Справа № 200/3003/23
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

06 травня 2026 року Справа №200/3003/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/3003/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, щодо відмови у нарахуванні позивачу з 01 січня 2023 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, до призначеної пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з 01 січня 2023 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 гривень, з виплатою виниклої заборгованості.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суд від 09 серпня 2023 року по справі № 200/3003/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84100, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.01.2023 року щомісячної доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) встановити та виплатити з 01.01.2023 року до розміру пенсії ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну доплату в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 копійок.

Судове рішення набрало законної сили 14 листопада 2023 року.

24 березня 2025 року по справі №200/3003/23 було видано виконавчі листи.

17 квітня 2026 року представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить:

змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.08.2023 року у справі № 200/3003/23, стягнувши з Головного управління ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в розмірі 22 000,00 гривень.

В обґрунтування вказаної заяви представником позивача зазначено, що на виконання рішення суду в листопаді 2023 року ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати, та після виконання рішення суду у ГУ ПФУ в Донецькій області виникла заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в розмірі 22 000,00 гривень. У відповіді від 28.12.2023 року № 0500-0215-8/113878 ГУ ПФУ в Донецькій області зазначили, що заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в розмірі 22 000,00 гривень буде виплачено ОСОБА_1 при наявності бюджетних асигнувань. В період з грудня 2023 року по теперішній час, тобто протягом більше 2 років, рішення суду в частині виплати недоотриманої пенсії за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в розмірі 22 000,00 гривень не виконано. Розуміючи, що права ОСОБА_1 порушуються та рішення суду не виконується в частині виплати йому недоотриманої пенсії в розмірі 22 000,00 гривень, ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби із заявою, та Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення римусового виконання рішень у Донецькій області Східного МРУ Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 77924326 від 29.04.2025 року. Однак в ході проведення виконавчих дій заборгованість по пенсії ОСОБА_1 не виплачено. 22.02.2026 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про виплату йому недоотриманої пенсії в розмірі 22 000,00 гривень. Крім цього представник ОСОБА_1 адвокат Овчаренко О.О. також 24.02.20265 року звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із адвокатським запитом, в якому просив здійснити виплату нарахованої заборгованості по пенсії ОСОБА_1 . Однак ГУ ПФУ в Донецькій області надіслало на адресу сторони позивача лист № 0500-0203-8/18965 від 26.02.2026 року в якому зазначило, що всі виплати управлінням здійснюються згідно бюджетних асигнувань, та кошти на виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга статті 378 КАС України).

Заяву про зміну порядку виконання судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні 06 травня 2026 року о 09 год. 30 хв. в приміщені Донецького окружного адміністративного суду за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1, про, що сторони було повідомлено повістками.

Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Відтак суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про зміну порядку виконання судового рішення та дослідивши матеріали судової справи у електронній формі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до статті 14 КАС України:

судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (частина перша);

судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга);

невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина третя).

Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі №140/279/21.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абзац другий частини третьої статті 378 КАС України).

Отже, з наведених положень статті 378 КАС України слідує, що невиконання рішення суду про зобов`язання відповідача встановити та виплатити з 01.01.2023 року до розміру пенсії позивача щомісячну доплату в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум, є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше двох років.

Відповідачем в листі від 26.0.2026 року № 0500-0203-8/18965 було повідомлено представника Позивача, зокрема проте, що виплата доплати до пенсії за рішенням суду по справі №200/3003/23 за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року у сумі 22 000,00 грн. буде здійснено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку №821.

Заборгованість у розмірі 22000,00 грн. стягувачу не сплачена.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року по справі № 200/3003/23 шляхом стягнення з Головного управління ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в розмірі 22 000,00 гривень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення №200/3003/23.

При цьому суд наголошує, що така процесуальна дія, як зміна способу та порядку виконання судового рішення не передбачає оформлення ти видачу нових виконавчих листів.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/3003/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року по справі № 200/3003/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) встановити та виплатити з 01.01.2023 року до розміру пенсії ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну доплату в сумі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум, на:

«Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в розмірі 22 000,00 гривень.».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Христофоров