Справа № 120/5478/26
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

06 травня 2026 р. Справа № 120/5478/26

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 17.05.2024 року, щодо ненарахування та невиплати одноразових видів грошового забезпечення за 2016-2024 роки, а також протиправних дій щодо непроведення перерахунку, виплати щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та непроведення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 27.04.2026 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду в частині позовних вимог з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року. Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання мотивованого клопотання про поновлення строку звернення або надання позовної заяви з уточненими вимогами з урахуванням строку звернення.

На виконання вимог ухвали позивачем надано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що позивачем не пропущено строку звернення в частині позовних вимог з 01.01.2016 року по 30.06.2023 року. Щодо позовних вимог з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року вказує, що 3 місячний строк звернення підлягає обчисленню з дати отримання позивачем листа військової частини НОМЕР_1 №09/М-194/266 від 24.03.2026 року.

Надаючи оцінку викладеному, суд керується таким.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення ст. 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.

Наведене свідчить, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову варто обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Суд звертає увагу, що характерною особливістю спірних правовідносин є те, що наведені вище позовні вимоги охоплюють собою часові проміжки як до, так і після внесення змін до ст. 233 КЗпП України (19.07.2022 року).

Так, у заяві про поновлення процесуального строку позивач просить визнати строки такими, що не пропущені, в частині позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 30.06.2023 року, а також визнати поважними причини неподання позовної заяви в частині позовних вимог за період з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року та поновити у вказаній частині строк на подання позову.

Щодо обґрунтування дотримання строків в частині позовних вимог за період з 01.01.2016 року по 30.06.2023 року, суд зазначає, що ухвалою від 27.04.2026 року вказано на пропуск строків звернення до суду виключно в частині позовних вимог за період з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року.

Викладені в заяві аргументи щодо відсутності обмежень будь-якими строками позовних вимог з дублюють зміст ухвали суду від 27.04.2026 року.

Що стосується дотримання позивачем строків звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року, суд зазначає наступне.

Періоду спірних правовідносин з 01.07.2023 року стосуються позовні вимоги щодо нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 01.01.2024 по 17.05.2024 року та нарахування та виплата позивачу одноразових видів грошового забезпечення за 2024 рік.

Позивач вважає, що строк звернення до суду в частині наведених позовних вимог підлягає обчисленню з 24.03.2026 року, адже у цей день позивачем отримано лист військової частини НОМЕР_1 №09/М-194/266 за результатами виконання 27.02.2026 року рішення суду по справі №120/8282/24. Додатком до вказаного листа був документ - інформація про грошове забезпечення за 2018 рік, переопрацьована з урахуванням виконання рішення суду по справі №120/8282/24.

Суд зазначає, що рішенням від 04.07.2025 року у справі №120/8282/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період військової служби з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно, з урахуванням базового місяця січня 2008 року, з урахуванням виплачених сум.

Інформація, відображена у листі військової частини НОМЕР_1 №09/М-194/266 за результатами виконання вищенаведеного рішення стосується періоду з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. Відповідно - дата отримання такого листа не вказує на початок перебігу 3 місячного строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року.

Натомість, судом встановлено, що позивача було звільнено зі списків особового складу військової частини та всіх видів грошового забезпечення 17.05.2024 року, однак останній звернувся до суду лише 20.04.2026 року, тобто із пропущенням тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Суд наголошує, що позивач після звільнення з військової служби 17.05.2024 року вправі був звернутися до відповідача із заявою щодо отримання інформації про складові грошового забезпечення, про те, яким чином воно обраховане та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий розрахунок чи розрахунок певних складових грошового забезпечення, або про підстави непроведення нарахування чи неналежного нарахування грошового забезпечення за певний період.

Таке звернення до відповідача має бути здійснено без зайвих зволікань та до спливу встановленого законом строку звернення до суду. Звернення до відповідача із заявами (адвокатськими запитами) не змінює дату початку відліку строку звернення до суду, а свідчить про початок вчинення активних дій для отримання інформації про суми, нараховані та виплачені позивачу.

Судом враховано, що Велика палата Конституційного Суду України 11.12.2025 року розглянула справу за конституційним поданням Верховного Суду про конституційність ч. 1 ст. 233 КЗпП та ухвалила Рішення № 1-р/2025, яким ч. 1 ст. 233 цього Кодексу, визнана неконституційною.

Наведений висновок Конституційного Суду України стосувався строку звернення до суду працівника під час виконання трудових обов`язків, у тому числі і тих, які проходять військову службу. Однак у спірних правовідносинах із військовослужбовцем, який звільнений з військової служби, застосуванню підлягає ч. 2 ст. 233 КЗпП України, яка, на відміну від визнаної неконституційною ч. 1 ст. 233 КЗпП України, обмежує строк звернення до суду.

Окремо суд наголошує, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав з моменту звільнення, а лист військової частини НОМЕР_1 свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.

Поза тим, з використанням комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що у наведеній позивачем справі №120/8282/24, військовою частиною НОМЕР_1 18.07.2024 року позивачу надсилався відзив, до якого, серед іншого, додано детальну інформацію про грошове забезпечення ОСОБА_2 за 2024 рiк (відображено посадовий, оклад за військове звання, надбавки, компенсації невикористаних відпусток, премії, індексації та інше), що у свою чергу додатково спростовує доводи позивача про те, що останньому невідома інформація про обсяг і характер виплачених сум за період 2024 року.

За наведених обставин, зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду щодо позовних вимог за період з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року не вказують на пропущення строку звернення до суду з поважних причин.

Доказів існування обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктами 1 та 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог 01.07.2023 року по 17.05.2024 року включно підлягає поверненню внаслідок визнання судом вказаних в заяві про поновлення строку звернення до суду підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій вказаної статті.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Щодо позовної заяви у частині позовних вимог з 01.01.2016 року по 30.06.2023 року, суд вважає, що остання підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, визначеним ст. ст. 160, 161 КАС України, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ

Повернути позивачу позовну заяву в частині позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за період з 01.07.2023 року по 17.05.2024 року.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог з 01.01.2016 року по 30.06.2023 року.

Розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України.

Встановити позивачу 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

Встановити відповідачу 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Альчук Максим Петрович