Справа № 346/1574/26
Суддя: Васильковський В. В.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1574/26
Провадження № 2-а/346/59/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : судді Васильковського В.В.,

за участю секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

26.03.2026 року, представник позивача, звернувшись до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що 19.03.2026 року ОСОБА_1 з мобільного додатку Monobank стало відомо про виконавче провадження №80542538. Надалі, з додатку «Дія» ОСОБА_1 стало відомо про те, що відносно нього 19.03.2026 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80542538 на підставі постанови №R257745, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 16.12.2025 р. про стягнення штрафу з ОСОБА_1 . Так, за таких обставин, 19.03.2026 року мій довіритель дізнався про постанову № R257745 від 16.12.2025 року, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв?язку з нібито вчиненим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. У даній постанові вказується, що нібито ОСОБА_1 будучи оповіщеним про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , не пройшов, відмовився від проходження ВЛК, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Цією ж постановою від 16.12.2025 року на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. Надалі, оскільки його довіритель жодним чином не був повідомлений про оскаржувану постанову від 16.12.2025 р. та відповідно не вчинив ніяких дій для оскарження постанови, то якраз таки винесений штраф ІНФОРМАЦІЯ_2 і було подвоєно (про що зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження). Отож, із винесенням вказаної постанови №R257745 від 16.12.2025 року мій довіритель жодним чином не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що про винесену постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_1 від 16.12.2025 р., останньому жодним чином відомо не було. Так, звертає увагу, що внизу на оскаржуваній постанові (копія якої мною додається) відсутня будь-яка відмітка, підпис позивача з приводу того, що останній ознайомився та отримав копію постанови. Так, зі слів ОСОБА_1 , останній не був повідомлений ані про винесену постанову від 16.12.2025 року, ані про розгляд адміністративної справи. Про оскаржувану постанову від 16.12.2025 р. мій довіритель дізнався лише 19.03.2026 р., коли було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. За цих обставин вважає, що його довіритель - ОСОБА_1 має право на поновлення строку для подання даної позовної заяви. Окрім того знову ж таки вважає, що постанова №R257745 від 16.12.2025 року є абсолютно незаконною, та такою, що підлягає скасуванню судом, про що свідчить наступне. Враховуючи зазначене, ініціатором проходження ВЛК є нe сам військовозобов?язаний, (тобто ОСОБА_2 ), а ТЦК та СП. Так, тільки у випадку коли ТЦК та СП направить військовозобов?язаного на ВЛК, то тоді виникає у останнього обов`язок пройти ВЛК. Оскільки жодних повісток від ТЦК та СП щодо направлення на проходження ВЛК ОСОБА_1 не надходило, то з його боку відсутній склад правопорушення щодо несвоєчасного проходження ВЛК. В матеріалах справи відсутні докази того, що Малиновському були направлені повістки (виклики) або вручено направлення на проходження ВЛК. Оскільки жодним нормативним актом не передбачено обов?язку громадянина України після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб ТЦК та СІ з?являтися для проходження ВЛК з власної ініціативи, то у діях останнього відсутня об?єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Отже, з наведеного вбачається, що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду. видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560. У матеріалах справи відсутня копія направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в підтвердження дотримання встановленої процедури направлення на військово-лікарську комісію, а також доказів реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень на ВЛК та його вручення позивачу під особистий підпис з доведенням вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду. За таких обставин вважаю, що постанова відносно ОСОБА_1 від 16.12.2025 року являється незаконною та підлягає скасуванню. Тому, просить постанову постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № R257745 від 16.12.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, визнати протиправною та скасувати; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

17.04.2026 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що ознайомившись із позовною заявою Позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 проти позову заперечує, вважає позовні вимоги Позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 12.12.2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було виявлено, що військовозобов?язаний Позивач не пройшов медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації військово-лікарською комісією. Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» має статус військовозобов?язаного та перебуває на військовому обліку військовозобов?язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Громадянином ОСОБА_1 порушено абзац 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни України зобов?язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 16.12.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову відносно останнього за ч.3 ст.210-1КУпАП, та накладено штраф у сумі 17000,00грн.У змісті постанови зазначено, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства військовозобов?язаним, який не пройшов медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного(міського)територіального центру комплектування соціальної підтримки. Тому, просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши докази по справі, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою №R257745 від 16.12.2025 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та призначено штраф у розмірі - 17 000 грн. (а.с. 9).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2026 року, головним державним виконавцем Коломийського відділу виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Косівчуком Р.Б., відкрито виконавче провадження № 80542538 від 19.03.2026 року, з виконання постанови №R257745, виданої 16.12.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення з ОСОБА_1 , штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с. 9).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порушення якого ставиться у вину позивачу, зазначається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.

Підпунктами 8, 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, порушення яких також ставиться у вину позивачу, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб?єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.1. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до п.28 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Згідно п.31 Порядку, повістки мають право вручати, зокрема представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - в адміністративних межах населених пунктів та територій, на які поширюється повноваження відповідних виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до п.36 Порядку, за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені: представниками районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Пунктом 41 Порядку №560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем, в порушення вимог ст. 77 КАС України, не доведено обставин вчинення позивачем складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідачем не доведено, що позивачу вручено повістку і у нього виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 і що від виконання цього обов`язку ОСОБА_1 ухилився.

За вищевикладених обставин, суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 , яка полягала у порушенні абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп. 2 п.1 ст. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року, не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № R257745 від 16.12.2025 року за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмо ви у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: Васильковський В. В.