Справа № 320/57555/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Жук Р.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Справа № 320/57555/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Беспалова О.О., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Снитко А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства

«Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Позивач, ПрАТ «НЕК «Укренерго») звернулося до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач) в якому просило:

- визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленко Євгенія Івановича протиправними;

- скасувати постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2024: про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2024 ВП № 75371669; про стягнення виконавчого збору по ВП від 01.07.2024 № 75371669 в сумі 1 864 448,40 грн.; про розмір мінімальних витрат від 01.07.2024 ВП № 7531669, винесені на підставі наказу Господарського суду Харківської області від 08.12.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23), який не підлягає виконанню;

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» () на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129, грошові кошти стягнені за постановами від 01.07.2024 ВП 7531669 в сумі 1 864 894,94 грн. (які були списані з рахунку НЕК «Укренерго» згідно платіжної інструкції № 3743367 від 04.07.2024 за ВП № 75371669 згідно наказу № 922/1323/21 (910/7433/23) від 08.12.2023);

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» () на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банка 0032129, грошові кошти в сумі 19 019,39 грн. (які були списані з рахунку НЕК «Укренерго» згідно платіжної інструкції № 901 від 04.07.2024 за ВП № 75371669 згідно наказу № 922/1323/21 (910/7433/23) від 08.12.2023).

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначав, що Відповідач відкрив виконавче провадження на підставі наказу, який містить помилки, що унеможливлює його виконання.

Також Позивач стверджував, що витребуване за рішенням суду обладнання на балансі у ПрАТ «НЕК «Укренерго» не перебуває, про що було повідомлено виконавчу службу. Втім, відповідь на таку заяву не надходила.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2024 у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) було виправлено описку, тобто усунуто недолік, який зазначений Позивачем як обґрунтування позову.

Крім того, суд зазначив, що до посадових обов`язків державного виконавця не віднесено перевіряти відповідність змісту рішення суду матеріалам конкретної судової справи.

Також суд першої інстанції констатував, що стягнення виконавчого збору є обов`язком виконавця при відкритті виконавчого провадження, що встановлено законом і незалежно від здійснених дій, державний виконавець у межах виконавчого провадження стягує виконавчі витрати.

3. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю, зазначаючи, що у період з 01.07.2024 по 11.09.2024 судовий наказ не підлягав виконанню повністю, оскільки містив помилку в назві обладнання, яке підлягає поверненню.

Також Апелянт акцентував увагу на тому, що державний виконавець взагалі не перевіряв наявність правових підстав для примусового виконання відділом державної виконавчої служби наказу Господарського суду Харківської області від 08.12.2023.

Крім того, Апелянт зазначає, що виконавцем не було вжито будь - яких заходів щодо витребування (передачі) обладнання стягувачу, а тому відсутні підстав для стягнення з боржника виконавчого збору. Також ПрАТ «НЕК «Укренерго» посилається на те, що з нього було стягнуто не лише суму виконавчого збору та мінімальних витрат, але і надмірно стягнуто 19 019,39 грн.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025 та від 20.04.2026 було відкрито апеляційне провадження у даній справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. У судове засідання 04.05.2026 учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки не відомо.

З огляду на вищезазначене, ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, колегія суддів вирішила здійснити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження.

7. 06.05.2026 канцелярією апеляційного суду було передано колегії суддів клопотання ПрАТ «НЕК «Укренерго» про розгляд справи без участі представника Позивача.

У цьому клопотання Апелянт зокрема стверджує, що бездіяльність державного виконавця, яка призвела до втрати контролю над предметом виконання.

8. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23) позов задоволено. Витребувано у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" обладнання "Комплексний розподільчий пристрій КРУ 6 кВ, серія ВМ-1 в БМЗ (аналог КРУМ-6 кВт типу серії ВКР з комірками 6 кВ по типу П-12Р)" в кількості 1 шт. загальною вартістю 18 644 484,00 грн з ПДВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар".

Постановою Східного апеляційного суду від 24.01.2024 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 у справі №922/1323/21 (910/7433/23) залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2024 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23) касаційну скаргу НЕК «Укренерго» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) - залишено без змін.

ТОВ «Техностар» подано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення суду, до якої надано наказу про примусове виконання рішення у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) виданого 08.12.2023.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2024 відкрито виконавче провадження № 75371669 на підставі наказу № 922/1323/21 (910/7433/23) виданого Господарським судом Харківської області про витребування у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" обладнання "Комплексний розподільчий пристрій КРУ 6 кВ, серія ВМ-1 в БМЗ (аналог КРУМ-6 кВт типу серії ВКР з комірками 6 кВ по типу П-12Р)" в кількості 1 шт. загальною вартістю 18 644 484,00 грн з ПДВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар".

Постановою від 01.07.2024 по ВП № 75371669 стягнуто з боржника: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» () виконавчий збір у розмірі 1 864 448,40 грн.

Постановою від 01.07.2024 по ВП № 75371669 визначено для боржника: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» () розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальному розмірі 446,54 грн.

У розпорядженні від 04.07.2024 № 75371669 зазначено, що грошові кошти у сумі 19 019,39 грн, які надійшли 03.07.2024 необхідно перерахувати на користі Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Відповідно до платіжного доручення від 05.07.2024 № 22007 сума 19 019,39 грн перерахована на рахунок Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

04.07.2024 ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання судового наказу, виданого 08.12.2023 на примусове виконання рішення суду від 09.11.2023 у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) таким, що не підлягає виконанню.

04.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про неможливість виконання наказу Господарського суду Харківської області, виданого 08.12.2023 на примусове виконання рішення суду від 09.11.2023 у справі № 922/1323/21 (910/7433/23).

Ухвалою Господарського суду Харківської області заяву позивача - ліквідатора ТОВ "Техностар" (вх. №17828 від 12.07.2024) про виправлення описки в рішенні Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23) задоволено. Внесено виправлення в описову та мотивувальну частини рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23) в назві обладнання, що підлягає витребуванню, а саме: "комплектний розподільчий пристрій КРУ 6 кВ, серія ВМ-1 в БМЗ (аналог КРУМ-6 кВ типу серії SKP з комірками 6 кВ по типу D- 12Р")" у відповідному відмінку по тексту рішення. Визначено вірну назву обладнання в п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23), що витребувано у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (код ЄДРПОУ 0010227, адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25) як: Комплектний розподільчий пристрій КРУ 6 кВ, серія ВМ-1 в БМЗ, аналог (КРУМ-6 кВ типу серії SKP з комірками 6 кВ по типу D-12Р)» в кількості 1 шт. загальною вартістю 18 644 484,00 грн з ПДВ. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23) залишено без змін. Також зазначено, що дана ухвала є невід`ємною частиною рішення Господарського суду Харківської області від 09.11.2023 по справі № 922/1323/21 (910/7433/23).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.08.2024 у справі №922/1323/21 (910/7433/23) залишено без змін.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами першою та п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за заявою стягувача виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII у редакції, чинній станом на час винесення Відповідачем оскаржуваної постанови, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Статтею 42 Закону №1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження" приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.

Пунктом 2 розділу VI "Фінансування виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, визначено, що витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Згідно частин першої, другої статті 74 Закону №1404-VІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

12. Водночас, помилковим є застосування приписів статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень. Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір.

13. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

14. У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи частину другу статті 74 Закону № 1404-VIII з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, прийшла до висновку, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

15. Відповідно, за загальними правилами чинних процесуальних кодексів, скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

16. Повертаючись до обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що постанова Відповідача про відкриття виконавчого провадження № 75371669 від 01.07.2024 спрямована на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 09 листопада 2023 року у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) на підставі наказу на примусове виконання рішення від 08.12.2023, а тому колегія суддів приходить до висновку, що скарга на постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження мала бути подана до того самого суду, який розглядав справу по суті - Господарського суду Харківської області, а не до адміністративного суду, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

17. Відповідно до частини четвертої статті 172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

18. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги (абз. 2 ч. 1 ст. 319 КАС України).

19. З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75371669, а адміністративне провадження в цій частині - закриттю.

20. При цьому, колегія суддів не надає оцінки аргументам Апелянта про те, що судовий наказ не підлягав виконанню, оскільки правомірність/протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі такого виконавчого документа не може бути установлена судом адміністративної юрисдикції.

Посилання Апелянта на бездіяльність державного виконавця в частині щодо невжиття ним невідкладних заходів щодо опису, арешту, вилучення майна та припинення його відчуження колегія суддів до уваги не приймає, оскільки правомірність/протиправність невжиття виконавцем таких дій не належить до предмету розгляду у цій справі.

21. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон № 1404-VІІІ відносить до справ адміністративної юрисдикції спори зокрема, але не винятково постанови щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження.

22. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів зазначає, що стягнення виконавчого збору та визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець при відкритті виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 640/7697/21 та від 26.06.2020 у справі № 360/3324/19 від 11.08.2022 у справі № 640/23271/21.

23. Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду у справі № 922/1323/21 (910/7433/23) не було виконано Позивачем добровільно і постанова про відкриття виконавчого провадження № 75371669 наразі у встановленому законом порядку не була скасована, а отже апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що державним виконавцем правомірно стягнуто виконавчий збір та визначено суму мінімальних витрат виконавчого провадження.

24. Доводи Апелянта про те, що умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання виконавчого документа та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, колегія суддів вважає помилковими, оскільки такі суперечать приписам частини другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

25. Посилання ПрАТ «НЕК «Укренерго» на правові висновки Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 824/172/18-а та від 28 лютого 2019 року у справі № 819/1116/17 суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки висновки у цих справах сформовані касаційним судом щодо застосування ст. 27 Закону № 1404-VІІІ у редакції, яка втратила чинність станом на момент виникнення спірних правовідносин.

26. З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що правові підстави для визнання протиправними дій виконавця, визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також про зобов`язання Відповідача повернути Повернути Позивачу кошти, стягнені за цими постановами - відсутні.

27. Розглядаючи доводи Апелянта щодо наявності правових підстав для зобов`язання Відповідача повернути ПрАТ «НЕК «Укренерго» кошти в сумі 19 019,39 грн, колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки Ввідповідачем прийнято розпорядження № 75371669 від 04.07.2024 (тобто ще до звернення до суду з цим позовом), яким визначено необхідність перерахування на користь Позивача грошових коштів у сумі 19 019,39 грн.

28. Відповідно до платіжного доручення від 05.07.2024 № 22007, наявного в матеріалах справи, сума 19 019,39 грн перерахована на рахунок Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго». Відтак, спір між сторонами у цій частині відсутній.

29. Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

30. Відповідно до ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

31. Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року - скасуванню в частині.

32. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, судові витрати, які були понесені позивачем, відповідно до ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 238, 242-244, 250, 287, 308, 310, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про скасування постанови Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75371669 - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративне провадження у цій частині - закрити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго», що розгляд справи в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування постанови від 01.07.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75371669 віднесено до юрисдикції господарського суду, і, відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 06 травня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.О. Беспалов

О.В. Карпушова