач 07.02.2025 звернулася до територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою щодо переведення її з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За принципом екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяву позивача та наданих документів розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для опрацювання.

За результатами розгляду заяви винесено рішення від 14.02.2025 № 70 про відмову у переведенні на інший вид у зв`язку з відсутністю законних підстав.

У рішенні зазначено, що ОСОБА_1 надала військовий квиток годувальника НОМЕР_1 , де наявне виправлення по батькові, яке не завірено належним чином. Крім того, до заяви додано трудову книжку годувальника від 10.12.1969, в якій його по батькові не співпадає з паспортними даними годувальника. Також було додано довідку від 05.09.1996 № 356, видану Київським транспортним підприємством, де по батькові годувальника не відповідає його паспортним даним.

Позивач не погоджується з вказаним рішенням, тому звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами У країни.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

За приписами частини першої статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини 2 статті 36 Закону № 1058-ІV непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, з огляду на системний аналіз наведених норм юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника має встановлення факту перебування особи на утриманні.

При цьому, відповідно до частини першої та другої статті 38 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно з частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Пунктом 3 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV також передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 2.3 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

У спірному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 разом із заявою надала військовий квиток годувальника НОМЕР_1 , де наявне виправлення по батькові, яке не завірено належним чином. Крім того, до заяви додано трудову книжку годувальника від 10.12.1969, в якій його по батькові не співпадає з паспортними даними годувальника. Також було додано довідку від 05.09.1996 № 356, видану Київським транспортним підприємством, де по батькові годувальника не відповідає його паспортним даним.

Однак, суд зауважує, що виправлення у військовому квитку годувальника ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 належним чином засвідчене, що підтверджується відомостями, внесеними на сторінці 24 такого документа (а.с. 32).

Щодо розбіжностей по батькові із записами в трудовій книжці та паспортними даними, то суд зазначає про таке.

Експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 29.10.2025 № 056/1699-m-2 встановлено, що з урахуванням зазначеного імена по батькові ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть, копія паспорта, записи ОСОБА_6 ) та ОСОБА_7 (довідка № 536, запис ОСОБА_8 ), рос. ОСОБА_3 (свідоцтво про укладення шлюбу, військовий квиток, записи російською мовою ОСОБА_9 ), рос. ОСОБА_10 (трудова книжка, запис російською мовою ОСОБА_9 ) в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними.

Робіжності виникли внаслідок запису українською мовою варіантів форми імені по батькові від особового імені ОСОБА_11 /рос. Евстафий та зумовлені наявністю паралельних офіційних варіантів імені по батькові від деяких особових імен або виникли внаслідок фіксації імені по батькові від варіантів особового імені Євстафій (рос. Евстафий) / розм. укр. Євстаф, ОСОБА_12 (а.с. 42).

Отже, суд доходить висновку, що різне написання по батькові померлого годувальника не може нівелювати право позивача на перехід на інший вид пенсії та позбавляти її права на належне пенсійне забезпечення.

Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.02.2025 № 70 про відмову у перерахунку пенсії, на переконання суду, є проявом надмірного формалізму, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Водночас визначаючись щодо належного способу захисту прав позивача в спірних правовідносинах, суд враховує таке.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, рішенням якого відмовлено позивачу у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника, відтак дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про переведення з пенсії за віком на пенсію пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року в справі № 500/1216/23.

Відтак, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести позивача з 10.11.2024, тобто з дня, що настає за днем смерті годувальника, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виплату ж, здійснює територіальний відділ Пенсійного фонду України, а саме ГУ ПФУ в м. Києві за місцем фактичного проживання особи, куди в силу приписів п. 4.10 Порядку № 22-1 передається електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення.

Законодавець розділив поняття призначення, яке здійснюється за рішенням структурного підрозділу визначеного за екстериторіальністю, та виплату, яка здійснюється територіальним відділом Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання особи.

Отже, вимога виплачувати пенсію не підлягає задоволенню, оскільки не вирішено питання про її призначення. Після вирішення цього питання виплата пенсії здійснюватиметься із дати її призначення, а саме з 10.11.2024.

Тому в цій частині вимог слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення цього позову частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі встановлених обставин, судовий збір слід стягнути на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 807,46 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 14.02.2025 № 70 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести з 10.11.2024 ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судовий збір у розмірі 807,46 грн (вісімсот сім гривень 46 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005).

Повне судове рішення складено 12.05.2026.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна