Справа № 240/17205/25
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відстрочення виконання рішення суду)

05 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/17205/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні заяву Військової частини НОМЕР_1 заяву про відстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 20.10.2025 позов задоволено частково.

До суду 19.03.2026 надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду. В обґрунтування заяви вказує, що Військова частина НОМЕР_1 є державною установою і фінансується виключно з державного бюджету України. А тому відповідно до ст. 2 Бюджетного кодексу України являється бюджетною неприбутковою установою, яка входить до структури Міністерства оборони України. Отже, військова частина НОМЕР_1 може виконати рішення в частині виплати належних Позивачу сум лише у разі надання фінансування вищим командуванням за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». На даний час фінансування на рахунок військової частини НОМЕР_1 не надійшло. Таким чином, для військової частини НОМЕР_1 існують об`єктивні обставини, які не залежать від волі відповідача щодо виконання судового рішення в частині виплати належних позивачу коштів по справі і стали підставою для звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до розпорядження №251 від 19.03.2026 керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи на підставі протоколу від 19.03.2026 дану адміністративну справу передано судді Нагірняку М.Ф. для розгляду поданої заяви.

Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану заяву про зміну способу виконання судового рішення, суд встановив наступне.

Так, приписами ч.1 ст.370 КАС України закріплено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно вимог ч.1 ст.378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3ст.378 КАС України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд, у відповідності до положень частини четвертої статті 378 цього Кодексу, також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Із системного аналізу даної норми вбачається, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є звернення до такого суду сторони із заявою про відстрочення/розстрочення з обгрунтуванням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим, зокрема, відсутність коштів.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Суд зауважує, що при розгляді заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

Окрім того, при наданні правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення.

Варто зауважити, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Відповідно до правової позиція Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2020 у справі №819/150/17, оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Судом, при розгляду заяви встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядника бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

Рішенням суду від 20.10.2025 ухвалено зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, одноразових додаткові види грошового забезпечення, а саме грошової допомоги для оздоровлення за 2022 та 2023 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2022 рік), грошової компенсації за дні невикористаної основної відпустки за 2022-2023 роки з 15.03.2022 по 19.05.2023 включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Також зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 15.03.2022 року по день фактичної виплати індексації.

Рішення набрало законної сили 07.01.2026.

До заяви про відстрочення виконання рішення суду представником Військової частини НОМЕР_1 надано копію основної заявки - розрахунку від 08.01.2026, від 08.02.2026, а також розрахунок потреб Військової частини НОМЕР_1 на січень та лютий 2026 року, у яких, вказано: ОСОБА_1 рішення суду №240/17205/25, потреба за КВЕК2800 - 143 696,00 грн, 2 907,00 грн.

З наведеного слідує, що в силу незалежних від заявника обставин, станом на дату звернення до суду із заявою, останній позбавлений можливості виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду та виплатити ОСОБА_1 нараховані на виконання судового рішення кошти.

Отже, відповідно до наданих суду доказів, Військової частиною НОМЕР_1 після набрання законної сили рішення суду, вживались заходи щодо добровільного виконання рішення суду.

Беручи до уваги те, що виплата коштів залежить від їх надходження від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, суд, враховуючи обставини справи та вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, вважає що заява про відстрочення виконання рішення суду є обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 378 КАС України, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Оскільки датою ухвалення постанови суду у даній справі є 20.10.2025 року, то, враховуючи приписи ч. 5 ст. 378 КАС України, крайньою датою відстрочення виконання такого рішення є 20.10.2026 року.

Отже, заява представника Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення виконання рішення суду.

Відстрочити Військовій частині НОМЕР_1 виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі №240/17205/25, - до 20.10.2026 року.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк