Справа № 307/1524/26
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2026-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1524/26
Провадження № 2-а/307/35/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Церкуник С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Марич Іван Юрійович, до Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатської області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Марич І.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся у суд з адміністративним позовом до Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатської області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

Позовні вимоги обґрунтовує тим, 03.03.2026 року близько 17 год. 30 хв. позивач разом із сім`єю та родичами повертався на власному транспортному засобі марки Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , з м. Ужгород в напрямку с. Нересниця, Тячівського району.

На виїзді с. Барвінок працівники Укртрансбезпеки здійснювали рейдову перевірку.

За твердженнями позивача, один із працівників сигнальним диском подав сигнал про зупинку рейсовому автобусу, який рухався поруч, не його транспортному засобу. Також, зазначає, що будь-якої чіткої та зрозумілої вимоги про зупинення саме його автомобіля не отримував, місце для зупинку йому вказано не було , у зв`язку з чим він продовжив рух.

Через декілька кілометрів автомобіль працівників Укртрансбезпеки наздогнав його транспортний засіб, після чого на повторну вимогу він негайно зупинився та надав пояснення щодо ситуації.

Вважає, оскаржувана постанова є незаконною, оскільки відповідачем не надано доказів подання законної вимоги, чіткої та зрозумілої вимоги про зупинку саме його транспортного засобу.

Крім цього, зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що він здійснював пасажирські перевезення на комерційній основі, а відтак до нього не можуть застосовуватись вимоги Закону №2344-ІІІ.

Тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №ПС006138 від 31 березня 2026 року начальника Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті Назарій Павлія про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 12-2 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень, а провадження у даній справі закрити.

Відповідач надав суду відзив, де зазначив, що 03.03.2026 на а/д М-06 Київ-Чоп, 810 км старшими державними інспекторами Відділу державного контролю на наземному транспорті Матеєм М.Ю. проводилася рейдова перевірка транспортних засобів на предмет дотримання перевізниками вимог Закону України «Про автомобільний транспорт». Підставою для проведення такої перевірки було направлення ЕНР000437 від 27.02.2026.

У визначеній ділянці автодороги, старшими державними інспекторами була здійснена спроба зупинити транспортний засіб позивача у спосіб встановлений п. 9,10 Порядку проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) затверджений постановою КМУ №1567 від 06.11.2008 року (в редакції від 18.05.2025).

Однак, позивач, знехтував законною вимогою посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу, яка встановлена п.122-2 КУпАП.

Протягом 15 хвилин, екіпаж старших державних інспекторів Відділу контролю на наземному транспорті переслідував транспортний засіб позивача із включеними проблисковими маячками та із увікнутим звуковим сигналом.

Супроводження (переслідування) транспортних засобів є мірою примусового характеру, але така належить до повноважень відповідача, затверджена Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті від 11.02.2015 року в якому, п. 7,9 визначені її права.

Після довготривалого супроводу транспортного засобу позивача, водій зупинив авто. Була проведена рейдова перевірка, за результатом якої був складений протокол про адміністартивне правопорушення ПП015140 від 03.03.2026 за порушення статті 164 КУпАП про відсутність ліцензії на перевезення пасажирів на замовлення.

Матеріали протоколу направлені до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (копії супровідного листа, протоколу та документи водія додаються).

Враховуючи неправомірну поведінку водія ОСОБА_1 , який, як власник транспортного засобу, знаходився за кермом особисто, відповідно до статі 122-2 КУпАП за невиконання водіями вимог про зупинку уповноваженими посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу слідує накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 122-2 включено частину другу згідно із Законом № 54-IX від 11.09.2019. За змістом частини 2 статті 258 протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу.

Враховуючи наявний склад адміністративного правопорушення, керівником Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області було прийнято рішення викликати особу задля надання пояснень та притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ст. 122-2 КУпАП.

Надалі, направленням позивачу листа-повідомлення на розгляд справи №21498/28.2/24-26 від 19.03.2026 було повідомлено про розгляд складених відносно нього матеріалів справи (копія долучається).

На розгляд матеріалів ОСОБА_1 не з`явився, тому постанова ПС 006138 була винесена на підставі розгляду матеріалів справи (у тому числі з урахуванням обстави викладених у протоколі ПП015140 від 03.03.2026) та доповідної записки старшого державного інспектора Матея М.Ю. (долучається).

Повідомлення про постанову, разом із її копією була направлена листом від 01.04.2026 № 25070/28.2/24-26 (долучається).

Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення за сукупністю ознак.

Він включає такі елементи: об`єкт суспільні відносини порушення правил по охороні порядку і безпеки руху на залізничному транспорті визначені у Главі 10 КУпАП; об`єктивну сторону, яка полягає у діях водія з невиконання вимог посадових осіб державного органу; суб`єкта-водій транспортного засобу (суб`єкт , який здійснював перевезення); суб`єктивну сторону свідомі винні діяння (відмова від зупинки, відмова від зупинки при супроводжені, ненадання документів на вантаж).

А тому, вважає, що постанова про адміністративне правопорушення є цілком законною та правомірною, а вимоги позовної заяви безпідставними.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.04.2026 у вказаній справі відкрито спрощене провадження без виклику (повідомленням) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 КАС України, судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 293 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;3) скасовує постанову і закриває справу;4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Судом встановлено, що постановою начальника Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 31.03.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122-2 КУпАп та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 00 грн.

Підставою для винесення постанови стало те, що 03.03.2026 року о 17 год. 35 хв., на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 810 км водій транспортного засобу Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу посадової особи Укртрансбезпеки про зупинку транспортного засобу, не зупинився на вимогу старшого державного інспектора. Після переслідування т.з. НОМЕР_1 на повторну вимогу екіпажу, водій зупинив т.з. в с. Нижнє Солотвино, за що ОСОБА_1 визнано винним у вичинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят одна тисяча грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 122-2 КУпАП невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 року ( в редакції постанови КМУ №141 від 07.02.2025 рок), рейдові перевірки проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки у форменому одязі, мають службове посвідчення та направлення на рейдову перевірку.

За змістом Правил дорожнього руху та нормативних актів, що регулюють діяльність Уктрансбезпеки, вимога про зупинку транспортного засобу повинна бути чіткою, зрозумілою та адресованою конкретному водію, а також повинна дозволяти водієві об`єктивно зрозуміти, що така вимога стосується саме його транспортного засобу.

Однак відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що сигнал про зупинку був адресований саме автомобілю позивача.

Із тверджень позивача, які є послідовними та узгоджуються між собою, вбачається, що працівник Укртрасбезпеки подавав сигнал про зупинку рейсовому автобусу, який рухався поруч із транспортним засобом позивача. Також позивач зазначив, що будь-якого місця для зупинки йому вказано не було.

Суд враховує дорожню обстановку, а саме наявність декілька смуг руху та іншого транспортного засобу, щодо якого, за твердженням позивача, фактично подавалася вимога про зупинку.

Крім того, суд звертає увагу, що після повторної вимоги працівників Укртрасбезпеки позивач одразу зупинив транспортний засіб, не намагався уникнути перевірки та надав пояснення щодо причин не зупинення раніше.

Сам по собі факт подальшого переслідування транспортного засобу позивача не є безумовним доказом того, первинна вимога була чіткою, законною та зрозумілою для водія.

Відповідачем не подано до суду належних доказів, які б беззаперечно підтверджували, що вимога про зупинку була адресована саме позивачу, що позивач мав об`єктивну можливість зрозуміти таку вимогу, що позивачу було вказано місце зупинку, що позивач умисно не виконав законну вимогу посадової особи.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості та практики застосування адміністративного законодавства всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122-« КУпАП , а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 122-2, 222, 258, 293КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 80, 94, 159-162, 167, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №ПС006138 від 31 березня 2026 року начальника Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті Назарій Павлія про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 12-2 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути в дохід держави за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління державного нагляду (контролю) у Закарпатській області, місце розташування: 88000, м. Ужгород, вул. Карпатської України, 38, В, Закарпатській області, .

Суддя: В.В. Чопик