Справа № 140/691/26
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року ЛуцькСправа № 140/691/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмін Лінжері» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Жасмін Лінжері» (далі ТОВ «Жасмін Лінжері», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Жасмін Лінжері» 23.09.2025 було подано до Волинської митниці митну декларацію (далі МД) №25UA88U0, за якою задекларовано товар: «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни, котрі не мають конструктивного значення для пошиття білизни, служать лише елементами декору, та не виконують жодної іншої функції, крім декоративної (бантик лише доповнює основний виріб, але не є його обов`язковою складовою, тобто без такого декоративного елементу білизна може виконувати свою основну функцію)».

Даний товар постачався відповідно до зовнішньоекономічного контракту №1 від 03.01.2017 із заявленим кодом товару за УКТЗЕД .

До декларації декларантом надано ряд документи, у тому числі висновок експерта ТПП у Волинській області №B-1231 від 23.09.2025, яким підтверджено правильність обраного декларантом коду УКТЗЕД .

Однак митним органом прийнято картку відмови у митному оформленні №UA205140/2025/002520 від 23.09.2025 та рішення щодо класифікації товарів №25UA73-КТ.

Позивач вважає, що висновок митного органу про не правильність визначення коду товару є безпідставними, зроблений без встановлення усіх істотних ознак товару, що мають значення для класифікації товару та не ґрунтуються на вимогах законодавства.

В обґрунтування такої позиції вказує, що ТОВ «Жасмін Лінжері» понад вісім років зазначений товар декларує саме за цим кодом як «додаткові речі до одягу» і митний орган не виносив жодного рішення про коригування митної вартості, а погоджувався із визначеним декларантом кодом УКТЗЕД .

Позивач зазначає, що частина одягу - це елемент, без якого річ не може виконувати свою основну функцію. Додаткова річ до одягу, навпаки, є аксесуаром або декоративним елементом, який доповнює основний виріб, але не є його обов`язковою складовою.

При здійсненні класифікації товару позивач перш за все враховував функціональне призначення бантика: якщо бюстгальтер пошитий без бантика - то він виконує ту ж саму функцію, що і з бантиком, отже бантик тут є звичайним декоративним елементом, додатковою річчю, а не функціональною частиною одягу.

Крім того, позивач зауважує, що митним органом було здійснено ряд доперевірочних аналізів митних декларацій та прийняті повідомлення, якими встановлено неправильну класифікацію товару «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни та класифікувати даний товар за кодом згідно УКТЗЕД, а саме: від 22.07.2025 по декларації №23UA38U5, від 22.07.2025 по декларації №23UA74U8 від 08.07.2025 по декларації №24UA2706 від 08.07.2025 по декларації №24UA3702.

Однак 06.08.2025 Волинською митницею було оформлено ідентичний товар за МД №25UA63U6, теж з кодом без винесення рішення про зміну коду УКТ ЗЕД.

Тому, позиція митного органу щодо визначення коду УКТЗЕД щодо одного і того ж товару в різних митних деклараціях є непослідовною та необґрунтованою.

Крім того, позивач вказує, що правильність обраного коду УКТЗЕД підтверджено висновком експерта Волинської торгово-промислової палати №B-1231 від 23.09.2025, згідно із яким бантики класифіковано як додаткові речі до одягу за кодом .

Також позивач вказує, що класифікацію товарів згідно з УКТЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. В свою чергу, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

В митного органу при вирішенні питання щодо правильності класифікації товару декларантом було в розпорядженні достатньо документів, в тому числі висновок експерта акредитованої експертної установи, які усували будь-які суперечності щодо правильності зазначеного коду згідно з УКТ ЗЕД.

Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Водночас, декларант не погоджується з визначеним кодом товару, керуючись офіційними поясненнями до УКТ ЗЕД, а також систематичним попереднім митним оформленням за заявленим кодом.

Враховуючи те, що до товарної позиції 6217 УКТ ЗЕД відносяться додаткові речі до одягу, а бант, згідно з визначенням «Словника української мови» переважно застосовується як прикраса, свідчить про те, що бант є декоративним елементом, який виконує функцію прикраси, а не є частиною конструкції одягу. Таким чином, він не є необхідним для функціональності самого одягу, зокрема товару, який був предметом декларування, а лише доповнює його зовнішній вигляд.

У цьому контексті, відповідно до положень Митного тарифу України та відповідних норм УКТ ЗЕД, бантики повинні класифікуватися саме як «додаткові речі до одягу» за кодом .

З наведених підстав позивач вважає, що оскаржувані картка відмови та рішення щодо класифікації товару є необґрунтованими та такими, що підлягають скасування. Просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т.1, а.с.154).

У відзиві на позовну заяву (т.1, а.с.157-165) представник відповідача позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказала, що 23.09.2025 представником ТОВ «Жасмін Лінжері» для митного контролю та оформлення подано МД №25UA88U0 на товарні позиції №1 та №2: «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни».

Відповідно до графи 33 МД №25UA88U0 від 29.09.2025 зазначені товари заявлено за кодом згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 6,3%).

Разом із вказаною МД декларантом подано документи, які зазначені у графі 44 МД.

Під час опрацювання вказаної МД та поданих до митного оформлення документів відбулося спрацювання АСУР, що визначило перелік обов`язкових митних формальностей для забезпечення проведення митного контролю та оформлення товарів. результатів застосування системи управління ризиками.

23.09.2025 посадовими особами митного органу було проведено частковий огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, за результатами якого складено акт №25UA88U0 від 23.09.2025. Здійснено фотографування товару.

Враховуючи опис та заявлені характеристики оцінюваного товару, у зв`язку із можливою невірною класифікацією товарів, 23.09.2025 відділом митного оформлення №1 митного поста «Луцьк» сформовано та направлено запит №59088U0 до відділу контролю класифікації товарів УК та АМП щодо вирішення складного випадку класифікації товарів №1, 2 по МД №25UA88U0 від 23.09.2025.

За результатами розгляду вказаного запиту щодо перевірки правильності класифікації товару №1, №2 «додаткові речі до одягу бантики для жіночої білизни, заявленого до митного оформлення за МД №25UA88U0 від 23.09.2025 за кодом 6217 10 00, згідно з УКТЕД (ставка ввізного мита 6,3%), прийнято рішення щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ, відповідно до якого товари класифіковано за кодом 6217 90 00 00 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного 12%) як «частини одягу - бантики для жіночої білизни».

Митне оформлення товару «частини одягу - бантики для жіночої білизни.» за кодом 6217 90 00 00 з врахуванням рішення щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ здійснено за МД від 06.10.2025 №25UA53U2. Зміна коду товару призвела до збільшення нарахування митних платежів в загальній сумі 56 206,08 грн.

Представник відповідача вказує, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії необхідно виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД.

В товарну позицію 6217 включено дві товарні підкатегорії 6217 10 00 00 (ставка ввізного мита 6,3%) - додаткові речі до одягу, та 6217 90 00 00 (ставка ввізного мита 12%) - частини.

Згідно з загальнодоступною інформацією, наявною в мережі Інтернет, текстильні додаткові речі для одягу - це готові вироби або деталі, виготовлені з текстильних матеріалів (бавовни, шовку, синтетики тощо), які доповнюють основний предмет одягу для функціональності, зручності чи декору. Аксесуари, що носяться з одягом - це шийні вироби (хустки, шарфи, кашне, краватки та метелики), вироби для рук та ніг (рукавиці, шкарпетки, панчохи та гетри), пояси та ремені, хустинки (носові та декоративні хустки для нагрудних кишень).

В поясненнях до товарної позиції 6217 УКТЕД зазначено, що такі предмети, як кишені, рукави, коміри, вузькі мереживні чи текстильні комірці, намітки, прикраси різних видів (такі, як розетки, банти, рюші, оборки та волани), манишки, жабо (включаючи комбіновані з комірами), манжети, кокетки, закоти комірів або лацканів і подібні вироби відносяться до частин одягу.

Частини одягу призначені для використання в складі одягу, тобто будуть прикріплені (наприклад, вшиті) до одягу. Такі товари, як розетки, банти, рюші, оборки та волани мають декоративне призначення, хоча й відносяться до частин одягу.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача вважає, що даний товар класифікується за кодом 6217 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕ (ставка ввізного мита 12%).

Також представник відповідача зазначає, що у поясненнях до товарної позиції 6217 міститься перелік із 12 пунктів, у якому зазначені товари, які, серед іншого, включаються до цієї товарної позиції.

Однак він не вказує, які з перелічених товарів відносити до додаткових речей до одягу, а які до частин, а також не містить критерії для здійснення розподілу.

При цьому, зазначений перелік логічно побудований так, що всі товари, які перелічені у одному пункті відносяться тільки до однієї товарної підкатегорії (або до додаткових речей до одягу, або до частин).

Представник відповідача зауважує, що «банти» вказані у пункті 11 Поясненнях до товарної позиції 6217, де, серед іншого, перелічені «кишені», «рукави», «коміри», «манишки», «жабо», «манжети» і тд.

З цього можна зробити висновок, що у пункті 11 Пояснень до товарної позиції 6217 перелічені товари, які відносяться до частин одягу (серед яких, банти), що ще раз підтверджує правильність класифікації товарів митницею.

При цьому, поясненнями до товарної позиції 6217 УКТ ЗЕД не обумовлюється той факт, що частини одягу повинні впливати лише на основне функціональне призначення білизни. Такі інші прикраси, як розетки, рюші, оборки та волани, також є елементами декору, які не впливають на основне функціональне призначення білизни, але розглядаються як частини одягу в товарній підкатегорії 6217 90 00 00 УКТ ЗЕД.

Товар «бантики для жіночої білизни» пришиваються до одягу та є його невід`ємною частиною.

Також представник відповідача зазначає, що враховуючи частину восьму статті 69 МК України, висновки експертів Волинської ТПП від 06.08.2025 №В-1030, від 23.09.2025 №В-1231, надані ТОВ «Жасмін Лінжері», мають інформаційний або довідковий характер.

При цьому, заявлення та визначення коду товару може здійснюватися лише декларантом або уповноваженою ним особою, а митний орган здійснює функцію контролю правильності такого заявлення.

З наведеного слідує, що питання віднесення товару до конкретної товарної позиції згідно з УКТ ЗЕД не належить до компетенції експерта при проведенні товарознавчої експертизи.

Окремо представник відповідача повідомляє, що Волинською митницею була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Жасмін Лінжері» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 01.11.2020 по 31.10.2025, у тому числі, перевірка правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

За результатами перевірки складено акт від 29.12.2025 №163/25/7.3-19/17/38181266, згідно із яким «Частини одягу - бантики для жіночої білизни» також класифіковано як згідно з УКТ ЗЕД 6217 90 00 00 (ставка ввізного мита 12%).

Наведене свідчить про послідовність дій митниці та однаковий підхід до класифікації товарів з урахуванням необхідності постійного вдосконалення підходів до класифікації товарів.

Враховуючи вищенаведене, а також Пояснення до товарної позиції 6217 згідно УКТ ЗЕД, представник відповідача вважає, що рішення щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ прийнято згідно з вимогами чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

У зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення щодо класифікації товару від 26.09.2025 №25UA3-КТ було винесено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2025/002520, в якій роз`яснено причини винесення такої картки, а також вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товару.

З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги. Додатково зазначив, що відповідно до структури товарної позиції 6217 УКТЗЕД, законодавець чітко розмежовує: «додаткові речі до одягу» (6217 10 00 00) та «частини» (6217 90 00 00).

Ключовим критерієм розмежування є функціональна самостійність виробу та його конструктивна роль. Частина одягу - це елемент, який є конструктивно необхідним для створення або функціонування конкретного предмета одягу (наприклад, комір, манжет, підкладка тощо), тобто без якого виріб втрачає свою цілісність або не може виконувати основну функцію. Натомість додаткова річ до одягу - це готовий виріб, який використовується для доповнення, прикрашання або надання індивідуальних властивостей одягу, але не є його конструктивною складовою.

Отже, товар, який надавався для митного оформлення, а саме бантики для жіночої білизни слугує для доповнення основного предмету одягу (жіночої білизни) для функціональності та декору

Разом з тим, бантики для жіночої білизни: не формують конструкцію виробу; не впливають на функціональність білизни як предмета одягу; виконують виключно декоративну (естетичну) функцію; можуть постачатися та реалізовуватися окремо як готові текстильні вироби.

Отже, бантик не є невід`ємною складовою конкретного предмета одягу, а є самостійним декоративним виробом, який може бути прикріплений до різних предметів одягу або використовуватися як оздоблювальний елемент.

Таким чином, з урахуванням функціонального призначення, способу використання та відсутності конструктивної необхідності, бантики для жіночої білизни підлягають класифікації за кодом 6217 10 00 00 як додаткові речі до одягу, а не за кодом 6217 90 00 00 як частини одягу (т.2, а.с.76-83).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (т.2, а.с.72).

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що з метою митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару №1 «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни, з металевими (мідними) підвісками, котрі не мають конструктивного значення для пошиття білизни, служать лише елементами декору, та не виконують жодної іншої функції, крім декоративної (бантик лише доповнює основний виріб, але не є його обов`язковою складовою, тобто без такого декоративного елементу білизна може виконувати свою основну функцію): - артикул NJAS035XS/2051-3000 штук; - артикул NJAS035XS/2051- 11888 штук; - артикул NJAS035XS/2051-1000 штук; - артикул NJAS035XS/2051-7800 штук; артикул NJAS021XU/2009-3600 штук; Всього: 27288 штук. Торговельна марка - «SERAM», Виробник - «SERAM», FR.» та товару №2 «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни, котрі не мають конструктивного значення для пошиття білизни, служать лише елементами декору, та не виконують жодної іншої функції, крім декоративної (бантик лише доповнює основний виріб, але не є його обов`язковою складовою, тобто без такого декоративного елементу білизна може виконувати свою основну функцію): - артикул NJAS021XS/A7678-2000 штук; - артикул N010706YS/A7525-13500 штук; - артикул NJAS021 XS/A7525-6000 штук; - артикул N010706YS/A 7678-4000 штук; - артикул N010706YU/0233-20000 штук; - артикул NJAS021XU/0233-15000 штук; Всього: 60500 штук. Торговельна марка - «SERAM», Виробник - «SERAM», FR.», декларантом позивача до Волинської митниці було подано МД від 23.09.2025 №25UA88U0. В графі 33 МД вказано код даного товару відповідно до УКТ ЗЕД (т.1, а.с.18-22, 168-169).

Разом із вказаною МД до митного оформлення, надано ряд документів, зокрема: специфікацію №69 від 15.09.2025 до контракту №1 від 03.01.2017 (а.с.35-36, 191 зворот.-193), рахунок-фактуру (інвойс) FA2025/39910 від 15.09.2025 (т.1, а.с.27-28, 185, переклад а.с.29-30), рахунок-фактур (інвойс) FA2025/39911 від 15.09.2025 (т.1, а.с.33-34, 186, переклад а.с.31-32), міжнародну автотранспортну накладну (CMR) №16042760 від 22.09.2025 (т.1, а.с.26, переклад а.с.25), (прайс-лист) виробника товару від 16.09.2025 (т.1, а.с.40, 187 зворот.), документ №NJAS035X від 23.02.2023 (т.1, а.с.47-48, 189, переклад а.с.45-46), документ №010706Y від 18.06.2025 (т.1, а.с.43, 188 зворот., переклад а.с.44), документ №JAS021X від 24.07.2025 (т.1, а.с.42, 188, переклад а.с.41), довідку про транспортно-експедиційні витрати №2309-1 від 23.09.2025 (а.с.51, 192), копію митної декларації країни відправлення №25PL301010002KHTB3 від 22.09.2025 (т.1, а.с.39, 186, переклад а.с.37-38), висновок експерта №В-1231 від 23.09.2025 (т.1, а.с.61-147), висновок експерта №В-1030 від 06.08.2025 (т.1, а.с.196-226).

Волинською митницею прийнято рішення від 26.09.2025 №25UA3-КТ, щодо класифікації товарів, відповідно до якого ввезений позивачем товар №1 та №2 класифіковано за кодом згідно УКТ ЗЕД (т.1, а.с.12-13, 251) та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520 (т.1, а.с.14-15, 252).

Митне оформлення для випуску у вільний обіг товару за кодом УКТЗЕД, що визначений оскаржуваним рішенням, було здійснено за МД від 06.10.2025 №24UA53U2 (т.1, а.с.22-24, т.2, а.с.64-65).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК Україи) та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із статтею 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про митний тариф» від 19.10.2022 №2697-IX (далі - Закон №2697-IX) цим законом встановлюється Митний тариф України. Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Нормами частини першої статті 68 МК України визначено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 68 МК України постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі Порядок №428).

Згідно із пунктами 2, 3 Порядку №428 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України Про Митний тариф України, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Відповідно до пункту 5-1 Порядку №428 з метою забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів рішення щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та рішення щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів приймаються митними органами з урахуванням підходів до класифікації окремих товарів згідно з Комбінованою номенклатурою, закріплених у відповідних актах права Європейського Союзу (acquis ЄС), за умови, що такі підходи не суперечать положенням Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів.

Відповідно до частин першої - другої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно із частиною третьою статті 69 МК України на вимогу посадової особи митного органу декларант зобов`язаний надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 МК України).

Нормами частини п`ятої статті 69 МК України передбачено, що для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини сьомої статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Згідно із частиною восьмою статті 69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 №650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за №1085/21397, класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику відповідно до вимог МК України, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Пунктами 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Верховний Суд у постановах від 08.02.2022 у справі №808/3175/16, від 26.06.2023 у справі №804/892/17, від 21.07.2023 у справі №821/1680/16 наголошував, що відносячи товар до тієї чи іншої позиції, слід виходити з більш конкретного його опису. Саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД.

Як встановлено судом, відповідно до МД від 23.09.2025 №25UA88U0 позивачем ввезено, товар: «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни» та у графі 33 даної МД код товару визначено згідно з УКТЗЕД (т.1, а.с.18-22, 161-162).

Згідно із Законом №2697-IX , яким встановлено Митний тариф України, розділ ХІ «Текстильні матеріали та текстильні вироби», включає

Групу 67 «Одяг та додаткові речі до одягу, текстильні, крім трикотажних»

6217 - Інші готові додаткові речі до одягу; частини одягу або додаткових речей до одягу, крім виробів товарної позиції 6212

- 6217 10 00 00 - додаткові речі до одягу.

Ставка мита становить 6,3 %.

Натомість згідно із оскаржуваним рішенням щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ митним органом оцінюваний товар класифіковано у товарній підкатегорії .

Група 67 «Одяг та додаткові речі до одягу, текстильні, крім трикотажних»

6217 - Інші готові додаткові речі до одягу; частини одягу або додаткових речей до одягу, крім виробів товарної позиції 6212

- 6217 90 00 00 - частини

Ставка мита становить 12 %.

Однак, суд не погоджується із такою класифікацією спірного товару митницею з наступних підстав.

При вирішенні спірних правовідносин, суд враховує, що на виконання положень статті 68 МК України, Порядку №428, наказом Державної митної служби затверджено Пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, затверджені наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 №543 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» (далі - Пояснення).

У Поясненнях до товарної позиції 6217 зазначено, що до цієї товарної позиції включаються готові текстильні додаткові речі до одягу, крім трикотажних машинного або ручного в`язання, які не зазначені чи не включені до інших товарних позицій цієї групи або де-небудь ще в УКТЗЕД. До цієї товарної позиції також включаються частини одягу або додаткові речі до одягу, крім трикотажних машинного або ручного в`язання, крім частин виробів товарної позиції 6212.

До цієї товарної позиції включаються, серед іншого (іnter alіa):

(1) Підпахівники переважно з прогумованої тканини чи з гуми, покритої текстильним матеріалом. Підпахівники, виготовлені повністю з пластмас або гуми, до цієї товарної позиції не включаються (товарні позиції 3926 і 4015, відповідно).

(2) Плечові накладки (наплечники) чи інші накладки. Вони переважно виготовляються з вати, повсті чи текстильних відходів, покритих текстильним матеріалом. Плечові накладки (наплечники) та інші накладки з гуми (переважно пористої гуми), не покриті текстильним матеріалом, до цієї товарної позиції не включаються (товарна позиція 4015).

(3) Пояси усіх видів (включаючи патронташі) і пояси (наприклад, для військових чи священнослужителів) з текстильного матеріалу, еластичні чи нееластичні, чи прогумовані чи непрогумовані, чи виготовлені з металевих ниток. Ці вироби включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо вони мають пряжки чи прикраси з дорогоцінних металів або прикрашені перлами, дорогоцінним чи напівдорогоцінним камінням (природним, штучним чи реконструйованим).

(4) Муфти, включаючи муфти з оздобленням з натурального чи штучного хутра з лицьового боку.

(5) Нарукавники.

(6) Коміри для моряків.

(7) Еполети, нарукавні пов`язки і т.д.

(8) Етикетки (ярлики), знаки, емблеми, світловідбивні знаки та аналогічні вироби (крім вишитих орнаментів товарної позиції 5810), виготовлені способом, відмінним від нарізування за формою чи розміром. (Якщо ці вироби виготовлені лише викроюванням за формою чи розміром, вони виключаються з цієї товарної позиції товарна позиція 5807).

(9) Аксельбанти, ремені для біноклів і т.д.

(10) Окремо подані знімні підстьобування для плащів і аналогічного одягу.

(11) Кишені, рукави, коміри, вузькі мереживні чи текстильні комірці, намітки (англ. Wimples), прикраси різних видів (такі, як розетки, банти, рюші, оборки та волани), манишки, жабо (включаючи комбіновані з комірами), манжети, кокетки, закоти комірів або лацканів і подібні вироби.

(12) Панчохи, шкарпетки та підслідники (включаючи з мережив) і панчішно-шкарпеткові вироби без підошов, приклеєних, пришитих чи з`єднаних іншим способом з верхом, крім дитячих черевичків без підошов (пінетки).

Деякі готові оздоблювальні вироби (наприклад, помпони та кисті, а також орнаменти з мережив або вишивки) включаються до групи 58 так само, як і оздоблювальний матеріал у куску.

Вироби цієї товарної позиції часто виготовляються з мережив або вишивок і відносяться до цієї товарної позиції незалежно від того, чи сплетені вони з мережив відразу за формою чи виготовлені з мереживного полотна чи вишитих матеріалів товарної позиції 5804 або 5810.

До цієї товарної позиції не включаються:

(а) додаткові речі дитячого одягу товарної позиції 6209;

(b) пояси для професійного використання (наприклад, для чистильників вікон або електриків) чи розетки (у вигляді нашивок зі стрічок у формі квітки, наприклад, ті, які вручаються на змаганнях), крім використовуваних для одягу (товарна позиція 6307);

(c) оздоба з пір`я (товарна позиція 6701);

(d) оздоба зі штучних квітів, листя або фруктів товарної позиції 6702;

(e) стрічки з закріпленими кнопками чи стрічки (тасьма) з гачками і петлями («липучка») (товарна позиція 5806, 8308 або 9606 залежно від конкретного випадку);

(f) застібки-блискавки (товарна позиція 9607).

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що частина одягу - це елемент, без якого річ не може виконувати свою основну функцію. Додаткова річ до одягу, навпаки, є аксесуаром або декоративним елементом, який доповнює основний виріб, але не є його обов`язковою складовою. При здійсненні класифікації товару позивач перш за все враховував функціональне призначення бантика: якщо бюстгальтер пошитий без бантика - то він виконує ту ж саму функцію, що і з бантиком, отже бантик тут є звичайним декоративним елементом, додатковою річчю, а не функціональною частиною одягу.

Заперечуючи доводи позивача, відповідач вказує, що текстильні додаткові речі для одягу - це готові вироби або деталі, виготовлені з текстильних матеріалів (бавовни, шовку, синтетики тощо), які доповнюють основний предмет одягу для функціональності, зручності чи декору. Частини одягу призначені для використання в складі одягу, тобто будуть прикріплені (наприклад, вшиті) до одягу. Товар «бантики для жіночої білизни» пришиваються до одягу та є його невід`ємною частиною.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Жасмін Лінжері» неодноразово здійснювало декларування товару: «бантики для жіночої білизни» в товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД - .

Зокрема, як вбачається із наявного в матеріалах справи акту Волинської митниці від 29.12.2025 №163/25/7.3-19/17/38181266 (т.2, а.с.10-31) про результати планової документальної виїзної перевірки ТОВ «Жасмін Лінжері», в ході перевірки встановлено, що за період з 01.11.2020 по 31.10.2025 позивачем здійснено митне оформлення товару «Додаткові речі по одягу - бантики для жіночої білизни...» за кодом згідно з УКТЗЕД за 42 МД (пункту 3.4.1 акту).

Позивач надав суду МД №25UA63U6 від 06.08.2025 (т.1, а.с.16-17), згідно із якою митне оформлення товару, аналогічного тому, що декларувався згідно із МД від 23.09.2025 №25UA88U0, а саме: «додаткові речі до одягу - бантики для жіночої білизни, котрі не мають конструктивного значення для пошиття білизни, служать лише елементами декору, та не виконують жодної іншої функції, крім декоративної (бантик лише доповнює основний виріб, але не є його обов`язковою складовою, тобто без такого декоративного елементу білизна може виконувати свою основну функцію)», здійснювалося за кодом згідно з УКТЗЕД .

У позовній заяві позивач повідомив, що рішення щодо класифікації відповідних товарів відповідачем раніше не приймалися. Вказані обставини представником відповідача не заперечуються.

Однак, 23.09.2025 відділом митного оформлення №1 митного поста «Луцьк» сформовано та направлено запит №59088U0 до Центрального офісу Волинської митниці щодо вирішення складного випадку класифікації товарів №1, №2 по МД №25UA88U0 від 23.09.2025 у зв`язку із можливою невірною класифікацією товару (т.1, а.с.250).

При цьому, з урахуванням вищезазначених обставин, суд зауважує, що відповідачем не доведено, у чому саме полягала складність класифікації імпортованого позивачем товару за УКТ ЗЕД, що, в свою чергу, зумовило його звернення до центрального офісу Волинської митниці з метою класифікації згідно з товарною номенклатурою Митного тарифу України, як і не обґрунтовано, які саме суперечності, що потребували додаткової інформації щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД виникли у нього в процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару.

Як встановлено судом, для підтвердження заявленого коду товару ТОВ «Жасмін Лінжері» надало митному органу висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №B-1231 від 23.09.2025 (т.1, а.с.61-147), предметом дослідження якого був бантик, що поставляється згідно інвойсів №FA2025/39910 від 15.09.2025 та №FA2025/39911 від 15.09.2025.

Як вбачається із вказаного висновку, порівнявши по два зразки колекції HYPNOSE CONCEPT в кольорах BEIGE, MILK, BLACK та колекції BASIC в кольорах BEIGE, WHISPER WHITE, BLACK, ідентичні за артикулем, але один з бантиком, а інший без нього, експертом зроблено висновок, що на основне призначення зразків, а саме нижньої білизни, наявність чи відсутність бантика не впливає. На наданих зразках бантик слугує елементом декору, оскільки інших функціональних призначень не виконує, а саме з`єднувальні функції і т.п.

Зважаючи на вказане, експерт дійшов висновку, що бантик, який використовується як елемент декору на нижній білизні відноситься до коду 6217 10 00 00 УКТЗЕД: Інші готові додаткові речі до одягу; частини одягу або додаткових речей до одягу, крім виробів товарної позиції 6212: 6217 10 00 00 - додаткові речі до одягу; а також те, що призначення виробу без використання даного елементу декору, а саме бантика, не зміниться.

Зроблені експертом висновки, відповідають тим, які раніше були викладені у висновку Волинської торгово-промислової палати №В-1030 від 06.08.2025 (т.1, а.с.196-226), який надавався митному органу при декларуванні товару згідно із МД №25UA63U6 від 06.08.2025.

Суд зауважує, що висновок експерта не може слугувати безумовною підставою для віднесення спірного товару до коду УКТЗЕД - , оскільки в силу норм частини восьмої статті 69 МК України він носить виключно інформаційний або довідковий характер.

Згідно із нормою статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 КАС України.

Поряд з цим, правильності класифікації позивачем товару у товарній підкатегорії підтверджується також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме: рахунком-фактурою (інвойсом) FA2025/39910 від 15.09.2025 (т.1, а.с.27-28, 185, переклад а.с.29-30), рахунком-фактурою (інвойсом) FA2025/39911 від 15.09.2025 (т.1, а.с.33-34, 186, переклад а.с.31-32), міжнародною автотранспортною накладною (CMR) №16042760 від 22.09.2025 (т.1, а.с.26, переклад а.с.25).

Окрім того, відповідно до митної декларації країни відправлення №25PL301010002KHTB3 від 22.09.2025 митним органом країни експорту (Республіки Польща) даний товар теж класифіковано в товарній позиції (т.1, а.с.39, 186, переклад а.с.37-38).

Таким чином, враховуючи досліджені письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Волинська митниця оскаржуваним рішенням про визначення коду товару рішення щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ безпідставно класифікувала такий товар у товарній позиції згідно з УКТЗЕД.

Як наслідок, видана на підставі вказаного рішення картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520 також є необґрунтованою, тому з наведених підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаного рішення та картки відмови належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3328,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 16.01.2026 №70690267 (т.1, а.с.11).

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах № 640/3098/20 та № 160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі № 540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15 міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа № 815/1479/18), від 15.07.2020 (справа № 640/10548/19), від 21.01.2021 (справа № 280/2635/20), від 03.08.2022 (справа № 280/4264/21).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги від 12.01.2026 №12/01/26-1, укладений із адвокатським об`єднанням «Преміум Сервіс» (т.1, а.с.148-150), акт приймання передачі наданих послуг від 16.01.2026 до вказаного договору (т.1, а.с.151), платіжну інструкцію від 16.01.2026 №70690266 (т.1, а.с.152).

Згідно із пунктом 1.1 договору про надання правничої допомоги від 12.01.2026 №12/01/26-1 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу у справі про визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів від 26.09.2025 №25UA3-КТ та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Нормами пункту 4.1. договору визначено, що розмір винагороди адвокатського об`єднання становить 10000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2024 у справі №910/12155/22 зазначено, що у випадку встановлення фіксованого розміру гонорару фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Позаяк розмір гонорару адвоката встановлений договором у фіксованому розмірі, отже є визначеним, та не потребує детального опису робіт, визначеного частиною четвертою статті 134 КАС України.

Як передбачено пунктом 4.2 договору про надання правничої допомоги від 12.01.2026 №12/01/26-1 розрахунки за виконану роботу здійснюються клієнтом у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання протягом трьох робочих днів з дня підписання між сторонами акту прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 16.01.2026 адвокатське об`єднання надало, а ТОВ «Жасмін Лінжері» прийняло наступні роботи/послуги: надання правових консультацій та роз`яснень з питань визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів №25UA3-КТ та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520 - 4000,00 грн (2 год); складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів №25UA3-КТ та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520 - 6000,00 грн (6,0 год). Загальна вартість 10000,00 грн (т.1, а.с.151).

Згідно із платіжною інструкцією від 16.01.2026 №70690266 позивач сплатив на користь адвокатського об`єднання 10000 грн за надання правової допомоги (т.1, а.с.152).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, зокрема, відсутності юридичного супроводу адвоката в суді у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, спірні правовідносини регулюється нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування, є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг та їх обсяг, а також заперечення відповідача, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі, до 5000,00 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 8328,00 грн, в тому числі судовий збір в сумі 3328,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмін Лінжері» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Тараса Бульби-Боровця, будинок 15, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про визначення коду товару від 26.09.2025 №25UA3-КТ та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2025/002520.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Жасмін Лінжері» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в загальній сумі 8328,00 грн (вісім тисяч триста двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк