Справа № 620/2315/26
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/2315/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 06.06.2024 року поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого (з 07.06.2024 року по 12.02.2025 року) та ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі додаткову винагороду збільшену до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 06.06.2024 року поранення (з 07.06.2024 року по 12.02.2025 року), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 07.06.2024 по 12.02.2025 відповідачем протиправною не нараховано та не виплачено позивачу додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 грн у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період його перебування на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що за періоди лікування з 07.06.2024 по 12.06.2024 та з 12.06.2024 по 01.07.2024 додаткова винагорода збільшена до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць була виплачена позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2024 №1497. Сума такої виплати склала 83225,81 грн., яка обрахована наступним чином: 100 000 / 30 (кількість днів у червні) х 24 (кількість днів з 07.06.2024 по 30.06.2024) + 100 000 / 31 (кількість днів у липні) х 1 (за 01.07.2024) = 83225,81грн. Вказана сума зазначена як виплачена у картці особового рахунку військовослужбовця за 01/2024-12/2024 в колонці за серпень 2024 року. За періоди лікування з 02.07.2024 по 05.08.2024 та з 05.08.2024 по 08.08.2024 додаткова винагорода збільшена до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць була виплачена позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 №1717, Сума такої виплати склала 122580,64 грн., яка обрахована наступним чином: 100 000 / 31 (кількість днів у липні) х 30 (кількість днів з 02.07.2024 по 31.07.2024) + 100 000 / 31 (кількість днів у серпні ) х 8 ( кількість днів з 01.08.2024 по 08.08.2024) = 122580,64 грн. Вказана сума зазначена як виплачена у картці особового рахунку військовослужбовця за 01/2024-12/2024 в колонці за вересень 2024 року. За періоди лікування з 09.09.2024 по 07.11.2024 та з 25.11.2024 по 09.12.2024 додаткова винагорода збільшена до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць була виплачена позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2025 №29. Сума такої виплати склала 245 698,92 грн., яка обрахована наступним чином: 100 000 / 30 (кількість днів у вересні) х 22 (кількість днів з 09.09.2024 по 30.09.2024) + 100 000 (повністю за жовтень 2024р.) + 100 000 / 30 (кількість днів у листопаді) х 13 (кількість днів з 01.11.2024 по 07.11.2024 та з 25.11.2024 по 30.11.2024) + 100 000 / 31 (кількість днів у грудні) х 9 (кількість днів з 01.12.2024 по 09.12.2024) = 245 698,92 грн. Вказана сума зазначена як виплачена у картці особового рахунку військовослужбовця за 01/2025-12/2025 в колонці за січень 2025 року. Також відповідач зазначив, що після вивчення доданих до позовної заяви копій документів, які раніше були відсутні у відповідача, позивача включено до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2026 №579 на виплату додаткової винагороди позивачу в розмірі 100 000 грн за періоди: з 09.08.2024 по 08.09.2024; з 11.11.2024 по 24.11.2024; з 10.12.2024 по 10.12.2024;- з 03.01.2025 по 12.02.2025. Виплата додаткової винагороди, згідно вказаного наказу, буде проведена після надходження коштів з державного бюджету на відповідний рахунок відповідача

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом. Прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 у спірний період проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

21.04.2024 позивач під час виконання бойового завдання, в ході виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, в результаті мінометного обстрілу отримав поранення. Позивачу було надано первинну медичну допомогу, що підтверджується первинною медичною карткою наявною у матеріалах справи.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 01.05.2024 № 957/643 встановлено, що 21.04.2024 позивач отримав ВОДП м/тк лівого колінного суглобу, ІНФОРМАЦІЯ_1 з пальця лівої верхньої кінцівки, забій м/тк правої скроневої ділянки.

У подальшому позивач повернувся до проходження військової служби.

Однак, 06.06.2024 під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, поблизу населеного пункту Андріївка Сватівського району Луганської області внаслідок мінометного обстрілу отримав поранення (ВОП правої гомілки з дефектом м/тк. Вогнепальний перелом кісток правої гомілки), що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 19.06.2024 № 957/772.

Внаслідок отримання вищевказаної травми, позивач тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, зокрема:

у період з 07.06.2024 по 12.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3275;

у період з 12.06.2024 по 05.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва», що підтверджується копією виписки № 2200416 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого;

у період з 05.08.2024 по 08.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі для легкопоранених м. Трускавець (в/ч НОМЕР_3 ), що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 10962;

у період з 08.08.2024 по 22.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі для легкопоранених м. Трускавець (в/ч НОМЕР_3 ), що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3220;

у період з 22.08.2024 по 09.09.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 11907;

у період з 09.09.2024 по 07.11.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3601;

у період з 25.11.2024 по 09.12.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська ЦРЛ», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 9617;

у період з 03.01.2025 по 12.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Державному некомерційному підприємстві «Всеукраїнський лікувально-реабілітаційний центр Циблі», що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 18.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії виданої військовою частиною НОМЕР_3 від 05.11.2024 № 2886 проведено медичний огляд позаштатною постійно-діючою військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 05.11.2024. Поранення, Так, пов`язане із захистом Батьківщини.

07.11.2024 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про надання відпустки для лікування, у зв`язку з хворобою (після поранення (контузії, травми або каліцтва)) терміном на 30 календарних днів.

Згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2024 № 321 позивач з 11.11.2024 по 12.12.2024 позивач вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою, з лікувального закладу.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії виданої військовою частиною НОМЕР_4 від 12.12.2024 № 12369 проведено медичний огляд гарнізонної ВЛК в/ч НОМЕР_4 12.12.2024. Поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2025 № 205 позивача з 17.07.2025 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Військова служба припиняється 17.07.2025.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди за весь час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я через отримане 06.06.2024 року поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також за час перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії передбаченими Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, незаконною, що й стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частинами другої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024…станом на час розгляду справи в суді воєнний стан триває.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «є Підтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

До Постанови № 168, 01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії - включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн.

З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. включаються особи, які:

перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. також включати військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 № 402 (далі - Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку №5).

У довідці обов`язково зазначити: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).

Отже, додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Умовами її виплати є пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 11.04.2024 (справа № 340/5387/22).

Таким чином, з аналізу вищевикладеного слідує, що постановою №168 та Окремим дорученням встановлені наступні умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

за періоди безперервного перебування на стаціонарному лікуванні:

пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

До таких періодів зараховується час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за періоди перебування у відпустці для лікування - після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням; перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому виплачується додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою КМУ №168.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2024 під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини, поблизу населеного пункту Андріївка Сватівського району Луганської області внаслідок мінометного обстрілу отримав поранення (ВОП правої гомілки з дефектом м/тк. Вогнепальний перелом кісток правої гомілки), що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 19.06.2024 № 957/772.

Внаслідок отримання вищевказаної травми, позивач тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні, зокрема:

у період з 07.06.2024 по 12.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3275;

у період з 12.06.2024 по 05.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Свято-Михайлівська клінічна лікарня м. Києва», що підтверджується копією виписки № 2200416 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого;

у період з 05.08.2024 по 08.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі для легкопоранених м. Трускавець (в/ч НОМЕР_3 ), що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 10962;

у період з 08.08.2024 по 22.08.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі для легкопоранених м. Трускавець (в/ч НОМЕР_3 ), що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3220;

у період з 22.08.2024 по 09.09.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 11907;

у період з 09.09.2024 по 07.11.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3601;

у період з 25.11.2024 по 09.12.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Чернігівська ЦРЛ», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 9617;

у період з 03.01.2025 по 12.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Державному некомерційному підприємстві «Всеукраїнський лікувально-реабілітаційний центр Циблі», що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 18.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії виданої військовою частиною НОМЕР_3 від 05.11.2024 № 2886 проведено медичний огляд позаштатною постійно-діючою військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 05.11.2024. Поранення, Так, пов`язане із захистом Батьківщини.

07.11.2024 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом про надання відпустки для лікування, у зв`язку з хворобою (після поранення (контузії, травми або каліцтва)) терміном на 30 календарних днів.

Згідно копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2024 № 321 позивач з 11.11.2024 по 12.12.2024 позивач вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою, з лікувального закладу.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії виданої військовою частиною НОМЕР_4 від 12.12.2024 № 12369 проведено медичний огляд гарнізонної ВЛК в/ч НОМЕР_4 12.12.2024. Поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджено вищенаведеним.

Також, судом встановлено, що відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської) від 05.08.2024 № 1497 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн ОСОБА_1 за час лікування в період з 07.06.2024 по 12.06.2024, з 12.06.2024 по 07.01.2024, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.09.2024 № 1717 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн ОСОБА_1 за час лікування в період з 02.07.2024 по 05.08.2024, з 05.08.2024 по 08.08.2024, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.01.2025 № 29 наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн ОСОБА_1 за час лікування в період з 09.09.2024 по 07.11.2024, з 25.11.2024 по 09.12.2024, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Виплата спірної винагороди підтверджується долученими до матеріалів справи довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення та картками особового рахунку військовослужбовця та не заперечується позивачем.

Крім того, відповідачем після подання позивачем даного позову було прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.03.2026 № 579, яким наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн солдату ОСОБА_1 , раніше перебуваючого на посаді такелажника евакуаційного взводу ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 за час лікування в період з 09.08.2024 по 08.09.2024, з 11.11.2024 по 24.11.2024, з 10.12.2024 по 10.12.2024, з 03.01.2025 по 12.02.2025, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом). Однак на момент прийняття рішення суду, доказів про нарахування та виплату коштів згідно вказаного наказу суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168, збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 09.08.2024 по 08.09.2024, з 11.11.2024 по 24.11.2024, з 10.12.2024 по 10.12.2024, з 03.01.2025 по 12.02.2025 водночас вказані дії не вчинив, що свідчить про протиправну бездіяльність, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за періоди з 09.08.2024 по 08.09.2024, з 11.11.2024 по 24.11.2024, з 10.12.2024 по 10.12.2024, з 03.01.2025 по 12.02.2025 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з 09.08.2024 по 08.09.2024, з 11.11.2024 по 24.11.2024, з 10.12.2024 по 10.12.2024, з 03.01.2025 по 12.02.2025.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Повний текст рішення виготовлено 06 травня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА