Справа № 160/3976/26
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 рокуСправа №160/3976/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в письмовому провадженні у м. Дніпрі адміністративну справу № 160/3976/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії, -
20.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки в розмірі 47 014,47 грн і суми пені в розмірі 3 417,32 грн.; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки в розмірі 47 014,47 грн. та суми пені в розмірі 3 417,32 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки за наявним податковим боргом сплинув встановлений законом строк для його стягнення, відповідач був зобов`язаний прийняти рішення про визнання такого боргу безнадійним та його списання. Неприйняття відповідачем відповідного рішення, на переконання позивача, свідчить про протиправну бездіяльність контролюючого органу, що порушує його права та законні інтереси.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
11.03.2026 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що із аргументами, викладеними у позовній заяві, він не погоджується, вважає вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що податковий борг позивача не є безнадійним та не підлягає списанню.
16.03.2026 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
30.04.2026 року до суду надійшли витребувані докази.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, зокрема як платник податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
Станом на день подання позову ГУ ДПС у Дніпропетровській області не прийняло будь- якого рішення щодо вирішення питання про списання безнадійного боргу.
Вважаючи таку бездіяльність відповідача у неприйнятті рішення про списання безнадійного податкового боргу протиправною, позивач звернулась до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом.
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, невиконання платником податку обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Проте за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.
Так, поняття безнадійного податкового боргу визначено у підпункті 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак як, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
Згідно статті 57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Правила списання безнадійного податкового боргу врегульовані статтею 101 Податкового кодексу, відповідно до пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, утому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Так згідно підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 102 Податкового кодексу України під терміном «безнадійний» розуміється, окрім іншого, податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.
Відповідно пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Підпунктом 5 пункту 2 розділу II Порядку №220 визначено, що безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.
Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.
Відповідно до абзацу першого пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновків, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган здійснює заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт95.1 статті 95 ПК України).
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
Згідно з пунктом 1 розділу III Порядку №220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.
За змістом пункту 6 розділу III Порядку №220 структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.
Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Аналізуючи наведені положення законодавства, суд доходить висновку, що податковий борг, який протягом 1095 календарних днів з дня його виникнення не стягнутий податковим органом, визнається безнадійним та підлягає списанню на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу. Звернення платника податків із письмовою заявою про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (пункт 2 розділу III Порядку №220). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 09.07.2019 у справі №0240/2269/18-а, від 09.03.2021 у справі №300/2353/19 та інших.

Також, відповідно до пункту 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ.

17.03.2022 набрав чинності Закон України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі Закон № 2120-ІХ), відповідно до якого дія пункту 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України зупинена на період дії воєнного, надзвичайного стану, а також доповнено пунктом 102.9, згідно з яким на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених ПК України, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пізніше, згідно із Законом України від 12.05.2022 № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (набрав чинності 27.05.2022) п. 102.9 ст. 102 ПК України доповнений словами «крім випадків, передбачених Кодексом».

Надалі, Законом України від 30.06.2023 № 3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (далі Закон № 3219-ІХ) від 01.08.2023 виключений пункт 102.9 зі статті 102 ПК України.

Крім того, 07.03.2022 набрав чинності Закон України від 03.03.2022 № 2118-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», яким підрозділ 10 розділу ХХ ПК України був доповнений пунктом 69.

Так, згідно підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

24.11.2022 набрав чинності Закон України від 03.11.2022 № 2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу», яким пункт 69.9 викладений в новій редакції, зокрема, з 24.11.2022 відновлено перебіг строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені статтями 59 60, 87 101 ПК України, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із статтею 116 ПК України.

Згідно із Законом № 3219-ІХ п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ діяв тимчасово, до 01 серпня 2023 року.

Законом № 3219-ІХ п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ доповнено новим п.п. 69.40, згідно з яким тимчасово, з 01 серпня 2023 року контролюючі органи не здійснюють передбачені статтями 59 60, 87 101 ПКУ заходи з погашення податкового боргу, що виник до 24 лютого 2022 року, щодо окремих груп платників податків, зазначених у п.п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ. Установлено, що для платників податків, щодо яких контролюючим органом не застосовуються заходи стягнення згідно з п.п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ, зупиняється перебіг строків давності, визначених п. 102.4 ст. 102 ПКУ.

Отже, строк давності зупинявся в такі періоди:

-з 18.03.2020 по 17.03.2022 відповідно до п. 52 прим. 2 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для всіх платників податків;

-з 07.03.2022 по 24.11.2022 відповідно до п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для всіх платників податків;

-у періоді з 07.03.2022 по 17.03.2022 одночасно діяли п. 52 прим. 2 і п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для всіх платників податків;

-з 17.03.2022 по 01.08.2023 відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПКУ (з 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 з виключеннями щодо випадків, передбачених ПКУ);

-у періоді з 17.03.2022 по 24.11.2022 одночасно діяли п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ і п. 102.9 ст. 102 ПКУ;

-з 24.11.2022 по 01.08.2023 відповідно до п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ для платників податків, які не мають можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені ст.ст. 59 60, 87 101 ПКУ, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 ПКУ;

-у періоді з 27.05.2022 по 01.08.2023 п. 102.9 ст. 102 ПКУ діяв із виключеннями, передбаченими п.п. 69.9 п. 69 підрозд. 10 розд. XX ПКУ;

-з 01.08.2023 для груп платників з податковим боргом, який виник до 24.02.2022, згідно з п.п. 69.40 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ ПКУ.

Таким чином, при визначенні податкового боргу безнадійним і таким, що підлягає списанню за підставою спливу строку давності, контролюючий орган має враховувати періоди зупинення перебігу строку давності.

Щодо сум узгодженого грошового зобов`язання.

Судом було досліджено податкове повiдомлення-рiшення (форми Ф) № 0-0468 вiд 26.03.2019 року, докази його направлення позивачу та інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, що згідно інтегрованої картки платника податку за ОСОБА_1 обліковується податковий борг в сумі 39087,19 грн., а саме: податок на майно громадян (нерухоме майно, транспортний податок, плата за землю) податкове повiдомлення-рiшення (форма Ф) № 0-0468 вiд 26.03.2019, термін сплати 01.06.2022 року у сумі 30 162,47 грн.; податок на нерухомість, податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №20468-UA0033698 від 30.09.2024 року, термін сплати 07.06.2025 року у сумі 5507,40 грн. Пеня згідно статті 129 Податкового кодексу України на податкове повiдомлення-рiшення (форми Ф) № 0-0468 вiд 26.03.2019 у сумі 3417,32 грн.

Так, податкове повiдомлення-рiшення № 0-0468 вiд 26.03.2019 року направлено на адресу відповідача та повернуто до контролюючого органу 22.05.2019 року за закінченням терміну зберігання», що вважається належним врученням такого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 57.3 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно підпункту «а» пункту 266.10.1 статті 266.10 Податкового кодексу України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже грошові зобов`язання виникли за податковим повiдомленням-рiшенням (форми Ф) № 0-0468 вiд 26.03.2019 року в сумі 33 579,79 грн. (сума податкового зобов`язання + пеня), з 22.07.2019 року є узгодженими.

Визначаючи строк давності грошового зобов`язання з 22.07.2019 року, з урахуванням періоду зупинення під час дії карантину та періоду воєнного стану (1231 день), суд зазначає, що період 1095 денного строку давності поділяється на два періоди з 22.07.2019 року по 17.03.2020 року (240 днів) та з 01.08.2023 року 02.12.2025 року (855 днів).

Отже 1095 денний строк давності, визначений статтею 102 Податкового кодексу, за грошовими зобов`язаннями згідно податкового повiдомлення-рiшення № 0-0468 вiд 26.03.2019 року на суму 33 579,79 грн., сплинув 02.12.2025 року.

Докази, які б підтверджували факт звернення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до суду з відповідними вимогами про стягнення з позивача вищевказаного податкового боргу відсутні.

Верховний Суд у рішенні від 06.02.2018 по справі К/9901/99/17 зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Згідно із пунктом 101.4 статті 104 ПК України органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Ураховуючи викладені вище положення Податкового кодексу України, податковий борг позивача із датою виникнення понад 1095 днів, який станом на момент звернення до суду становив 33 579,79 грн., підлягав визнанню безнадійним, що не було враховано відповідачем.

При цьому згідно даних наданої до суду інтегрованої картки платника податків, 1095 денний строк давності за грошовими зобов`язаннями, згідно податкового повiдомлення-рiшення №20468-UA0033698 від 30.09.2024 року на суму 5507,40 грн., станом на момент ухвалення рішення у справі не сплинув.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1064,00 грн., відповідно платіжної інструкції від 18.02.2026 року.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, (позовні вимоги підлягають задоволенню на 66,58% з розрахунку: 33 579,79 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% / 50431,79 грн (сума заявлених позовних вимог) = 66,58% (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 708,41 грн. з розрахунку: 1064,00 грн (сума сплаченого судового збору) х 66,58% (відсоток задоволених позовних вимог).

Отже відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 708,41 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровскій області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17а, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нездійснення заходів по списанню безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 в сумі 33 579,79 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області списати податковий борг ОСОБА_1 в сумі 33 579,79 грн. як безнадійний.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 708,41 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська