Справа № 380/21407/25
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні, 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні, 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 гривні, 01 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 гривні) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 30.01.2020 року по 19.05.2023 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні, 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні, 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00 гривні, 01 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 гривні) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 20.05.2023 року по 17.06.2025 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) без урахуванням величини 2 684,00 гривні (застосовувалась до 20.05.2023 року) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 20.05.2023 року по 17.06.2025 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) з урахуванням величини 2 684,00 гривні (застосовувалась до 20.05.2023 року) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 18.06.2025 року по 27.07.2025 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме 01 січня 2025 року у розмірі 3 028,00 гривні за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 18.06.2025 року по 27.07.2025 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме 01 січня 2025 року у розмірі 3 028,00 гривні за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2025 року №213 позивача було виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. Проте, виходячи з отриманих 24.10.2025 від відповідача відомостей - позивачу стало відомо, що в період проходження служби з 30.01.2020 по 27.07.2025 нарахування грошового забезпечення здійснювалося у заниженому розмірі, а саме виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з місячного грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 у розмірі 1762,00 грн., а також величини 1762,00 грн., що є тим самим прожитковим мінімумом для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018. На думку позивача, дії відповідача щодо виплати позивачу грошового забезпечення у заниженому розмірі є протиправними.

Ухвалою суду від 04.11.2025 було залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

11.11.2025 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 17.11.2025 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

24.11.2025 від відповідача за вх. №93310 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги заперечив, пояснивши, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби). Відповідно до наказу №260 Посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами). Посадові оклади виплачуються залежно від займаних посад і тарифних розрядів, передбачених у штаті військової частини. Тарифні розряди військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) для встановлення посадового окладу позначаються у штаті військової частини. Посадові оклади особам рядового, сержантського і старшинського складу (крім військово-службовців строкової військової служби) виплачуються в розмірі, передбаченому за 1 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до Постанови № 704, до дня вступу до виконання обов`язків за посадою: Оклади за військовими званнями виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до Постанови № 704. Посадовий оклад розраховувався позивачу на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, яка чітко встановлює, який саме прожитковий мінімум використовується для розрахунку посадових окладів. У п. 4 Постанови №704 зазначено, що розміри посадових окладів, розраховуються виходячи з розміру 1762 грн. та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. У примітках до додатків 1,14 згаданої постанови вказано, що посадові оклади і оклади за військове звання визначається у порядку, встановленому у п. 4 Постанови №704. Тож, з урахуванням того, що згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 грн., а також того, що згідно додатку №1 «Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» до Постанови №704, за найнижчим тарифним розрядом (№1) тарифний коефіцієнт становить 1,4, то мінімальний посадовий оклад становить 2466,80 грн., тобто більше ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 2020 рік (розмір якої становив 2102 грн.), на 2021 рік (розмір якої становив 2270 грн.) тощо. Отже, за таких обставин, на думку представника відповідача, відсутні підстави вважати, що може загалом мати місце порушення державних соціальних гарантій військовослужбовців при розрахунку посадового окладу за період 2020-2025 років з урахуванням розрахункової величини у прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2018. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2025 №213 позивача було виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Проте, як зазначив позивач, виходячи з отриманих 24.10.2025 від відповідача відомостей - йому стало відомо, що в період проходження служби з 30.01.2020 по 27.07.2025 нарахування грошового забезпечення здійснювалося у заниженому розмірі, а саме виплачувався посадовий оклад, оклад за військовим званням, інші щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові виплати, які обраховуються виходячи з місячного грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 у розмірі 1762,00 грн., а також величини 1762,00 грн., що є тим самим прожитковим мінімумом для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2018.

Вважаючи, що відповідач неправомірно здійснював нарахування та виплату грошового забезпечення, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023, то суд зазначає таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовано Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII).

Так, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14 (далі Постанова № 704).

Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

При цьому додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У зазначених примітках наведена, зокрема, інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.

Варто зазначити, що за загальним правилом, примітка застосовується законодавцем для супроводу та зв`язку з нормою права, якої вона стосується. Тобто примітка повинна бути у безпосередньому зв`язку з нормою, в даному випадку п. 4 Постанови №704, і не повинна суперечити змісту основної норми, яку вона супроводжує.

Суд звертає увагу, що застосуванню у спірних правовідносинах підлягають саме положення основної норми Постанови №704, п. 4 якої має нормативний характер, тобто містить правила поведінки для невизначеного широкого кола осіб.

Проте Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (яка набрала чинності 24.02.2018, далі Постанова № 103) до Постанови №704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Отже, п. 4 Постанови №704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким, зокрема, в пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" були внесені зміни. Отже, зміни до пункту 4 постанови №704, внесені п. 6 Постанови №103, з 01.02.2020 не підлягають застосуванню.

Таким чином, відповідно до редакції п. 4 Постанови №704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 Приміток додатку 1 та пункту Примітки додатку 14 до Постанови №704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 01.02.2020 мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

З наведеного суд дійшов до висновку, що саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 діє редакція п. 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін.

Тобто з 29.01.2020 відновлена дія п. 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01.01.2018.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 10.10.2022 у справі №400/6214/21 та від 10.01.2023 у справі №120/8682/21-а.

Таким чином, з 29.01.2020, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Таким чином, суд висновує, що відповідач діяв протиправно щодо нарахування та виплати позивачу з 30.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення, в томі числі одноразових видів грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) за 2020, 2022 та 2023 роки, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 Постанови №704 від 30.08.2017.

З метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023, в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01.01.2020 у розмірі 2102,00 грн., 01.01.2021 у розмірі 2270,00 грн., 01.01.2022 у розмірі 2481,00 грн., 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн.) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Що ж стосується грошового забезпечення за період з 20.05.2023 по 17.06.2025 та з 18.06.2025 по 27.07.2025, то суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 (далі - Постанова №481), яка набрала чинності з 20.05.2023, змінено п. 4 Постанови №704, в зв`язку з чим з цієї дати норма права має наступну редакцію: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, Постановою №481 визначено обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 грн., а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 12.05.2023 №481, яка набрала чинності з 20.05.2023, відсутні підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 20.05.2023 по 17.06.2025 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025.

В подальшому рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 неправомірними. Визнано протиправним та нечинним п. 2 Постанови №481 стосовно внесення змін до п. 4 Постанови №704.

Зазначене рішення набрало законної сили 18.06.2025, тому, саме з цієї дати виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року.

В спірний період п. 2 Постанови №481 був чинним.

Таким чином, у відповідача не було підстав для обрахунку грошового забезпечення позивача з 20.05.2023 по 17.06.2025, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

В той же час у спірний період з 18.06.2025 по 27.07.2025 відповідач обчислював та нараховував грошове забезпечення позивача виходячи з розміру 1762 грн., а не із посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначені виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом станом на 01 січня відповідного календарного року, то вказані дії призвели до заниження загального розміру грошового забезпечення, а також виплачених у спірний період грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відтак, позовні вимоги в частині перерахунку грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення починаючи з 18.06.2025 по 27.07.2025 є підставні і підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення ч. 2 ст. 2 КАС України відповідачем дотримано не було, що зумовило звернення позивача до суду за своїм захистом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано, тому в силу приписів ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023, в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01.01.2020 у розмірі 2102,00 гривні, 01.01.2021 у розмірі 2270,00 гривні, 01.01.2022 у розмірі 2481,00 гривні, 01.01.2023 у розмірі 2684,00 гривні) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 19.05.2023, в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (а саме 01.01.2020 у розмірі 2102,00 гривні, 01.01.2021 у розмірі 2270,00 гривні, 01.01.2022 у розмірі 2481,00 гривні, 01.01.2023 у розмірі 2684,00 гривні) за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 усього грошового забезпечення за період з 18.06.2025 року по 27.07.2025 року в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме 01 січня 2025 року у розмірі 3 028,00 гривні за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошового забезпечення за період з 18.06.2025 по 27.07.2025, в тому числі одноразових видів грошового забезпечення у даний період (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та інших виплат) з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме 01.01.2025 у розмірі 3028,00 гривні за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04.05.2026.

Суддя Потабенко В.А.