Справа № 497/346/26
Суддя: Гусєва Н. Д.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 492/146/24
провадження № 2-а/492/10/25
УХВАЛА

про прийняття до свого провадження справи, яка надіслана з іншого суду,

про залишення позовної заяви без руху

23 квітня 2026 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

ознайомившись із адміністративною справою за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

встановила:

03 лютого 2026 року до Болградського районного суду Одеської області через підсистему «Електронний суд» від представника позивачки надійшов вказаний позов до відповідачів, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6542749 від 21 січня 2026 року та закрити провадженні у справі, посилаючись на те, що зазначеною постановою позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено на позивачку адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Представник позивачки вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 21 січня 2026 року о 12:38:39 год. позивачка, керуючи транспортним засобом, рухалася ділянкою автодороги М13 (Р33 км) у межах села Дем`янівка та під час руху позивачка не вчиняла жодних порушень Правил дорожнього руху, суворо дотримувалась вимог дорожніх знаків та розмітки. Після зупинки автомобіля інспектором поліції, який звинуватив позивачку у порушенні вимог пункту 8.4.б Правил дорожнього руху, а саме у нібито невиконанні вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» позивачка категорично не погодилася з таким твердженням, оскільки виконала вимогу знаку належним чином та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачкою було заявлено клопотання про надання доказів її вини (відеозапису з нагрудної камери чи стаціонарного пристрою фіксації), однак жодних належних та допустимих доказів правопорушення інспектором надано не було, а було винесено оскаржувану постанову, частину якої було вручено позивачці у вигляді квитанції з реквізитами для сплати штрафу.

Ухвалою від 09 лютого 2026 року вказану адміністративну справу передано на розгляд Арцизькому районному суду Одеської області, тобто за місцем проживання позивачки.

21 квітня 2026 року до Арцизького районного суду Одеської області надійшла вказана адміністративна справа та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2026 року, визначено суддю Гусєву Н.Д.

Згідно із частиною 2 статті 30 КАС України, адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Враховуючи, що адміністративна справа раніше перебувала у провадженні іншого суду, вважаю за необхідне прийняти її до свого провадження.

За змістом частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими статтями 160, 161 КАС України.

Згідно з вимогами частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку про залишення вказаної позовної заяви без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається, зокрема: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, однак представник позивачки, заявляючи позов до двох відповідачів, у позовній заяві не зазначив зміст позовних вимог до кожного з відповідачів.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак представником позивачки у позовній заяві не зазначено доказів обставин, якими обґрунтовані вимоги позивачки.

В порушення пункту 7 частини 5 статті 160 ЦПК України представником позивачки у позовній заяві не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

На порушення вимог пункту 8 частини 5 статті 160 КАС України позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до вимог пункту 9 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод, інтересів позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 640/7310/19 зазначила, що особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, у який спосіб воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, у який спосіб може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими представник позивачки обґрунтовує вимоги позову, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Однак, представник позивачки у позовній заяві, зазначаючи обставини, якими обґрунтовує вимоги позову, не виклав обґрунтування, у чому саме полягає порушення прав позивачки, не зазначив наслідки, які, з його погляду, настали для позивачки внаслідок оскаржуваної постанови, не зазначив, у який спосіб і чому така поведінка кожного з відповідачів зачіпає права, свободи та інтереси позивачки.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідачів, які як і позивачка мають право на судовий захист, а для реалізації цього права мають бути обізнаними з тим, які вимоги до них заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно з вимогами частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), однак представником позивачки до позовної заяви не додано усіх наявних у позивачки доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі оскаржуваної постанови.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.

Згідно із частиною 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище, протягом десяти днів з дня отримання позивачкою чи її представником копії наявної ухвали.

Суддя звертає увагу позивачки та її представника, що суд не може надавати привілеї будь-якому учаснику справи та має здійснювати судочинство в межах, й порядку визначеному процесуальним законом, щоб у стороннього, розсудливого спостерігача не виникало сумнівів в його необ`єктивності, тому, представник позивачки та позивачка не мають сприймати постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху, як перешкоду у розгляді вказаної позовної заяви, а як необхідність виконання вимог закону для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного подальшого вирішення цієї справи.

Вважаю за необхідне попередити позивачку та її представника, що, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, у разі не усунення вищезазначених недоліків при подачі позовної заяви, до встановленого судом строку, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України, суддя,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції України в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Повідомити позивачку та її представника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання позивачкою чи її представником копії наявної ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.