Справа № 520/4939/25
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2026-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 р. Справа № 520/4939/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, по справі № 520/4939/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області №8610357/41988858 від 12.04.2023р., про відмову у реєстрації податкової накладної № 2252 від 28.02.2023р., в Єдиному реєстрі податкових накладних.

- зобов`язати Відповідача зареєструвати податкову накладну №2252 від 28.02.2023р., в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання.

- стягнути з Відповідачів на користь Позивача - ТОВ «АТЛАНТ БУД СХІД» () суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028, 00 грн., (три тисячі двадцять вісім) грн., 00 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 року по справі № 520/4939/25 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області №8610357/41988858 від 12.04.2023р., про відмову у реєстрації податкової накладної № 2252 від 28.02.2023р., в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2252 від 28.02.2023р., в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової службу України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід" (просп. Героїв Харкова, буд. 118,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61068, ) сплачений судовий збір в сумі 1 514,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) на Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід" (просп. Героїв Харкова, буд. 118,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61068, ) сплачений судовий збір в сумі 1 514,00 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Головне управління ДПС у Харківській області не погодилось з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі № 520/4939/25 - прийнявши по справі нове судове рішення, яким позовну заяву ТОВ "Атлант Буд Схід" залишити без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ТОВ "Атлант Буд Схід" оскаржується рішення №8610357/41988858 від 12.04.2023р., а тому останній день для звернення до суду з позовною заявою був 13.10.2023 року, але з позовною заявою Позивач звернувся лише в 04.03.2025 року , чим було пропущена шестимісячний строк для звернення до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, позивачем в апеляційній скарзі не зазначено які нові докази він просить витребувати або дослідити, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні та розглянути справу в порядку письмового провадження.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ «АТЛАНТ БУД СХІД» є господарюючим суб?єктом, видами діяльності підприємства, відповідно кодів за класифікатором видів економічної діяльності є: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 73.20 Дослідження кон?юнктури ринку та виявлення громадської думки; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 82.92 Пакування; 22.29 Виробництво інших виробів із пластмас.

Основний - вид економічної діяльності 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

29.12.2022 р. між ТОВ «АТЛАНТ БУД СХІД» та ТОВ «СВІСС КРОНО» () укладено договір ППр-2022/191 про надання послуг по просуванню продукції.

28.02.2023 року ТОВ «АТЛАНТ БУД СХІД» подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2252 від 28.02.2023 на загальну суму 1 281 473, 71 грн, у тому числі ПДВ 213 578, 95 грн. Реєстрація податкової накладної №2252 була зупинена 14.03.2023р., (квитанція №).

12.04.2023 року комісією ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №8610357/41988858 про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.02.2023 №2252.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН та зважаючи на наявність документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, контролюючий орган не мав правових підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, а оскаржуване рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області №8610357/41988858 від 12.04.2023р., про відмову у реєстрації податкової накладної № 2252 від 28.02.2023р., в Єдиному реєстрі податкових накладних.

До суду першої інстанції позивач звернувся 02.03.2025 року через засоби поштового зв`язку, що підтверджується копією поштового конверта. (а.с. 56). Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення в обґрунтування якого позивач посилався на воєнний стан.

Суд першої інстанції при відкритті справи клопотання про поновлення строку не розглянуло.

Також, 18.03.2025 року Головне управління ДПС у Харківській області подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, але судом першої інстанції взагалі не надано оцінку даному клопотанню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої, якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Отже, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу. Водночас пунктом 56.19 статті 56 ПК України, за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору, яким вважається адміністративне оскарження відповідного рішення контролюючого органу, встановлено скорочений строк звернення до суду.

Так, відповідно до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Дослідження змісту зазначених статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що вони регулюють строки звернення до суду з позовом, в якому оскаржується податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання.

Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України можливість оскаржити «інше рішення контролюючого органу» у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Отже, Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, а відтак, до позовів платників податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Відтак, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 липня 2024 року у справі № 320/21139/23.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15.07.2021 у справі № 380/5208/20 вказав, що норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області №8610357/41988858 було прийнято 12.04.2023р, позовну заяву до суду першої інстанції позивачем подано 02.03.2025 року через засоби поштового зв`язку, що підтверджується копією поштового конверта.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2026 року витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід", зокрема, письмові пояснення в яких зазначити, коли Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід" отримало оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області №8610357/41988858 від 12.04.2023р. та пояснення в яких обґрунтувати причини пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

На виконання вказаної ухвали 20.02.2026 року позивачем було надані пояснення в яких позивач зазначив, що оскаржуване рішення Головного управління ДПС у Харківській області №8610357/41988858 від 12.04.2023р., було надіслане відповідачем до електронного кабінету позивача - платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ БУД СХІД» та отримано товариством 17.04.2023 року о 14:24.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення з позовною заявою до суду позивач послався на те, що внаслідок запровадження воєнного стану, товариство практично припинило свою роботу що перешкоджало дотримуватися визначених законодавством процесуальних строків. Особи відповідальні за ланку роботи пов?язану з оскарженням протиправних дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, звільнились з товариства, або припинили виконання своїх обов?язків, значна частина документів необхідних для обґрунтування позовних вимог була знищена, або доступ до них був неможливий, тому звернутися до суду в передбачений законом строк ТОВ «АТЛАНТ БУД СХІД» не мало ніякої можливості. Загроза ракетних ударів, вимкнення електропостачання та мережі «Інтернет» також негативно вплинуло на роботу товариства та унеможливило виконання передбачених законом дій щодо додержання процесуальних строку та обмежило нам доступ до суду, гарантований Конституцією України.

Таким чином, факт отримання оскаржуваного рішення 17.04.2023 р. позивачем підтверджено, а тому саме з цієї дати слід обчислювати початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду, який закінчувався 17.10.2023 р.

В свою чергу, до суду першої інстанції позивач звернувся лише 02.03.2025 р., тобто через рік та 10 місяців після закінчення строку звернення до суду.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо введення на території України правового режиму воєнного стану, колегія суддів зазначає, що загальновідомою є та обставина, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Подальшими указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває на цей час.

Колегія суддів звертає увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22, де зокрема вказується про те, що ведення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Тож, колегія суддів зауважує, що саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Колегія суддів зауважує, що неможливість здійснення процесуальних прав учасником процесу задля визнання підстави поважною причиною пропуску процесуального строку має бути реальною. Вказані ж доводи скаржника є необґрунтованими, адже не містять жодного підтвердження доказами. Більше того, саме по собі покликання на воєнний стан не може свідчити про неможливість виконувати процесуальні права та обов`язки вчасно.

У цій справі, як у заяві про поновлення строку на подання позову, так і в наданих пояснення до апеляційної інстанції позивач не навів належних обґрунтувань того, яким чином введення на території України воєнного стану вплинуло на неможливість своєчасного звернення до суду з позовом, а також не надав належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин.

Вищевказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 лютого 2026 року у справі № 200/3137/24.

Щодо посилань позивача на те, що особи відповідальні за ланку роботи пов?язану з оскарженням протиправних дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, звільнились з товариства, або припинили виконання своїх обов?язків, колегія суддів зазначає, що неналежна організація процесу із оскарження рішення податкового органу з боку відповідальних осіб підприємства, виникнення організаційних складнощів для своєчасного подання позовної заяви (без зазначення об`єктивних обставин) є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальності за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Однак, колегія суддів зазначає, що позивачем була виписана податкова накладна №2252 від 28.02.2023 року щодо надання послуг по просуванню продукції на ринку по договору купівлі-продажу №ПРУ-2022/1114 укладеного між ТОВ «СВІСС КРОНО» та ТОВ «Атлант Буд Схід», тобто позивач здійснював в цей час свою господарську діяльність.

Крім того, посилання позивача на те, що значна частина документів необхідних для обґрунтування позовних вимог була знищена, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки позивачем не зазначено, які саме документи, які були необхідні для звернення до суду з позовом були знищені та не надано належних доказів на підтвердження факту знищення відповідних документів.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження причин пропуску строку, пов`язаних із запровадженням воєнного стану, у зв`язку з чим відсутні докази існування об`єктивних істотних перешкод для своєчасної реалізації ним процесуальних прав.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що пропуск строку звернення до суду з цим позовом позивачем не обґрунтовано, оскільки запровадження воєнного стану не може бути беззаперечною підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Приписи п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначають, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, зміст яких зазначено вище.

Частиною 3 ст. 123 КАС України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду та не наведенням поважних причин пропуску такого строку, колегія суддів приходить до висновку, що у цій справі наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 по справі № 520/4939/25 - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлант Буд Схід" до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій