Справа № 420/18406/25
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 травня 2026 року

м. Київ

справа №420/18406/25

адміністративне провадження № К/990/18764/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №420/18406/25 за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У 2025 році ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна казначейська служба України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № 4262 від 04.02.2025 року, яким скасовано рішення «експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії» № 160 від 26.10.2020 року щодо ОСОБА_1 , змінено групу інвалідності ОСОБА_1 з ІІ на ІІІ з 01.11.2020 року по 31.10.2021 року та скасовано інвалідність з 01.11.2021 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 26.03.2025 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким змінено період встановлення Позивачу інвалідності з «з 26.10.2020 року довічно» на « 26.10.2020 року по 31.03.2025 року» та призначено пенсію Позивачу щомісячно з 01.03.2025 року по 31.03.2025 року замість «довічно»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2025 року про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 призначено з 01.03.2021 року по 31.10.2021 року пенсію в сумі 3256,37 грн (три тисячі двісті п`ятдесят шість гривень 37 коп.);

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2025 року про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 призначено з 01.11.2020 року по 31.10.2021 року пенсію в сумі 3053,69 грн (три тисячі п`ятдесят три гривні 69 коп.);

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття суми переплати пенсії на облік від 04 квітня 2025 року № 1390, реєстраційний № 6951/04-16 від 09.04.2025 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01.04.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2025 року виплату пенсії по інвалідності ІІ (другої) групи, встановленої ОСОБА_1 , безстроково актом огляду медико-соціальною експертною комісією від 26.10.2020 року № 159, що підтверджено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 159413, випискою з акта огляду медко-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 159413, вид. Комунальною установою «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» Одеської обласної державної адміністрації, та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності ІІ (другої) групи з 01 квітня 2025 року з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо знищення 02.04.2025 року пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , яке наявне у застосунку «ДІЯ» у розділі «Документи», що про повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України № 1500-0209-8/71030 від 02.04.2025 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відновити відомості в обліковій картці ОСОБА_1 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування станом на 25.03.2025 року, зокрема, зазначити вірний період встановлення інвалідності «з 26.10.2020 року довічно», строк призначення пенсії - «довічно», група інвалідності - «Друга група, Загальне захворювання», серія та номер МСЕК - «ААВ № 159413», дата встановлення інвалідності - « 26.10.2020», а також вчинити інші необхідні дії для поновлення електронного відображення пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (серія НОМЕР_2 ), вид. 17.11.2020 року Пенсійним фондом України (вид пенсії: по інвалідності 2 гр., загальне захворювання, термін дії: ДОВІЧНО) в Єдиному державному вебпорталі електронних послуг (Портал Дія);

- стягнути з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі незаконними (протиправними) рішеннями, діями та бездіяльністю органів державної влади, а саме Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково- дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №420/18406/25 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» № 4262 від 04.02.2025 року, яким скасовано рішення «експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії» № 160 від 26.10.2020 року щодо ОСОБА_1 , змінено групу інвалідності ОСОБА_1 з ІІ на ІІІ з 01.11.2020 року по 31.10.2021 року та скасовано інвалідність з 01.11.2021 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.03.2025 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким змінено період встановлення ОСОБА_1 інвалідності з «з 26.10.2020 року довічно» на « 26.10.2020 року по 31.03.2025 року» та призначено пенсію Позивачу щомісячно з 01.03.2025 року по 31.03.2025 року замість «довічно»;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2025 року про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 призначено з 01.03.2021 року по 31.10.2021 року пенсію в сумі 3256,37 грн.;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 01.04.2025 року про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 призначено з 01.11.2020 року по 31.10.2021 року пенсію в сумі 3053,69 грн;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про прийняття суми переплати пенсії на облік від 04 квітня 2025 року № 1390, реєстраційний № 6951/04-16 від 09.04.2025 року;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01.04.2025 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2025 року виплату пенсії по інвалідності ІІ (другої) групи, встановленої ОСОБА_1 безстроково та нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності ІІ (другої) групи з 01 квітня 2025 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

24.04.2026 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №420/18406/25, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає про наявність обставин, наведених у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі має поставити на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Втім, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність згаданих вище обставин, позаяк скаржник належним чином не обґрунтував фундаментальність значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Щодо тверджень скаржника про те, що справа становить значний суспільний інтерес Верховний Суд зауважує, що вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Проте, скаржник в касаційній скарзі не наводить обґрунтувань, які б давали достатні підстави вважати, що справа становить значний суспільний інтерес.

Отже, доводи скаржника, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та справа становить значний суспільний інтерес є необґрунтованими.

Натомість, доводи касаційної скарги зводяться до цитування норм законодавства України, а також переоцінки доказів, досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, і ґрунтуються на незгоді з висновками цих судів щодо їхньої оцінки. Суд, зазначає, що переглядаючи справу У касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію суду права, що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є судом фактів, а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Також, перевіркою змісту касаційної скарги Судом встановлено, що скарга не містить посилань та належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, які визначені частиною четвертою статті 328 КАС України, що виключає можливість здійснення касаційного перегляду у справі №420/18406/25 та свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги.

Водночас мотиви судів першої та апеляційної інстанцій, якими вони керувалися ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а, від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а, від 11.02.2020 у справі №761/41107/16-а, від 18.08.2020 у справі №638/10460/17, від 22.04.2021 у справі №688/742/17., щодо правильного застосування норм права у подібних правовідносинах, питання застосування яких стояло перед судами першої і апеляційної інстанцій, про що обґрунтовано зазначено в оскаржуваних судових рішеннях.

Касаційна скарга не містить доводів про помилковість застосування судами першої і апеляційної інстанцій вищенаведених висновків Верховного Суду, що свідчить лише про незгоду відповідача з ухваленими судовими рішеннями.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги не містять належних підстав касаційного оскарження відповідно до статті 328 КАС України та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Скаржник у касаційній скарзі фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судом у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з приписами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

КАС України передбачає умови, за наявності яких справи розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження можуть переглядатися у касаційному порядку. Такими умовами можуть бути обставини, які виділяють вимоги скаржника якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загальних випадків.

Враховуючи викладені вимоги КАС України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити випадки, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із підставами визначеними пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності відповідно до підпунктів «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2026 у справі №420/18406/25 за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Державна казначейська служба України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати у порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді: О.П. Стародуб

С.Г. Стеценко