Справа № 380/274/26
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

06 травня 2026 рокусправа № 380/274/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Морської Г.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Новояворівського комунального підприємства "Виробництво, торгівля, надання послуг" про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Новояворівського комунального підприємства "Виробництво, торгівля, надання послуг" (далі - відповідач), в якому просить стягнути з Новояворівського комунального підприємства "Виробництво, торгівля, надання послуг" до бюджету податковий борг в розмірі 18946,66 грн, які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має заборгованість перед бюджетом станом на 26.11.2025, яка становить 18946,66 грн, а саме по орендній платі за юридичних осіб на суму 18946,66 грн.

Оскільки відповідач добровільно не сплатив суму податкового боргу, позивач просить задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача вказану суму боргу.

Ухвалою від 09.01.2026 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Розглянувши надані позивачем документи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частинами першою та другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування позивач викладає у позовній заяві. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (стаття 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Предметом розгляду у цій справі є стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 18946,66 грн.

Згідно із Довідкою про наявність заборгованості з податків і зборів (обов`язкових платежів), що контролюється ГУ ДПС у Львівській області від 27.11.2025 №12832/5/13-01-13-07-08, відповідач має заборгованість перед бюджетом станом на 26.11.2025, яка становить 18946,66 грн, а саме по орендній платі за юридичних осіб на суму 18946,66 грн.

Заборгованість по орендній платі за юридичних осіб на суму 18946,66 грн (основний платіж 18067,10 грн та пеня 879,54 грн) виникла унаслідок розрахунку земельного податку відповідно до:

- податкового повідомлення-рішення № від 03.03.2025 на суму 18 067,12 грн;

- податкового повідомлення-рішення № від 03.03.2025 на суму 815,58 грн;

- податкового повідомлення-рішення № 20419/13-01-04-09 від 07.05.2025 на суму 27,2 грн;

- податкового повідомлення-рішення № вiд 09.06.2025 на суму 36,76 грн.

Зазначена сума грошового зобов`язання не сплачена відповідачем у встановленні законом строком, що і стало підставою для звернення податкового органу до суду.

Матеріали справи не містять доказів оскарження або скасування ППР № від 03.03.2025, № 20419/13-01-04-09 від 07.05.2025, № вiд 09.06.2025 на суму 18946,66 грн.

Судом встановлено, що 25.01.2016 контролюючим органом виставлена відповідачу вимога форми "Ю" №2098-13 та надіслана відповідачу на його адресу. Проте, вказане поштове відправлення повернуте до податкового органу із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.

Статтею 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частинами першою та другою статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Частиною шостою статті 77 КАС України встановлено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із метою з`ясування усіх обставин справи, суд ухвалою від 09.01.2026 зобов`язав позивача надати суду копію інтегрованої картки платника з дати надіслання відповідачу податкової вимоги від 25.01.2016.

Ухвала про відкриття провадження у справі надіслана позивачу в електронний кабінет 09.01.2026 та надіслана відповідачу на його електронну адресу.

Проте, станом на час розгляду справи позивач не надав жодних документів, витребуваних судом в ухвалі від 09.01.2026.

Положеннями частини сьомої статті 80 КАС України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Пунктом 9 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач у визначений судом строк без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З огляду на зазначене, системне тлумачення пункту 9 частини першої статті 240 КАС України свідчить, що його необхідно застосовувати у взаємозв`язку із положеннями частин восьмої та дев`ятої статті 80 КАС України.

Так, положення статті 80 КАС України містять альтернативні варіанти дій суду першої інстанції в разі ухилення від виконання Позивачем вимог щодо надання доказів. Поряд з залишенням позову без розгляду, суд залежно від того, яке витребувані докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними у ній доказами.

Тобто, залишення позову без розгляду у випадку неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин неподання доказів може бути застосовано у випадку, якщо за результатами з`ясування питання щодо того, яке значення мають витребувані докази, суд дійде висновку про неможливості здійснення судом розгляду справи та вирішення її по суті за відсутності таких доказів.

Суд відмічає, що відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На підтвердження права для звернення до суду позивач надав суду копію податкової вимоги від 25.01.2016 №2098-13, яку надіслано платнику податків.

Разом із тим матеріали справи не містять доказів надіслання податковим органом іншох податкової вимоги після 25.01.2016 або доказів існування у платника податкового боргу безперервно із 25.01.2016.

З метою отримання копії інтегрованої картки платника з дати надіслання відповідачу податкової вимоги від 25.01.2016 суд ухвалою від 09.01.2026 витребував у позивача відповідні докази. Проте, позивач не надав доказів, які б слугували підтвердженням того, що відповідач мав постійно податковий борг із часу надіслання податкової вимоги, тобто із 25.01.2016.

Із матеріалів справи суд встановив наявність інтегрованої картки платника Новояворівського комунального підприємства "Виробництво, торгівля, надання послуг", починаючи із 30.07.2025, а не із 25.01.2016, відтак позивач не довів право на звернення до суду про стягнення податкового боргу без необхідності повторного надіслання податкової вимоги.

Таким чином, без встановлення факту наявності у платника податкового боргу із часу надіслання йому податкової вимоги 25.01.2016, суд позбавлений можливості розглянути справу по суті.

За встановлених обставин і наведеного правового регулювання, існують підстави для застосування визначеного пунктом 9 частини першої статті 240 КАС України правового наслідку не подання позивачем витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору - залишення позову без розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області до Новояворівського комунального підприємства "Виробництво, торгівля, надання послуг" про стягнення податкового боргу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи (їх представникам).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

СуддяМорська Галина Михайлівна