Справа № 420/12611/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/12611/25

Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В. А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просив:

визнати протиправною та скасувати Довідку Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.04.2025 року № 257/25 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , начальником 6-го відділу (сервісної служби) управління протидії кіберзлочинам в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.03.2024 року ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2023 рік (виправлену), як особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з підстав перебування у звітний період на посаді начальника 6-го відділу (сервісної служби) управління протидії кіберзлочинам в Одеській області. За результатами проведення повної перевірки даної декларації позивача, Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято Довідку № 257/25 від 11.04.2025 р., якою встановлено, що суб`єкт декларування зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 11 162 984,21 грн., що перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366-2 Кримінального кодексу України, а саме, про грошові активи члена сім`ї (дружини) у вигляді готівкових коштів у розмірі 293 000 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 31.12.2023 (37,9824 грн за 1 дол. США) становить 11 128 843,20 грн., визнавши дану інформацію суб`єктом декларування, як недостовірну. Проте, у своїх поясненнях суб`єкт декларування повідомив, що відомості щодо грошових активів члена сім`ї (дружини) він вносив з її слів. Вказані грошові заощадження були накопичені матір`ю дружин до шлюбу із суб`єктом декларування, який вони уклали 23.09.2023. В свою чергу, Національним агентством не встановлено коло осіб, які могли б надати вказані кошти померлій ОСОБА_2 , як не встановлено і коло осіб родичів, не запропоновано їм надати пояснення щодо наявних у ОСОБА_3 грошових коштів, які остання могла передати. Жодні члени родини дружини, у рамках строку проведення повної перевірки декларації, не отримували запитів від НАЗК щодо з`ясування причин зазначення суб`єктом декларування грошових коштів. Таким чином, є помилковим, необґрунтованим, передчасним та таким що ґрунтується на припущеннях висновок Національного агентства, висвітлений у Довідці від 11,04,2025 року № 257/25. про зазначення суб`єктом декларування у декларації відомостей які не відповідають дійсності. Крім того, зауважує на тому, що зазначена Довідка від 11.04.2025 року № 257/25 прийнята з порушенням Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 29.01.2021 року № 26/21 та містить недостовірні та невстановлені відомості, що, у свою чергу, призвели до необ`єктивних висновків результату повної перевірки

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано п.п. 5.1 розділу 3.1 Описової частини Довідки № 257/25 від 11.04.2025 р. про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , начальником 6-го відділу (сервісної служби) управління протидії кіберзлочинам в Одеській області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовленою

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійки) .

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Національне агентство з питань запобігання корупції подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі № 420/12611/25 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтом зазначено, що наразі Верховним Судом сформовано релевантний до даних правовідносин правовий висновок, яким вирішено питання щодо можливості оскарження в межах адміністративного судочинства складених Національним агентством Довідок.

Вказує, що згідно висновку Верховного Суду висловленому в у постанові від 19.02.2026 у справі № 160/30949/24 довідка та обґрунтований висновок, які є частиною доказової бази в рамках кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, де вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до відповідальності в порядку КПК України або КУпАП, не можуть бути предметом оскарження в порядку КАС України.

Зазначає, що складена Національним агентством за результатами проведення повної перевірки Довідка не підлягає безумовно судовому оскарженню за правилами адміністративного судочинства, позаяк спорам відповідної категорії притаманні певні особливості, за наявності яких вони не відносяться до справ адміністративної юрисдикції.

По суті спору вказує, щодо здійснення Відповідачем в межах повноважень цілого комплексу заходів фінансового контролю для встановлення фінансової спроможності особи та накопичення грошових коштів і за результатами чого у Національного агентства була відсутня інформація та підтвердні документи щодо фінансової спроможності ОСОБА_3 здійснити грошові заощадження. На підставі встановлених обставин Відповідачем, в межах своїх повноважень, і було сформовано висновок про неможливість накопичення грошових коштів, що безпосередньо узгоджується із нормами Закону та Порядку № 26/21

Посилається на те, що судом було проігноровано доводи Національного агентства про те, що наведені у поясненнях Позивача твердження щодо можливого накопичення всією сім`єю його дружини коштів, наданих ОСОБА_4 її матір`ю, які повністю продубльовано у вказаній позовній заяві, за відсутності належним чином оформлених підтвердних документів щодо їх передачі, не можуть бути належним доказом фактичного отримання останньою цих коштів, а на етапі проведення повної перевірки декларації саме на суб`єкта покладено обов`язок підтвердити ті відомості, які він у ній зазначає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2024 року ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2023 рік (унікальний ідентифікатор документа 974a838e-0593-4b81-ad0a-99c419al09bf) - (виправлену), як особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з підстав перебування у звітний період на посаді начальника 6-го відділу (сервісної служби) управління протидії кіберзлочинам в Одеській області.

В період з 09.12.2024 по 07.04.2025 на підставі абз. 3 ч. І ст.51-3 Закону України Про запобігання корупції та п.п. 2 п. 1 розділу V Порядку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 29.01.2021 № 26/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2021 за № 158/35780, зі змінами, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу обов`язків з проведення перевірок від 06.12.2024 уповноваженою особою НАЗК проведено повну перевірку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2023 рік (виправленої), поданої Безуглим начальником 6-го відділу (сервісної служби) управління протидії кіберзлочйнам в Одеській області, до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - 31.03.2024 р.

11.04.2025 за результатами проведення повної перевірки декларації, щорічної за 2023 рік (виправленої), унікальний ідентифікатор документа - 974a838e-0593-4b81-ad0a- 99c419al09bf поданої ОСОБА_1 , начальником 6-го відділу (сервісної служби) управління протидії кіберзлочинам в Одеській області уповноваженою особою НАЗК складено Довідку № 257/25 (далі - Довідка), за висновками якої встановлено, що суб`єкт декларування вказав у декларації

1) недостовірні відомості ( п.п. 4.1 п. 4, п.п. 5.1, 5.2 п. 5 розділу 3.1 цієї Довідки), а саме, зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 11 162 984,21 грн, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим не дотримав вимоги пунктів 7-8 ч. 1 ст. 46 Закону України Про запобігання корупції та встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 Кримінального кодексу України.

2) неточні відомості (пп. 1-3, п.п. 4.2 п. 4, п.п. 5.3, 5.4 п. 5, пп. 6, 7 розділу 3.1 цієї Довідки), чим не дотримав вимог пунктів 1, 2, 3, 7, 8, 8-1, 10 частини 1 ст. 46 Закону України Про запобігання корупції.

3) за результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 11 162 984,21 грн, що перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3662 Кримінального кодексу України.

Вказаний висновок Довідки вмотивований встановленими в ході її проведення обставини, викладеними в пункті 3.1. Результати повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей розділу ІІІ. Описова частина, зокрема

1) у розділі 2.1 Інформація про суб`єкта декларування декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, чим не дотримав вимоги п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема, про унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, обравши позначку Не застосовується, оскільки під час перевірки встановлено, що суб`єкту декларування присвоєно унікальний номер запису в ЄДДР - 719, що підтверджується відомостями ЄДДР.

2) у розділі 3 Об`єкти нерухомості декларації -суб`єкт декларування зазначив відомості які не відповідають дійсності, чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема, про квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (близькій особі), та не вказав відомостей про користування цією квартирою членом сім`ї (дружиною), як фактичним місцем проживання, що підтверджується його поясненнями.

3) у розділі 6 Цінне рухоме майно - транспортні засоби декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, чим не дотримав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема

- про наявність у нього права власності на легковий автомобіль TOYOTA CAMRY, 2011 р.в., VIN-код НОМЕР_1 станом на 31.12.2023, оскільки під час перевірки встановлено, що 25.11.2023 автомобіль було відчужено ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) згідно з договором № 5147/2023/4174009, дохід від продажу якого відображено у розділі 11 Доходи, у тому числі подарунки декларації.

- про наявність у члена сім`ї (дружини) легкового автомобіля TOYOTA RAV4, 2019 р.в., VIN -код НОМЕР_3 станом на 31.12.2023, оскільки під час перевірки встановлено, що 27.12.2023 автомобіль було відчужено ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) згідно з договором №5143/2023/4218100, дохід від продажу якого відображено у розділі 11 Доходи, у тому числі подарунки декларації.

4.) у розділі 11 Доходи, у тому числі подарунки декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема

- про вид та розмір доходу, отриманого ним від ОСОБА_6 , вказавши, що це дохід від відчуження нерухомого майна розміром 49 000 гривень, проте під час перевірки встановлено, що відповідно до відомостей ЄДРТЗ суб`єкт декларування отримав дохід від відчуження транспортного засобу, відомості про який викладено у п.п. 3.1 п. З розділу 3.1 цієї Довідки, у розмірі 15 000 гривень. Таким чином, суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на суму 34 000 гривень.

- про вид доходу, отриманого членом сім`ї (дружиною) від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розміром 745 000 грн, вказавши, що це дохід від відчуження нерухомого майна, проте під час перевірки встановлено, що відповідно до відомостей ЄДРТЗ член сім`ї (дружина) отримав дохід від відчуження транспортного засобу, відомості про який викладено у п.п. 3.2 п. З розділу 3.1 цієї Довідки.

- про дохід, отриманий членом сім`ї (дружиною) у вигляді заробітної плати від Одеського національного медичного університету (), та не вказав розміру доходу, обравши у відповідному полі позначку Член сім`ї не надав інформації, скориставшись правом згідно з ч. 7 ст. 46 Закону. Під час перевірки встановлено, що від зазначеної юридичної особи член сім`ї (дружина) отримав дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 195 716,91 гривні.

5) у розділі 12 Грошові активи декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 11 128 984,21 грн., чим недотримав вимоги п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема,

- про грошові активи члена сім`ї (дружини) у вигляді готівкових коштів у розмірі 293 000 дол. США, які у своїх поясненнях суб`єкт декларування повідомив, що відомості щодо грошових активів члена сім`ї (дружини) він вносив з її слів. Вказані грошові заощадження були накопичені дружиною до шлюбу із суб`єктом декларування, який вони уклали 23.09.2023. Проте, за результатом дослідження можливості заощадити членом сім`ї (дружиною) станом на 31.12.2023 готівкових коштів у розмірі 293 000 дол. США, зокрема за рахунок отримання від матері накопичених грошових коштів, Національне агентство вбачає ознаки, що ставлять під сумнів достовірність наданої суб`єктом декларування інформації. З огляду на зазначене суб`єкт декларування вказав у декларації відомості, які не відповідають дійсності на суму 293 000 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 31.12.2023 (37,9824 грн за 1 дол. США) становить 11 128 843,20 гривні.

- не зазначив відомостей про власні грошові активи, які розміщені на рахунку в АТ КБ ІІриватБанк (), у загальному розмірі 141,01 грн, що підтверджується інформацією банку.

- не зазначив відомостей про грошові активи члена сім`ї (дружини), які розміщені на рахунку в АТ КБ ПриватБанк (), у загальному розмірі 5 770,22 грн, що підтверджується інформацією банку.

- не зазначив відомостей про грошові активи члена сім`ї (дружини), які розміщені на рахунку в AT Універсал Банк (), у загальному розмірі 25,54 грн, що підтверджується інформацією банку.

6) у розділі 12.1 Банківські та інші фінансові установи, у тому числі за кордоном, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки або зберігаються кошти, інше майно декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, чим не дотримав вимоги п. 8-1 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема

- при відображенні відомостей про установу (), в якій відкрито рахунки, вказав у полі Найменування - МОНОБАНК. Разом із тим МОНОБАНК - це роздрібний продукт банківської установи AT Універсал Банк (), тому у відповідному полі декларації суб`єкт декларування мав зазначити AT Універсал Банк.

7) у розділі 14 Видатки та правочини суб`єкта декларування декларації суб`єкт декларування зазначив відомості, які не відповідають дійсності, чим не дотримав вимоги п. 10 ч. 1 ст. 46 Закону, зокрема

- не зазначив відомостей про здійснений ним разовий видаток на придбання легкового автомобіля TOYOTA CAMRY, 2011 р.в., VІN-код НОМЕР_1 , у розмірі 497 000,00 гривень. Під час перевірки встановлено, що 01.06.2023 суб`єкт декларування здійснив разовий видаток у розмірі, що перевищує межу 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для придбання вказаного автомобіля, що підтверджується відомостями ЄДРТЗ та договором купівлі-продажу від 01.06.2023. Відомості про вказаний транспортний засіб відображені у розділі 6 Цінне рухоме майно - транспортні засоби декларації та викладені у п.п. 3.1 розділу 3.1 цієї Довідки.

- зазначив відомості, які не підлягають декларуванню, про укладений ним 25.11.2023 правочин, на підставі якого припинено право власності суб`єкта декларування на транспортний засіб, оскільки розмір вказаного правочину не перевищує поріг 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відомості про дохід від відчуження вказаного автомобіля відображені у розділі 11 Грошові кошти декларації та викладені у п.п. 3.1 п. З розділу 3.1 цієї Довідки.

Позивач, вважаючи Довідку Національного агентства протиправним, звернувся у суд з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність висновків Національного агентства в частині порушення позивачем п. 8 ч. 1 ст. 46 Закону України Про запобігання корупції зазначивши в розділі 12 Грошові активи декларації щорічній декларації за 2023 рік (виправлена) відомості про грошові активи члена сім`ї (дружини) у вигляді готівкових коштів у розмірі 293 000 дол. США., у зв`язку з чим, висновки встановлені Національним агентством у п.п. 5.1 розділу 3.1 Описової частини Довідки № 257/25 від 11.04.2025 р. підлягають скасуванню.

При цьому, зауважив, що в межах даної справи суд не констатує факт правильного або неправильного заповнення суб`єктом декларування декларації, а лише надає оцінку діям НАЗК на предмет їх правомірності під час проведення повної перевірки декларації.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно пункту 1 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); добросовісно (пункт 5).

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є: верховенство права (пункт 1); змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4).

За визначенням, наведеним у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, виходячи із основних завдань та принципів, визначених нормами КАС України, суд першої інстанції правильно вказав, що вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин насамперед спрямоване на ефективний захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Водночас, дотримання принципу верховенства права полягає в тому, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Тому саме на адміністративні суди покладено обов`язок офіційного з`ясування усіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, що і забезпечує ефективність такого захисту.

Спір у даній справі, виник у зв`язку із проведенням Національним агентством повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, за результатами якої складено Довідку № 257/25 від 11.04.2025 р., яка містить, зокрема, висновки про наявність ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України.

Отже, предметом даного спору є Довідка Національного агентства з питань запобігання корупції № 257/25 від 11.04.2025 р.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст і порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом №1700-VII.

Зокрема, статтею 4 визначено статус НАЗК, яке згідно з частиною першою указаної норми є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Коло повноважень НАЗК окреслене у статті 11 Законом №1700-VII, відповідно до приписів підпункту 7-1 частини першої якої НАЗК здійснює в порядку, визначеному цим Законом, контроль та перевірку декларацій суб`єктів декларування, зберігає та оприлюднює такі декларації, проводить моніторинг способу життя суб`єктів декларування. Види контролю під час перевірки декларацій визначені статтею 51-1 Закону №1700-VІІ.

Повна перевірка декларацій НАЗК здійснюється відповідно до положень статті 51-3 Закону №1700-VІІ, частинами другою, третьою якої передбачено, що у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей НАЗК письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції. У разі виявлення за результатами повної перевірки декларації ознак необґрунтованості активів НАЗК надається можливість суб`єкту декларування протягом десяти робочих днів надати письмове пояснення за таким фактом із відповідними доказами. У разі ненадання суб`єктом декларування у зазначені строки письмових пояснень і доказів чи надання не в повному обсязі НАЗК інформує про це Національне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру.

Процедуру проведення НАЗК повної перевірки декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначає Порядок проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 29 січня 2021 року № 26/21 (далі - Порядок №26/21).

За правилами до пункту 1 розділу ІІІ цього Порядку за результатами проведення повної перевірки декларації, у тому числі повторної, уповноважена особа складає та підписує довідку про результати проведення повної перевірки декларації у двох примірниках, один з яких після погодження відповідно до пункту 3 цього розділу надсилається суб`єкту декларування.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №26/21 установлено, що довідка повинна містити таку інформацію: підстави для проведення повної перевірки; дату початку та завершення строку повної перевірки; відомості про результати автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу, якщо він проводився); джерела інформації, що були використані під час проведення повної перевірки; перелік запитів, на які на дату завершення строків проведення повної перевірки не отримано відповіді; виявлені недостовірні відомості у декларації, неточність оцінки задекларованих активів, встановлені ознаки конфлікту інтересів, незаконного збагачення або необґрунтованості активів, з наведенням відповідного обґрунтування та посиланням на джерела інформації, врахування пояснень суб`єкта декларування (у разі їх надання); висновок за результатами повної перевірки.

За умовами абзацу 1 пункту 5 розділу ІІІ Порядку №26/21, у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції НАЗК та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Цією ж нормою (пункт 5 розділу ІІІ Порядку №26/21) установлено алгоритм дій НАЗК у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів його апарату, а саме:

У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції Національного агентства та повноважень посадових осіб структурного підрозділу, який проводив перевірку, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, розпочинає збір даних для встановлення наявності підстав для складення протоколу про таке правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі наявності зазначених підстав уповноважена особа складає відповідний протокол і направляє його до суду в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції посадових осіб інших структурних підрозділів апарату Національного агентства, уповноважена особа, яка здійснювала таку перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, передає інформацію та матеріали перевірки до такого структурного підрозділу.

У разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, складення протоколу щодо якого віднесено до компетенції інших органів, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок щодо виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у двох примірниках.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №26/21 передбачено, що у разі виявлення за результатами проведення повної перевірки ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено кримінальну відповідальність, уповноважена особа, яка проводила повну перевірку, упродовж 5 робочих днів з дня, наступного за днем погодження довідки, складає та підписує відповідний обґрунтований висновок у двох примірниках.

За правилами пунктів 9-10 розділу ІІІ Порядку №26/21 у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування. На офіційному вебсайті НАЗК оприлюднюється довідка про результати проведення повної перевірки, у тому числі повторної, упродовж 10 робочих днів з дня її погодження, а також інформація про те, чи було направлено обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інші вжиті заходи реагування, крім конфіденційної інформації про фізичну особу та з дотриманням вимог статті 52-1 Закону №1700-VII.

У постанові від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №520/25012/21 Верховний Суд висловив застереження щодо аналогічних спірних правовідносин, за яким довідка про результати проведення повної перевірки (її окремі положення), може бути предметом оскарження у порядку адміністративного судочинства лише за відсутності ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або закриття адміністративної чи кримінальної справи, так як такі правовідносини виникають між суб`єктом декларування та НАЗК лише на стадії завершення перевірки. Це означає, що якщо за наслідками такої перевірки вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності, довідка про результати проведення такої перевірки не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу, що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду відповідальності.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у випадку якщо за наслідками такої перевірки вже вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), обґрунтований висновок щодо виявлення ознак корупційного кримінального правопорушення не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу (суду), що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду юридичної відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що у випадку виявлення за результатами проведення НАЗК повної перевірки декларації ознак вчинення суб`єктом декларування кримінального правопорушення та реєстрації за таким фактом кримінального провадження, матеріали повної перевірки декларації стають частиною матеріалів відповідного кримінального провадження та на них у відповідності до приписів статті 222 КПК України розповсюджується особливий режим доступу. Зокрема, зазначена процесуальна норма за замовчуванням містить в собі заборону розголошення усіх відомостей кримінального провадження за винятком лише тих, щодо яких слідчим чи прокурором надано письмовий дозвіл, що унеможливлює надання НАЗК до суду усіх доказів.

Довідка та обґрунтований висновок, які є частиною доказової бази в рамках кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, де вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до відповідальності в порядку КПК України або КУпАП, не можуть бути предметом оскарження в порядку КАС України. При цьому, відповідно до положень частини четвертої статті 51-1 Закону №1700-VIІ проведення контролю та перевірки декларацій, а також рішення, прийняті за їхніми результатами, не перешкоджають проведенню досудового розслідування та судового провадження у порядку, передбаченому КПК України.

У цьому випадку скасування за результатами розгляду адміністративного спору Довідки та обґрунтованого висновку не є підставою для закриття відповідного кримінального провадження, відтак оскарження їх в адміністративному суді не може забезпечити ефективного захисту прав суб`єкта декларування, а судове рішення у такій справі не призводить до змін у правовому становищі особи, тому втрачає практичний сенс. Вказане стосується також і довідок, в яких за результатами перевірки встановлено ознаки адміністративного правопорушення.

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.02.2026 року у справі №160/30949/24.

Такі висновки щодо застосування норм матеріального та процесуального права підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до висновків оспорюваної Довідки, за результатами проведеної повної перевірки декларації встановлено, що суб`єкт декларування вказав у декларації:

1) недостовірні відомості ( п.п. 4.1 п. 4, п.п. 5.1, 5.2 п. 5 розділу 3.1 цієї Довідки), а саме, зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на суму 11 162 984,21 грн, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, чим не дотримав вимоги пунктів 7-8 ч. 1 ст. 46 Закону України Про запобігання корупції та встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 Кримінального кодексу України.

2) неточні відомості (пп. 1-3, п.п. 4.2 п. 4, п.п. 5.3, 5.4 п. 5, пп. 6, 7 розділу 3.1 цієї Довідки), чим не дотримав вимог пунктів 1, 2, 3, 7, 8, 8-1, 10 частини 1 ст. 46 Закону України Про запобігання корупції.

3) за результатами повної перевірки декларації щодо з`ясування достовірності задекларованих відомостей встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 11 162 984,21 грн, що перевищує 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3662 Кримінального кодексу України.

За таких підстав, враховуючи, що відповідачем за результатом проведеного моніторингу встановлено ознаки кримінального правопорушення передбаченого статтею 366-2 КК України, які свідчать про зазначення недостовірних відомостей відрізняються від достовірних на загальну суму 11 162 984,21 грн., колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у постановах від 23 листопада 2023 року у справі №520/25012/21 та від 19 лютого 2026 року у справі №160/30949/24 Верховний Суд сформував правовий підхід, відповідно до якого існують виключні випадки, за наявності яких складена НАЗК довідка про результати проведення повної перевірки декларації суб`єкта декларування не може бути оскаржена до адміністративного суду, а саме у разі виявлення в діях декларанта ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або здійснення у зв`язку з цим уповноваженим органом відповідного провадження щодо притягнення особи до юридичної відповідальності.

У таких випадках згадана довідка не породжує для суб`єкта декларування самостійних правових наслідків як окремий акт індивідуальної дії, а її зміст підлягає оцінці виключно в межах відповідного адміністративного чи кримінального провадження.

Отже, ключовим фактором є саме встановлення ознак правопорушення в самій довідці та вчинення НАЗК дій щодо передачі цих матеріалів, а довідка в свою чергу виступає як носій інформації про виявлені ознаки злочину.

Водночас, крім виявлення ознак злочину та зазначення про це у довідці, апелянт в апеляційній скарзі вказує, що Державним бюро розслідувань листом від 25.04.2025 № 14490- 25/10-2-02-01-5711/25 (вх. № 74473/0/05-25 від 29.04.2025) повідомлено Національне агентство, що Обґрунтований висновок долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000667 від 03.08.2023 року.

Враховуючи викладене, а саме той факт, що наразі Національним антикорупційним бюро України порушено кримінальне провадження щодо обставин можливого внесення позивачем недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, колегія суддів вважає, що адміністративний суд не може перевіряти правомірність оскаржуваної довідки за правилами адміністративного судочинства. Надання оцінки виявленим порушенням належить органу, що безпосередньо вирішує питання про притягнення декларанта до певного виду відповідальності і саме в межах відповідного процесу ОСОБА_1 має доводити необґрунтованість висновків спірної довідки від 11.04.2025 року № 257/25.

Матеріали повної перевірки декларації позивача є частиною матеріалів кримінального провадження та на них розповсюджується особливий режим доступу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 КАС України.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, рішення суду попередньої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приймаючи ухвалу про закриття провадження у справі, яка була скасована судом апеляційної інстанції, суд виснував, що довідка НАЗК не оскаржується. Водночас, у даному випадку, під час перегляду рішення суду першої інстанції ухваленого по-суті позовних вимог, колегія суддів, здійснивши правовий аналіз змісту довідки, оцінивши доводи чи є довідка самостійним предметом спору, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі з тих підстав, що довідка є елементом доказування у кримінальному процесі, тобто підстави закриття провадження у справі різні.

З огляду на викладене, наявність виявлення ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3662 Кримінального кодексу України та релевантний висновок Верховного Суду у справі № 160/30949/24 є імперативною підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, незалежно від попередніх процесуальних рішень судів нижчих інстанцій.

Керуючись ст. 238, 239, 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною та скасування довідки - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 13 травня 2026 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова