Справа № 200/4618/25
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року справа №200/4618/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Трофімчука Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 9 березня 2026 року у справі № 200/4618/25 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом Трофімчука Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі № 200/4618/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття ОСОБА_1 на військовий облік.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Представник позивач звернувся до суду із заявами:

1) від 23.01.2026 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, де просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виконання рішення суду від 20.10.2025 у справі № 200/4618/25;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом виключення ОСОБА_1 з військового обліку, як безпідставно взятого на військовий облік, розгляду його заяви від 10.06.2025 про приведення у відповідність даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням висновків суду, та надання йому відповіді на заяву.

2) від 03.01.2026 про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду через невиконання відповідачем рішення суду та ігнорування ним висновків, викладених судом в такому рішення;

В обґрунтування заяв посилався на те, що до часу подання заяви ОСОБА_1 не отримав відповіді на заяву від 10.06.2025, а також рішення суду не виконане в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік.

Відповідачем подано звіт про виконання рішення суду, до якого додано лист представнику позивача від 19.01.2026 № 01/305.

У відповідь на звіт позивач надав письмові пояснення, де вказав, що зазначений лист відповідача від 19.01.2026 № 01/305 не може вважатися відповіддю ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 10.06.2025, оскільки за змістом є відповіддю адвокату на запит про стан та результати виконання рішення суду. Відтак, позивач не отримав відповіді на заяву від 10.06.2025. Відповідач також не надав доказів виконання рішення суду в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік. Згідно з копією листа (вих. № 01/305 від 19.01.2026), наданого відповідачем, для розгляду заяви від 10.06.2025 ОСОБА_1 пропонується звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримати направлення для проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби, тобто, відповідач не визнає рішення суду в частині протиправності дій щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік, як військовозобов`язаного; не вчинив дій щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку через протиправність постановки на облік; не розглянув заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 по суті, з урахуванням висновків суду; не надав ОСОБА_1 рішення за результатами розгляду заяви, як того вимагає рішення суду. Так, при виконанні рішення суду відповідач мав вчинити дії щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку через визнання судом протиправності його постановки на такий облік; розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 про приведення у відповідність даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом внесення до нього даних про виключення позивача з військового обліку, відповідно до відомостей, які містяться у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 , виданому 04.11.2002 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням висновків суду та надати відповідь. Станом на 23.01.2026 ОСОБА_1 продовжує перебувати на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відповідач продовжує вимагати від нього виконання обов`язків, покладених як на військовозобов`язаного.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.03.2026 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України та про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України - залишено без задоволення.

Представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду від 09.03.2026, ухвалити нове судове рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виконання рішення суду від 20.10.2025 у справі № 200/4618/25;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом виключення ОСОБА_1 з військового обліку, як безпідставно взятого на військовий облік, розгляду його заяви від 10.06.2025 про приведення у відповідність даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням висновків суду, та надання йому відповіді на заяву.

Апелянт зазначив, що відповідач не надав доказів того, що заява ОСОБА_1 від 10.06.20235 була розглянута з урахуванням висновків суду, по ній ухвалене рішення, а ОСОБА_1 повідомлено про результати розгляду заяви. Аналогічно, відповідач не надав доказів виконання рішення суду в частині визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік.

Згідно копії листа (вих № 01/305 від 19.01.2026), наданого відповідачем у відповідь на адвокатські запити (вих № 634 від 11.12.2025, вих № 21 від 10.01.2026) для розгляду заяви від 10.06.2025 ОСОБА_1 пропонується звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримати направлення для проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби.

Таким чином, відповідач: а) не визнав рішення суду в частині протиправності дій щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік, як військовозобов`язаного; б) не вчинив дій щодо приведення даних Реєстру у відповідність до висновків суду про протиправність постановки ОСОБА_1 на військовий облік; в) не розглянув заяву ОСОБА_1 від 10.06.2025 по суті, з урахуванням висновків суду; г) не надав ОСОБА_1 за результатами розгляду заяви, як того вимагає рішення суду.

Зазначений лист відповідача від 19.01.2026 № 01/305 не може вважатися відповіддю ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 10.06.2025, бо за змістом є відповіддю адвокату на запит про стан та результати виконання рішення суду.

За висновком суду першої інстанції рішення в цій справі відповідачем виконане, лист від 19.01.2026 № 01/305 (відповідь на адвокатський запит) за своїм змістом є результатом розгляду заяви позивача від 10.06.2025. Такі висновки суду першої інстанції не відповідають час ухвалення рішення від 20.10.2025.

На думку апелянта, не вживши заходів щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку (як протиправно взятого на облік), не розглянувши заяву позивача від 10.06.2025 про приведення у відповідність даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та не давши на неї відповіді, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Постановляючи ухвалу від 09.03.2026 у справі № 200/4618/25, суд першої інстанції не з`ясував обставини справи, його висновки про відсутність підстав для задоволення заяв не відповідають обставинам справи, тому судове рішення ухвалено з порушенням процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та задоволення позову позивача.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 червня 2021 року у справі № 11-104сап21 дійшла висновку, що вмотивованість - це вимога до суду наводити письмово в рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою для висновку суду. Це також пояснення суду, чому він виніс саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 16.11.2023 (провадження № 11 228сап21) наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Належне мотивування судового рішення -це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

За ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норми статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.

За з ч.ч. 2-3 ст. 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Заз ч.ч. 1, 6 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 10.06.2025, в якій просив привести у відповідність дані Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно себе шляхом внесення даних про виключення його з військового обліку відповідно до відомостей, що містяться у тимчасовому посвідченні від 04.11.2002 за № 4/3544213, виданому ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заяву вмотивовано тим, що з 13.09.2002 позивач втратив статус військовозобов`язаного у зв`язку з виключенням з військового обліку. До заяви відповідно до вказаного у ній та згідно з поштовим описом вкладеного від 10.06.2025 додано копії паспорту, тимчасового посвідчення, обліково-послужної довідки (картки).

За статтею 9 Закон України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема, звертатися в порядку, встановленому розпорядником Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Відповідно до листа від 19.01.2026 № 01/305, наданого відповідачем на підтвердження виконання рішення суду в цій справі, відповідачем розглянуто заяву позивача від 10.06.2025. За висновками відповідача під час її розгляду не встановлено обставин для виключення позивача з військового обліку; позивачем таких доказів/рішень відповідачу не надано. Таким чином, за твердженнями відповідача, підстави для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку відсутні. Для вирішення вказаного питання позивачу запропоновано звернутись до ТЦК та СП, отримати направлення на ВЛК для визначення придатності або непридатності до військової служби.

Доводи позивача, викладені у поданих в ході виконання рішення суду заявах, зводяться до того, що відповідач не виконав рішення в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік та розгляду заяви позивача від 10.06.2025 з урахуванням висновків суду. Позивач наполягає, що за наслідком розгляду цієї заяви він має бути виключений з військового обліку, оскільки протиправно був поставлений на облік. Крім цього, позивач вважає, що лист відповідача від 19.01.2026 № 01/305 не може вважатись рішенням, прийнятим з розгляду заяви позивача від 10.06.2025, оскільки адресований представнику позивача та лише інформує його про результати виконання рішення суду.

Суд зауважує, що адресування листа від 19.01.2026 № 01/305 представнику позивача не може розглядатись як ознака нерозгляду заяви позивача від 10.06.2025, оскільки представник позивача має відповідні повноваження представляти інтереси позивача, а лист від 19.01.2026 № 01/305 за своїм змістом є результатом розгляду заяви позивача від 10.06.2025.

Щодо викладеного у листі від 19.01.2026 № 01/305 по суті, то слід зазначити, що судом в рішенні у цій справі за наслідком її розгляду зазначалось таке:

Щодо зобов`язання відповідача виключити позивача із військового обліку, то відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби.

Аналогічні приписи містив Закон України Про загальний військовий обов`язок і військову службу в редакції, чинній на час визнання позивача непридатним до військової служби та зняття з обліку у 2002 році, та визначав, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни, визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку (п. а ч. 5 ст. 37).

Відповідно до Обліково-послужної картки до військового квитка серії т/п № 4/3544213 позивач 28.01.2002 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку за ст. 48 а Наказу МОУ № 207-99, зазначено, що переогляду не підлягає. Документи, що надані позивачем містять відмітку про його зняття з обліку, а не про його виключення з такого обліку. Доказів виключення позивача з військового обліку він суду не надав, його документи відповідних записів не містять.

Таким чином, в ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для саме виключення позивача з військового обліку та такі вимоги були визначені передчасними, оскільки позивач не надавав рішення комісії про визнання його непридатним до військової служби, а надані суду копії документів містили відомості про зняття позивача з обліку, а не виключення з такого обліку.

Тобто, лист від 19.01.2026 № 01/305 щодо розгляду заяви позивача від 10.06.2025 на виконання рішення суду в цій справі не суперечить висновкам суду, викладеним у ньому.

Щодо посилань позивача на невиконання рішення в частині визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік, то вказаний абзац резолютивної частини рішення не містить зобов`язального характеру, рішення в цій частині не може бути виконано примусово, щодо рішень суду в цій частині не видається виконавчий документ для звернення рішення до примусового виконання.

Апеляційний суд не застосовує висновки Верховного суду, на які посилається апелянт, оскільки вони не є релевантними до обставин цієї справи.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Трофімчука Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 9 березня 2026 року у справі № 200/4618/25 за позовом Трофімчука Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 6 травня 2026 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв