Справа № 380/5359/25
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5359/25
06 травня 2026 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача від 27 квітня 2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 380/5359/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетонер» (позивач/ТОВ «Бетонер») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (відповідач/ГУ ДПС у Львівській області), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 19 вересня 2023 року до податкової накладної № 100 від 18 вересня 2023 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонер»;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 19 вересня 2023 року до податкової накладної № 100 від 18 вересня 2023 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонер»;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер» (вул. Зелена, 186/314, м. Львів, 79028) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо не прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 19 вересня 2023 року до податкової накладної № 100 від 18 вересня 2023 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонер».

Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 19 вересня 2023 року до податкової накладної № 100 від 18 вересня 2023 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонер».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер» (вул. Зелена, 186/314, м. Львів, 79028, ) 2422,40 грн сплаченого судового збору.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, то у рішенні суд відзначив, що такі будуть вирішені судом із урахуванням та в порядку, передбаченому частиною сьомою статті 139, статтею 252 КАС України, після подання детального переліку наданих послуг правової допомоги та розрахунку згідно зі статтею 134 КАС України.

27 квітня 2026 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву від 27 квітня 2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі. У вказаній заяві представник позивача зазначає, що загальна сума витрат позивача на надання правничої (правової) допомоги у справі № 380/5359/25 у Львівському окружному адміністративному суді становить 20000,00 грн.

Просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 380/5359/25, яким стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТОНЕР» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Вирішуючи заяву представника позивача від 27 квітня 2026 року про ухвалення додаткового рішення у цій справі, суд зазначає таке.

Особливості ухвалення додаткового рішення врегульовано статтею 252 КАС України.

Так, частиною першою цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.

Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин другої - п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правничу допомогу у цій справі представник позивача надав суду такі докази:

1. Ордер на надання правничої допомоги серії ВС № 1348491 від 17 березня 2025 року.

2. Договір про надання правничої допомоги № 13/03/25-1 від 13 березня 2025 року, укладений між ТОВ «Бетонер» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Мейн Бізнес Партнерс» (Об`єднання) (далі Договір). Відповідно до пункту 3.1 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами за окремим погодженням.

3. Додаткову угоду № 1 від 13 березня 2025 року до договору про надання правничої допомоги № 13/03/25-1 від 13 березня 2025 року, за змістом якої сторони погодили представництво Об`єднанням інтересів Клієнта у Львівському окружному адміністративному суді за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер» щодо оскарження бездіяльності Головного управління ДПС у Львівській області щодо неприйняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 19 вересня 2023 року до податкової накладної № 100 від 18 вересня 2023 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонер».

Сторони погодили фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги, визначеної у пункті 1 цієї Додаткової угоди № 1, що становить 20000,00 грн.

Оплата гонорару здійснюється на умовах відстрочення платежу, протягом протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту набрання рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер», передбаченій пунктом 1 цієї Додаткової угоди № 1, законної сили. Оплата частинами допускається.

4. Детальний опис робіт (наданих послуг) Адвокатським об`єднанням «Мейн Бізнес Партнерс» у справі № 380/5359/25 від 27 квітня 2026 року, згідно з яким Об`єднання надало Клієнту такі послуги: підготовка та подання позовної заяви 6 год., підготовка та подання відповіді на відзив у справі № 380/5359/25 1 год.

5. Акт приймання наданих послуг від 27 квітня 2026 року, відповідно до якого сторони підтверджують, що Об`єднання в повному обсязі та належно надало послуги з представництва Об`єднанням інтересів Клієнта у Львівському окружному адміністративному суді у справі № 380/5359/25, вартість наданих послуг становить 20000,00 грн та має бути сплачена на корить Об`єднання протягом 20 календарних днів з моменту набрання рішенням суду у вказаній справі законної сили.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази сплати Клієнтом Об`єднанню вартості послуг за надану правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Щодо цього суд ураховує, що норма статті 134 КАС України передбачає можливість здійснювати розподіл судових витрат на правничу допомогу адвоката, які підлягають сплаті, тобто ще не сплачені стороною.

Правова позиція з цього питання викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, у якій Суд заначив про те, що «КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів-суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції».

Суд відзначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Під час встановлення розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Під час визначення суми відшкодування суд має ураховувати критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року («East/West Alliance Limited v. Ukraine», заява № 19336/04, §268)).

У контексті викладеного суд зауважує, що предмет спору у цій справі не є складним, містить лише епізод взаємопов`язаних спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Окрім цього, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у подібних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.

Ураховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд уважає, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а ухвалив постанову від 26 червня 2019 року, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Указаний висновок Верховного Суду відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд враховує під час вирішення такого питання.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що суму судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, належить зменшити у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Отже, заявлені представником позивача до відшкодування 20000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для нього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

За цих обставин з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), суд уважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 143, 252, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача від 27 квітня 2026 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 380/5359/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонер» (вул. Зелена, 186/314, м. Львів, 79028, ) 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне додаткове рішення складено 06 травня 2026 року.

Суддя Клименко О.М.