Справа № 280/1869/26
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 травня 2026 року Справа № 280/1869/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 12.02.2026 № 98 про відмову в перерахунку пенсії позивачу;

зобов`язати відповідача 2 здійснити призначення та виплату пенсії за віком позивачу, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 ХІІ, із зарахуванням до стажу державної служби періодів роботи з 05.07.2001 по 04.02.2026, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026 № 146, та довідки про інші складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026 № 147, та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 04.02.2026 № 4864/вх.-52, починаючи з 05.02.2026.

Крім того, просить стягнути на користь позивача з відповідача 2 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1 331,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відмова у призначенні їй пенсії є безпідставною та такою, що не відповідає приписам чинного законодавства України. Позивачка зазначає, що має стаж роботи на посадах державної служби та посадах місцевого самоврядування станом на 05.02.2026 у 29 років 07 місяців 11 днів, що є достатнім для призначення пенсії. Позивач зазначає, що період її роботи (служби) в органах місцевого самоврядування з 01.01.2000 по 31.01.2026 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування облікований як державна служба. Також, позивач зазначає, що частиною другою статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, які діють з 01 травня 2016 року, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання. З урахуванням викладеного у позовній заяві позивачка просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справа призначена до розгляду без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач ГУ ПФУ в Запорізькій області проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що ГУ ПФУ в Запорізькій області не приймалось рішень щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, оскільки таке рішення прийнято ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Також, в обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства України право на призначення пенсії згідно ст. 37 Закону № 3723 мають особи які на день набрання чинності Законом № 889 займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом № 889 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року. Відповідач зазначає, що основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії згідно ст. 37 Закону №3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу державного службовця. Звертає увагу суду, що дія Закону № 889 у відповідності до п. 11 ст. 3 даного Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Відповідач зазначає, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 до 04.07.2001, тобто до набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Вказує на те, що згідно ст.25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, посадові особи органів місцевого самоврядування не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби. Відповідач зазначає, що позивач не має необхідного стажу 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, і право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивачки відсутнє. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач працювала на посадах державної служби та посадах органів місцевого самоврядування, в тому числі:

з 24.06.1996 по 10.12.1996 на посаді спеціаліста І категорії відділу землеустрою управління по земельним ресурсам міста Запоріжжя;

з 11.12.1996 по 15.10.2001 на посаді головного спеціаліста-бухгалтера управління комунальної власності Запорізького виконавчого комітету;

з 16.10.2001 по 22.04.2004 на посаді завідувача відділом бухгалтерського обліку та звітності Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради;

з 23.04.2004 по 01.12.2005 на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності, головного бухгалтера управління промислової політики та соціально-економічного розвитку головного економічного управління міської ради;

з 01.12.2005 по 10.05.2011 на посаді заступника начальника головного економічного управління міської ради, начальника управління промислової політики та соціально-економічного розвитку головного економічного управління міської ради;

з 11.05.2011 по 01.03.2021 на посаді заступника директора департаменту економічного розвитку Запорізької міської ради;

з 01.12.2023 по теперішній час на посаді головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства та благоустрою районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Також, судом встановлено, що позивачем 01.08.1996 прийнято присягу державного службовця, а 18.07.2001 присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно Відомостей по спеціальному стажу (Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) від 05.02.2026, у відомостях за звітний період з 2000 року по грудень 2019 року зазначено, що період роботи Позивача на посадах органів місцевого самоврядування включено до Відомості щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗДС037А1.

У відомостях за звітний період з січня 2020 року по січень 2026 року зазначено, що період роботи Позивача на посадах органів місцевого самоврядування включено до Відомості щодо спеціального стажу за кодом підстави для обліку спецстажу ЗМС021І1.

Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток № 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435), код підстави ЗДС037А1 означає «державні службовці, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку в період роботи на державній службі, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 35 років, для жінок не менше 30 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років».

Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток № 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435), код підстави ЗМС021І1 означає «Посадові особи місцевого самоврядування, які досягли встановленого цим Законом граничного терміну перебування на службі в органах місцевого самоврядування, віку та за наявності страхового стажу для чоловіків,- не менше 35 років, для жінок - не менше 30 років, у тому числі стажу служби в органах місцевого самоврядування чи державної служби,- не менше 10 років».

Тобто, період роботи (служби) позивача в органах місцевого самоврядування з 2000 року по грудень 2019 року в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування облікований як державна служба.

Період роботи (служби) позивача в органах місцевого самоврядування з січня 2020 року по січень 2026 року в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування облікований як служба в органах місцевого самоврядування.

05.02.2026 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Зазначену заяву за принципом екстериторіальності було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в перерахунку пенсії від 12.02.2026 № 98 вирішено відмовити позивачу в перерахунку пенсії.

При винесенні оскаржуваного рішення, відповідач 1 виходив з наступного:

«Основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

З набранням чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (04.07.2001) державні службовці, які працювали в органах місцевого самоврядування, набули статусу посадової особи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене, до 20 - річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, зараховуються періоди роботи на посадах, які були віднесені до категорій посад державних службовців, до набуття особою статусу особи місцевого самоврядування (04.07.2001).

Отже, стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, обчислюється з 01.08.1996 по 04.07.2001 і становить 4 роки 11 місяців 4 дні».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача 1, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відтак, конституційне право на соціальний захист включає право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Європейська соціальна хартія (переглянута), 1996 року, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами «досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися» права та принципи, що закріплені у Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889).

Відповідно до п. 2 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723 ХІІ (далі Закон № 3723), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723 встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, для осіб, що станом на 01.05.2016 займали посади державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний вік, встановлений для призначення пенсії нормами статті 37 Закону № 3723, для жінок складає 60 років.

Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на дату звернення до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачу виповнилось 63 роки.

Таким чином, станом на дату звернення до Відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач досягла віку, який дає право на призначення даного виду пенсії.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.05.2016 стаж державної служби позивача складав 19 років 10 місяців 07 днів, а отже, це більше ніж 10 років. Станом на 01.05.2016 позивач обіймала посаду в органах місцевого самоврядування (зараховується до стажу державної служби). Станом на 05.02.2026 стаж державної служби позивача складав 29 років 07 місяців 11 днів, а отже, це більше ніж 20 років.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі Закон № 2493), служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно статті 2 Закону № 2493, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Статтею 3 Закону № 2493 встановлено, що посадами в органах місцевого самоврядування є:

виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 10 Закону № 2493 закріплено порядок прийняття на службу в органи місцевого самоврядування.

Статтею 14 Закону № 2493 визначено категорії посад, які встановлюються в органах місцевого самоврядування, та закріплено, що віднесення інших посад органів місцевого самоврядування, не зазначених у цій статті, до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням керівників відповідних органів місцевого самоврядування.

Зі змісту статті 14 Закону № 2493 видно, що посади сільських голів, керуючих справами виконавчих комітетів сільських рад, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських рад є посадами в органах місцевого самоврядування, а тому зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону № 2493, дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Частиною другою статті 46 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889) та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229 (далі Порядок № 229), які діють з 01 травня 2016 року, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Згідно з пунктом 11 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 6 Порядку № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889.

Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Дія Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723), який був чинним на момент прийняття Заявника на посаду місцевого самоврядування, поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування згідно із Законом № 2493.

Так, статтею 25 Закону № 3723 була визначена класифікація посад державної служби, а також, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

В даному випадку, слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283), який був чинним до 01 травня 2016 року.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 283 регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 закріплено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба):

на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів;

на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком;

на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад.

Пунктом 4 Порядку № 283 визначено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Скарги, пов`язані з визначенням стажу роботи державних службовців, розглядаються згідно з чинним законодавством.

Таким чином, законодавством, яке діяло як в період роботи (служби) Позивача, так і станом на теперішній час, визначено, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 351/1792/17.

Отже, позивач на час звернення (05.02.2026) до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії досягла віку 63 роки, та станом на 01.05.2016, а саме на дату набрання чинності Законом № 889, мала не менше як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та обіймала посаду в органах місцевого самоврядування, а тому Позивачем дотримано вимоги пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 (щодо наявності 10 років стажу станом на 01.05.2016).

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача 1 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ст. 37 Закону України № 3723 визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 50 Закону України № 889 заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.

Пунктом 1 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (надалі Порядок № 622), визначено пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 4, 5, 6 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь - які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Таким чином, нарахування пенсії державного службовця позивачу повинно здійснюватись із врахуванням даних, зазначених в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Як встановлено судом, звертаючись до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач надавала, в порядку передбаченому законодавством належним чином складені, довідки Департаменту економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026.

Згідно довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026 № 146, ОСОБА_1 працювала в Департаменті економічного розвитку Запорізької міської ради на посаді заступника директора департаменту, заробітна плата станом на 23.01.2026 становить:

посадовий оклад 19 569,00 грн;

надбавка за ранг (7 ранг) 600,00 грн;

надбавка за вислугу років (30 %) (за стаж державної служби 20 років) 6 050,70 грн.

На всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків про нараховану та сплачену заробітну плату за січень 2026 року.

Згідно довідки про інші складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026 № 147, на всі види оплати праці (за період з березня 2016 року по лютий 2021 року), включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за 2016 - 2021 роки.

Згідно довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 04.02.2026 № 4864/вх.-52, на всі види оплати праці, включені до довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Довідка видана на підставі особових рахунків за січень 2026 року.

Складові заробітної плати, які зазначені в довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих економічного розвитку Запорізької міської ради, відповідають приписам чинного законодавства, а тому зазначені довідки мають бути враховані при обчисленні розміру пенсії за віком Позивачу, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст. 139 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158 Б, ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.02.2026 № 98 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити призначення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 ХІІ, із зарахуванням до стажу державної служби періодів роботи з 05.07.2001 по 04.02.2026, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026 № 146, та довідки про інші складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 23.01.2026 № 147, та довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби, виданої Департаментом економічного розвитку Запорізької міської ради від 04.02.2026 № 4864/вх.-52, починаючи з 05.02.2026.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 травня 2026 року.

Суддя Р.В. Сацький