Справа № 320/21971/24
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року м. Київ справа №320/21971/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось комунальне підприємство «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також НКРЕКП, Комісія, Регулятор), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо не встановлення для комунального підприємство «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області економічно обґрунтованих тарифів на централізоване водопостачання у розмірі 22 грн. 85 коп. та централізоване водовідведення у розмірі 24 грн. 74 коп. (без ПДВ), які розраховані у відповідності до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.03.2016 № 302, та які подані Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» до НКРЕКП для їх встановлення на 2024 рік;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для комунального підприємство «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області економічно обґрунтованих тарифів на централізоване водопостачання у розмірі 22 грн. 85 коп. та централізоване водовідведення у розмірі 24 грн. 74 коп. (без ПДВ), які розраховані у відповідності до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, які розраховані у відповідності до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.03.2016 № 302, та які подані Комунальним підприємством «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» до НКРЕКП для їх встановлення на 2024 рік.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем безпідставно не встановлено для комунального підприємство «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області економічно обґрунтованих тарифів на централізоване водопостачання у розмірі 22 грн. 85 коп. та централізоване водовідведення у розмірі 24 грн. 74 коп. (без ПДВ).

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує на правомірності своєї поведінки у межах спірних правовідносин, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Відповідачем надано суду заперечення на відповідь на відзив.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Положеннями статті 4 Закону України «Про природні монополії» встановлено, що державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до положень статті 8 Закону України «Про природні монополії» предметом державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, зокрема, є ціни (тарифи) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій.

Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон про НКРЕКП).

Статтею 2 Закону про НКРЕКП передбачено, що Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері комунальних послуг: діяльності у сфері централізованого водопостачання та водовідведення в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

Згідно зі статтею 3 Закону про НКРЕКП Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом:

1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом;

2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг;

3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом;

4) державного контролю та застосування заходів впливу;

5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є:

1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів;

3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав;

4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами;

5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури;

6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг;

7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища;

8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг;

9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг;

10) інші завдання, передбачені законом.

При цьому, згідно з пунктами 1, 11, 13, 14, частини 1 статті 17 Закону про НКРЕКП, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема:

приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції;

встановлює державні регульовані ціни і тарифи на товари (послуги) суб`єктів природних монополій та інших суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг, якщо відповідні повноваження надані Регулятору законом, та змінює їх за результатами перевірки або моніторингу;

забезпечує захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 6 статті 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» передбачено, що НКРЕКП:

бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

здійснює, зокрема:

ліцензування господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами); розроблення і затвердження ліцензійних умов і порядку контролю за їх дотриманням;

встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» тарифи на комунальні послуги формуються суб`єктами природних монополій та суб`єктами господарювання на суміжних ринках відповідно до порядків (методик), встановлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до цього Закону.

Поряд з цим, при встановленні або перегляді тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення НКРЕКП застосовує Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затверджений постановою НКРЕКП від 10.03.2016 № 302, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.04.2016 за № 593/28723 (далі - Порядок № 302), та Процедуру встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджену постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 364, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 27.04.2016 за № 643/28773 (далі - Процедура № 364).

Отже, встановлення Ліцензіатам НКРЕКП тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення та їх зміна належить до виключних повноважень Регулятора.

Так, як вбачається з матеріалів справи, листом КП «Кременчукводоканал» від 28.09.2023 № 05/5520 до НКРЕКП було надано заяву щодо встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення на 2024 рік разом з додатками.

Пунктом 3.5 Процедури № 364 встановлено, що НКРЕКП може звернутися до ліцензіата з метою отримання у визначений НКРЕКП строк додаткових письмових обґрунтувань та пояснень щодо наданих матеріалів, які необхідні для підтвердження розрахунків тарифів та вирішення спірних питань, що виникли при розгляді заяви про встановлення тарифів.

Розгляд заяви призупиняється на строк проведення експертизи розрахунків і обґрунтувань ліцензіата, передбаченої пунктом 3.4 цього розділу, а також на строк, передбачений абзацом першим цього пункту, про що НКРЕКП письмово повідомляє ліцензіата.

Якщо ліцензіат не надав додаткових пояснень та обґрунтувань на звернення НКРЕКП у визначений строк, розгляд заяви призупиняється до дня надходження зазначених пояснень та обґрунтувань.

НКРЕКП листом від 30.10.2023 № 11667/19.1.1/7-23 повідомила позивача, що відповідно до пункту 3.5 розділу III Процедури № 364, для подальшого розгляду матеріалів КП «Кременчукводоканал» необхідно надати інформацію відповідно до таблиці «Розподіл витрат ліцензіата НКРЕКП між ліцензованими видами діяльності (централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням) та іншими видами діяльності» (додається). У таблиці необхідно зазначити дані, які надавались підприємством для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення на 2024 рік. Також зазначено, що після надання зазначених документів розгляд матеріалів буде продовжено.

Листом КП «Кременчукводоканал» від 09.11.2023 № 05/6413 до надано пояснення щодо розподілу витрат Ліцензіата між ліцензованими та іншими видами діяльності.

Крім того, листом від 21.11.2023 № 05/6583 КП «Кременчукводоканал» повідомило НКРЕКП про проведену актуалізацію витрат щодо збільшення фонду оплати праці, єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та про перерахування розміру обігових коштів за рахунок планового прибутку у розмірі 2 % від повної собівартості на 2024, у зв`язку з чим, на розгляд Регулятору було надано кориговані додатки та розрахунки позивача при встановленні тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення на 2024 рік.

НКРЕКП листом від 26.12.2023 № 14362/19.1.1/7-23 повідомила позивача, що відповідно до пункту 3.5 розділу III Процедури № 364, для подальшого розгляду матеріалів КП «Кременчукводоканал» необхідно надати:

підтвердження фактичних витрат (оборотні відомості, авансові звіти) на відрядження за звітний період;

розшифровку та підтвердження фактичних витрат з технічного обслуговування основних засобів.

Також, Регулятором було зазначено, що після надання зазначених документів розгляд матеріалів буде продовжено.

Листом КП «Кременчукводоканал» від 06.02.2024 № 05/928 позивач у відповідь на вищезазначений лист надав відповідну інформацію.

НКРЕКП листом від 26.03.2024 № 3128/19.1.1/7-24 повідомила позивача про необхідність надання копії звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2023 рік (Форма № 2) та повідомила, що після надання зазначених документів розгляд матеріалів буде продовжено.

Листом від 25.04.2024 № 05/2987 КП «Кременчукводоканал» надало Регулятору копію звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2023 рік (Форма № 2).

Статтею 14 Закону про НКРЕКП визначено порядок організації роботи Регулятора та прийняття рішень, відповідно до якої засідання Регулятора є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті.

Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію.

Засідання Регулятора є правомочними у разі присутності на ньому більшості із загального складу Регулятора. У відкритих слуханнях мають право брати участь представники суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, організацій, що представляють інтереси споживачів, громадських організацій, засобів масової інформації та інші заінтересовані особи.

Перелік питань, що вносяться на розгляд Регулятора, оприлюднюється не пізніше як за три робочі дні до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті Регулятора.

Разом з переліком питань, що вносяться на розгляд Регулятора, підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора проекти рішень Регулятора та обґрунтування до них, одержані зауваження та пропозиції, а також вмотивована позиція Регулятора щодо одержаних зауважень.

Голосування на засіданнях Регулятора здійснюється членами Регулятора особисто та самостійно.

Рішення Регулятора вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше чотирьох членів Регулятора, присутніх на засіданні. Кожний член Регулятора має один голос. Член Регулятора, не згодний з прийнятим рішенням, може письмово викласти свою окрему думку, яка додається до такого рішення.

Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Регулятор забезпечує онлайн-трансляцію засідань, що проводяться у формі відкритих слухань, на своєму офіційному веб-сайті.

Поряд з цим, пунктом 12.1 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 06.12.2016 № 2133, передбачено, що проекти рішень НКРЕКП з питань встановлення цін (тарифів), крім проектів рішень про встановлення «зеленого» тарифу, схвалення/затвердження інвестиційних програм/інвестиційних складових/планів розвитку/змін до них, підлягають відкритому обговоренню відповідно до Порядку проведення відкритого обговорення проектів рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.06.2017 № 866.

Проект рішення НКРЕКП з питань встановлення цін (тарифів), схвалення/затвердження інвестиційних програм/інвестиційних складових/планів розвитку підлягає схваленню на засіданні НКРЕКП, яке проводиться у формі відкритого слухання. На засідання НКРЕКП вказаний проект рішення виноситься розробником.

Так, після опрацювання наданих КП «КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ» матеріалів та документів, 02.05.2024 на офіційному веб-сайті НКРЕКП оприлюднено Порядок денний засідання НКРЕКП, що мало відбутись у формі відкритого слухання 08.05.2024, до якого було включено питання 16 щодо схвалення проектів постанов НКРЕКП про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КП «Кременчукводоканал».

При цьому, разом із переліком питань було розміщено обґрунтування і проект рішення.

08.05.2024 на засіданні НКРЕКП, що проводилося у формі відкритого слухання, схвалено проект постанови про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення (далі - проект постанови) КП «Кременчукводоканал».

Проектом передбачено такі тарифи:

1) на централізоване водопостачання - 19,71 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість);

на централізоване водовідведення - 23,68 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість).

2) для населення тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення застосовуються на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24.02.2022, а саме:

на централізоване водопостачання - 11,92 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість);

на централізоване водовідведення - 14,58 грн за 1 куб. м (без податку на додану вартість).

Крім того, проектом передбачено, що збільшення фонду оплати праці необхідно пріоритетно спрямовувати на підвищення заробітної плати виробничо-технічному персоналу.

10.05.2024 за результатами засідання НКРЕКП, що відбулось 08.05.2024, на офіційному веб-сайті Регулятора оприлюднено проект постанови НКРЕКП разом з обґрунтовуючими матеріалами, з метою одержання зауважень і пропозицій шляхом розміщення на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

У оприлюднених матеріалах зазначено, що зауваження та пропозиції приймаються до 20.05.2024 включно.

Крім того, листом від 14.05.2024 № 5151/19.1.1/-24 НКРЕКП повідомила позивача про схвалення Регулятором 08.05.2024 проекту постанови «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ» КРЕМЕНЧУЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ КРЕМЕНЧУЦЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» та про те, що до 20.05.2024 Ліцензіат може подати свої зауваження та пропозиції до оприлюдненого проекту.

Однак, зауваження та пропозиції до проекту постанови НКРЕКП про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення від КП «КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ» до Регулятора не надходило.

28.05.2024 на засіданні НКРЕКП, що проводилося у формі відкритих слухань, Регулятором було прийнято постанову № 1012 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ» КРЕМЕНЧУЦЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ КРЕМЕНЧУЦЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» (далі - Постанова № 1012) (додається), пунктом 1 якої позивачу встановлено тарифи:

на централізоване водопостачання - 19,71 грн за 1 куб. м (без ПДВ);

на централізоване водовідведення - 23,68 грн за 1 куб. м (без ПДВ).

Судом враховується, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану» рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, не підвищувати тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24.02.2022.

Ураховуючи зазначене, пунктом 2 Постанови № 1012 установлено, що тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення застосовуються для населення на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24.02.2022. Постанова № 1012 набрала чинності з 01.06.2024.

Суд звертає увагу, що бездіяльність (відсутність діяльності, пасивність) з боку органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб має місце у тому випадку, коли вони зобов`язані були прийняти рішення або вчинити дію протягом визначеного законодавством строку, але цього не зробили, і це призвело до порушення прав і свобод фізичних та/чи юридичних осіб. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.08.2020 у справі № 320/5970/17(2-а/320/26/18).

Так, Верховний Суд у постанові від 11.08.2020 у справі №320/5970/17 (2- а/320/26/18) зазначив:

«При цьому, протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

За загальним правилом повноваження трактується як сукупність прав і обов`язків державних органів, а також посадових та інших осіб, закріплених за ними у встановленому законодавством порядку для здійснення покладених на них функцій».

Верховним Судом було визнано право Регулятора на витребування додаткових документів та їх розгляд при встановленні тарифів та відсутність бездіяльності з боку Регулятора.

Так, у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 по справі № 826/6713/18 судом висловлена наступна правова позиція:

« 41. Таким чином, відсутні підстави вважати, що відповідач безпосередньо та без будь-яких об`єктивних причин не вживав передбачених законодавством заходів для розгляду заяв позивача, проте вони не були розглянуті по суті з прийняттям відповідного рішення про затвердження Перегляд) тарифу або відмову у встановленні (перегляді) тарифу, оскільки їх розгляд був призупинений у зв`язку з відсутністю кворуму НКРЕКП, а також з огляду на неподання позивачем додаткових необхідних документів, а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено бездіяльність щодо розгляду заяв від 05.12.2017 № Бр05.2-СЛ-18952-1217 та від 14.03.2018 № Бр05.2-СЛ-4868-0318».

Крім того. Верховним Судом у постанові від 03.10.2023, у межах справи №160/2347/19 зазначив, що:

« 54. Вирішуючи подібний спір, що також стосувався бездіяльності НКРЕКП, яка полягала у неприйнятті рішення про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на послуги транспортування природного газу, Верховний Суд у постанові від 08.12.2022 у справі N1 640/11726/19 зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового акту віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

65. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/ протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

56. Бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповіде ч ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень, та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

57. Таким чином, для визнання бездіяльності НКРЕКП протиправною необхідно дослідити чи дійсно Регулятор навмисно ухилявся від прийняття рішення про встановлення економічно обґрунтованих тарифів на послуги транспортування природного газу за результатами розгляду та на підставі поданої заяви суб`єкта господарювання.

58. Тотожний підхід до оцінки рішень (дій, бездіяльності) НКРЕКП у подібних правовідносинах був висловлений також у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 640/22634/19.»

З огляду за зазначене, доводи позивача про вчинення Регулятором бездіяльності щодо не встановлення для нього економічно обґрунтованих тарифів є необґрунтованими, оскільки, як було встановлено вище, НКРЕКП вчинялись відповідні дії щодо прийняття постанови про встановлення тарифів для КП «КРЕМЕНЧУКВОДОКАНАЛ».

Як було зазначено вище, вирішення питання щодо зобов`язання НКРЕКП встановити тариф на певному рівні відноситься до внутрішньої компетенції державного органу (дискреційних повноважень). У зв`язку з цим у суду були відсутні підстави для задоволення таких вимог адміністративного позову, оскільки суд не може перебирати на себе компетенцію державного органу шляхом зобов`язання вчинити вищевказані дії.

Зазначена правова позиція НКРЕКП також підтримана Верховним Судом, зокрема:

у постанові від 17.12.2019 по справі № 826/6713/18, в якій зазначено, що « 76. Вирішення питання про зобов`язання встановити економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами і є необґрунтованим втручанням у дискреційні повноваження НКРЕКП».

у постанові від 06.08.2020 у справі № 910/13541/17, в якій зазначено, що «Повноваження щодо встановлення тарифу за своєю природою є дискреційними. Враховуючи вищевикладене та з огляду на те, що органом, уповноваженим на формування цінової політики встановлення тарифу на розподіл природного газу є НКРЕКП, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про те, що ані позивач, ані господарський суд не вправі самостійно визначати рівень тарифу, який є економічно вигідним для позивача, оскільки установлення тарифу є виключною компетенцією органу державного регулювання (регулятора) відповідно до пункту 7 частини 3 статті 4 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", який діяв до 01.10.2015, та частин третьої та шостої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу", який діє з 01.10.2015».

Отже, враховуючи все наведене вище, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваної бездіяльності на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.