Справа № 380/18288/25
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року

справа №380/18288/25

провадження № П/380/19558/25

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимоць М.А.,

представника позивача Харцизова Т.В.,

представника відповідача Івасечко Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАТЕРІАЛОЗНАВСТВО» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «МАТЕРІАЛОЗНАВСТВО» (03118, м. Київ, вул. Батумська, 9-б, кв. 4; ) до Львівської митниці Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів №КТ-UA-2025 від 08.08.2025;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2025/064181, якою відмовлено у митному оформленні ( випуску ) товарів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне та протиправне визначення коду товару. Позивач не погоджується з висновками митниці, вважає їх необґрунтованими та такими, що порушують вимоги чинного законодавства, з огляду на те, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваних рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки не визначивши всіх необхідних характеристик згідно з УКТЗЕД ввезеного ТзОВ «МАТЕРІАЛОЗНАВСТВО» товару, відповідач змінив код за УКТЗЕД товару з коду 0 на код . При цьому звернув увагу, що зміна кодів УКТЗЕД за оспорюваним рішенням відповідачем здійснено останнім неправильно без правильного визначення необхідних характеристик згідно з УКТЗЕД імпортованого товару, без врахування висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0163 від 29.07.2025. Відповідачем не наведено в рішенні які саме правила класифікації були порушені під час митного оформлення товарів. Позивач також посилається на надання митному органу документів виробника товару та експертного дослідження відповідного родовища нафти. Крім цього, представник позивача зазначив, що в 2023 році відповідачем під час імпорту товару позивачем аналогічного товару, вже проводилися аналогічні лабораторні випробовування, які дали висновки аналогічні викладеним у висновку №-0163 від 29.07.2025, але при цьому відповідачем не здійснювалася зміна кваліфікації товару і товар імпортований протягом 2023-2025 років за кодом УКТЗЕД 0. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 11.09.2025 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач позов не визнав, 03.10.2025 за вх.№79168 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації, приміток до розділів і груп та тих характеристик товарів, що є визначальними для їх класифікації. З метою визначення характеристик, необхідних для ідентифікації товару та подальшої його класифікації, а саме: визначення хімічного складу кожного шару, поверхневої щільності, виду волокна, типу переплетення, способу виготовлення, просоченості, покриття (дублювання), зразки товарів було направлено на дослідження до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України.

Вказав, що згідно з висновком СЛЕД Держмитслужби від 29.07.2025 № 0163, товар №1 («…нетканий нарізний поліетилен марки H62 …») - виготовлений з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток з поліетилену, які накладені один на один під прямими кутами та товар №2 («…нетканий нарізний арамід GS3000…») виготовлений з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток з ароматичних поліамідів (арамід, кевлар), які накладені один на один під прямими кутами. Тобто вони виготовлені не з полімерних плівок чи листів полімеру, а з монониток полімеру. Товщина загальна всіх чотирьох шарів «становить (300±5) мкм» (для H62) та «становить (385±5) мкм» (для GS3000) (тобто навіть максимальний переріз всього виробу менше 1 мм, а не тільки окремого моноволокна). Мононитки до 1 мм розглядаються як текстильні матеріали розділу ХІ «ТЕКСТИЛЬНІ МАТЕРІАЛИ ТА ТЕКСТИЛЬНІ ВИРОБИ», а не як товари групи 39 «Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них».

Оскільки товари №1 та №2, згідно з висновком, гнучкі та виготовлені з текстильних матеріалів, їхня класифікація повинна розглядатися в розділі ХІ «ТЕКСТИЛЬНІ МАТЕРІАЛИ ТА ТЕКСТИЛЬНІ ВИРОБИ». Оскільки товари №1 та №2, згідно з висновком, складаються «з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток» (не переплітаються, тобто не є тканиною чи трикотажем) тобто найближче до нетканих матеріалів, то вони класифікуються в Групі 56 «Вата, повсть і неткані матеріали; спеціальна пряжа; шпагати, мотузки, троси та канати і вироби з них». До групи 56 не включаються «неткані матеріали, повністю втоплені у пластмасу чи гуму або покриті одним з цих матеріалів з обох боків за умови, що таке покриття або оболонка можуть бути помітними неозброєним оком, не беручи до уваги у цьому разі будь-які зміни кольору (група 39 або 40)» (Примітка 3(b) до Групи 56).

Оскільки товари №1 та №2, згідно з Висновком, гнучкі та виготовлені з текстильних матеріалів, їхня класифікація повинна розглядатися в розділі ХІ «ТЕКСТИЛЬНІ МАТЕРІАЛИ ТА ТЕКСТИЛЬНІ ВИРОБИ». Оскільки товари №1 та №2, згідно з Висновком, складаються «з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток» (не переплітаються, тобто не є тканиною чи трикотажем) тобто найближче до нетканих матеріалів, то вони класифікуються в Групі 56 «Вата, повсть і неткані матеріали; спеціальна пряжа; шпагати, мотузки, троси та канати і вироби з них». До групи 56 не включаються «неткані матеріали, повністю втоплені у пластмасу чи гуму або покриті одним з цих матеріалів з обох боків за умови, що таке покриття або оболонка можуть бути помітними неозброєним оком, не беручи до уваги у цьому разі будь-які зміни кольору (група 39 або 40)» (Примітка 3(b) до Групи 56). Просить у задоволенні позову відмовити.

16.10.2025 за вх.№82691 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначив, що основним протиріччям відповідача взагалі є віднесення ним товару №1 та № 2 до групи 56, а віднесення товару №3 та №4 до групи 39. Адже абсолютно всі зразки товару, щодо яких провадиться експертиза є такими, що виготовлені з шарів паралельно розташованих монониток на основі поліетилену. Також зазначив, що під час підтвердження коду УКТЗЕД аналогічного нетканого поліетилену, при чому різних виробників, відповідач кожного разу приймав рішення про підтвердження коду УКТЗЕД 0, яке є правильним, виходячи із призначення та складу даного матеріалу, і лише при прийнятті оскаржуваного у даній справі рішення, помилково прийняв про неправильну класифікацію товару за пробами №1 та №2 за кодом УКТЗЕД . Вважає, що надвисокомолекулярний поліетилен, який імпортується позивачем призначений виключно для виготовлення балістичних пакетів для бронежилетів, які в подальшому постачаються на адресу ЗСУ, і саме законодавець під час впровадження преференції на дану групу товару (що прямо впливає на зниження вартості бронежилетів, які закуповуються державною, на 20-30%) визначив код УКТ ЗЕД за яким даний товар повинен імпортуватися на територію України та бути звільненим від оподаткування ПДВ та митом, аби зменшити фінансове навантаження на бюджет, яке і так є непомірним у період воєнного стану. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.12.2025 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи №380/18288/25 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

15.01.2026 за вх.№3413 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, яке відбулось 15.01.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 19.02.2026 о 10:00 год. у зв`язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні, яке відбулось 19.02.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 03.03.2026 о 10:00 год. у зв`язку з позаплановими технічними роботами у сервісу vkz.court.gov.ua.

В судовому засіданні, яке відбулось 03.03.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 24.03.2026 о 10:00 год. у зв`язку з технічними проблемами при роботі у сервісу vkz.court.gov.ua.

24.03.2026 за вх.№23726 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, яке відбулось 24.03.2026 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 16.04.2026 о 10:30 год. у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

03.04.2026 за вх.№27718 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі. Представник відповідача зазначив, що класифікація спірних товарів була здійснена з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та на підставі висновку спеціалізованої лабораторії Держмитслужби від 29.07.2025, яким встановлено їх фактичні характеристики.

Зокрема, товари №1 та №2 являють собою гнучкі багатошарові полотна, виготовлені з паралельно розташованих полімерних монониток, що перехресно накладені та не переплітаються, при цьому товщина монониток не перевищує 1 мм, а будь-яке полімерне покриття, видиме неозброєним оком, відсутнє. З огляду на такі характеристики, зазначені товари відносяться до текстильних матеріалів розділу XI УКТ ЗЕД та класифікуються як неткані матеріали за кодом . Водночас товари №3 та №4 є твердими, жорсткими, непористими плитами, виготовленими з шарів поліетиленових монониток, у зв`язку з чим у процесі виробництва вони втратили ознаки текстильних матеріалів. З урахуванням їх фізичних властивостей, форми та призначення, такі товари відносяться до виробів із пластмас групи 39 УКТ ЗЕД. При цьому їх форма відрізняється від прямокутної, що виключає можливість класифікації у товарній позиції 3921, у зв`язку з чим вони віднесені до товарної підкатегорії як інші вироби з пластмас. Також зазначено, що відомості, наведені позивачем у митних деклараціях, не містили повної інформації, необхідної для належної класифікації товарів, та стосувалися інших артикулів продукції.

Щодо посилань позивача на висновок стосовно аналогічного товару від 15.12.2023, представник відповідача зазначив, що такі доводи є безпідставними, оскільки у вказаному випадку досліджувалися інші товари, які мали полімерне покриття, видиме неозброєним оком, що є визначальною ознакою для їх класифікації у групі 39 УКТ ЗЕД, тоді як у спірних товарах таке покриття відсутнє. Просить у задоволенні позову відмовити.

14.04.2026 за вх.№30439 від представника позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів.

В засіданні суду, яке відбулось 16.04.2026 судом ухвалено відкласти розгляд справи до 28.04.2026 о 10:00 год для надання часу представнику позивача для подання заперечень.

27.04.2026 за вх.№34862 від представника позивача надійшли письмові заперечення. Представник позивача вказав, що твердження відповідача про те, що товари №1 та №2 є текстильними матеріалами, є безпідставними та такими, що вводять суд в оману, оскільки у висновку лабораторії від 29.07.2025 №-0163 відсутні будь-які висновки про віднесення досліджених зразків до текстильних матеріалів. Навпаки, у зазначеному висновку наведено лише опис фізичних характеристик товарів без встановлення їх невідповідності заявленим кодам УКТ ЗЕД. Наголосив, що поставлене митним органом завдання передбачало визначення додаткових характеристик лише у разі встановлення невідповідності товару заявленому коду, однак у висновку такі невідповідності не зафіксовані, що, на думку позивача, підтверджує правильність задекларованої ним класифікації.

Крім того, послався на інші лабораторні висновки, в яких у разі виявлення невідповідності прямо зазначалося про розбіжності із задекларованими даними, що, на його думку, свідчить про відсутність таких розбіжностей у спірному випадку. Також зазначив, що висновок відповідача про віднесення товарів №1 та №2 до нетканих матеріалів групи 56 ґрунтується виключно на припущенні щодо їх структури, а не на прямих висновках лабораторії, та суперечить попередній практиці класифікації аналогічних товарів, які оформлювалися за кодами групи 39 як вироби з пластмас.

Окремо звернув увагу, що за результатами інших досліджень встановлювалося наявність шарів полімерної плівки, однак це не свідчить про просочення матеріалу, а лише про спосіб з`єднання шарів, причому зв`язуюча речовина не є поліетиленом. Відтак твердження відповідача про «просочення» є необґрунтованим. Представник позивача підкреслив, що відповідно до опису у висновку спірні товари є гнучкими листами, які складаються з шарів полімерних монониток, тобто фактично є виробами з поліетилену, отриманого шляхом полімеризації, а тому повинні класифікуватися у групі 39 УКТ ЗЕД як плити, листи чи плівки з пластмас. Зазначив, що наведені у поясненнях відповідача ознаки нетканих матеріалів не відповідають фактичним характеристикам досліджених зразків, оскільки вони не є полотном із текстильних волокон у розумінні товарної позиції 5603, не мають ознак текстильного матеріалу та не відповідають визначенню нетканих матеріалів.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що товари №1 та №2 підлягають класифікації за кодами та як вироби з пластмас, а висновки відповідача щодо їх віднесення до групи 56 є необґрунтованими. Просить позов задовольнити.

В засіданні суду, яке відбулось 28.04.2026 судом оголошено перерву до 30.04.2026 о 10:30 год.

В засіданні суду представник позивача позовні вимог підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТзОВ «МАТЕРІАЛОЗНАВСТВО» () зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид господарської діяльності: 14.12 Виробництво робочого одягу. Інші: 14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів; 25.40 Виробництво зброї та боєприпасів; 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали; 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; 30.11 Будування суден і плавучих конструкцій.

25.05.2023 між ТзОВ «МАТЕРІАЛОЗНАВСТВО» та FMS ENTERPRISES MIGUN LTD (Ізраїль) було укладено контракт №20232505UMA, щодо постачання нетканого нарізного поліетилену Н62, нетканого нарізного араміду GS3000, поліетиленових панелей різного розміру.

Позивачем до ВМО №1 м/п «Городок» Львівської митниці було подано митну декларацію №25UA12U7, щодо митного оформлення вищевказаного товару, разом із якою було подано: сертифікат якості № 21768 від 09.06.2025; сертифікат якості № 21769 від 09.06.2025; сертифікат якості №21770 від 09.06.2025; пакувальний лист №б/н від 09.06.2025; пакувальний лист № б/н від 10.06.2025; рахунок-фактура (iнвойс) №95173 від 09.06.2025; рахунок-фактура (iнвойс) № 95174 від 09.06.2025; автотранспортна накладна № 594001 від 17.06.2025; сертифiкат про походження товару №IS25173512 від 10.06.2025; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №IL від 11.06.2025; статус особи, яка подає митну декларацію №2; декларація тимчасового зберігання №25TS1907 від 20.06.2025; загальна декларація прибуття №25UA66Z5 від 19.06.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 25.10.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №3 від 30.12.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 05.06.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №UMA-75 від 08.06.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №UMA-76 від 08.06.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №б/н від 28.12.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №б/н від 30.12.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №20232505 від UMA 25.05.2023; доповнення до внутрішнього договору (контракту) №2 від 19.06.2025; договір про надання послуг митного брокера №29/11/2023 від 29.11.2023; інші некласифіковані документи Лист №72 від 22.07.2025;інші некласифіковані документи перепустка в ЗМК від 20.06.2025, технічна інформація від 19.06.2025.

Відповідно до поданої Позивачем МД (графа 31 та 33) було зазначено наступні коди УКТЗЕД товару:

1. Полімерні матеріали та вироби з них, інші плівки з пластмаси, з продуктів поліприєднання (адитивної полімеризації): матеріали для виготовлення бронежилетів, нетканий нарізний поліетилен марки Н62 ширина 160 см - 720 кв.м. код УКТЗЕД 0;

2. Полімерні матеріали та вироби з них, інші плівки з пластмаси: матеріали для виготовлення бронежилетів: нетканий нарізний арамід GS3000 ширина160см - 480 кв. м. - код УКТЗЕД 0;

3. Полімерні матеріали та вироби з них, інші плити з пластмаси: матеріали для виготовлення бронежилетів: поліетиленові панелі, товщиною 11 +-1,5мм, розмірами:- 220*298мм - 4шт.;- 280*356мм - 4шт.- 260*337мм - 4шт.;- 241*320мм - 4шт - код УКТЗЕД 0;

4. Полімерні матеріали та вироби з них, інші плити з пластмаси: матеріали для виготовлення бронежилетів: поліетиленові панелі, армовані скловолокном, товщиною 11 +-1,5мм, розмірами:- 260*337мм - 4шт.;- 241*320мм - 4шт.;- 220*298мм - 4шт- 241*320мм - 4шт - код УКТЗЕД 0.

Відповідно до винесеного класифікаційного рішення відділу кодування та класифікації товарів № КТ-UA-2025 від 08.08.2025:

- товар №1 слід класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД як «Багатошарове неткане поліетиленове полотно: "нетканий нарізний поліетилен марки H62 ширина 160 см" у вигляді гнучкого листа білого кольору загальною шириною 160 см, що складається з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток з поліетилену, які накладені один на один під прямими кутами (перехресно складені 0°/90°/0°/90°). Мононитки не переплітаються. Загальна товщина становить 300 мкм. Поверхнева щiльнiсть 262 г/м2. Покриття/просочення іншими полімерними матеріалами, що видно неозброєним оком, не виявлено»;

- товар №2 слід класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД як «Багатошарове неткане арамідне полотно: "нетканий нарізний арамід GS3000 ширина 160см" у вигляді гнучкого листа жовтого кольору загальною шириною 160 см що складається з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток з ароматичних поліамідів (арамід, кевлар), які накладені один на один під прямими кутами (перехресно складені 0°/90°/0°/90°). Мононитки не переплітаються. Загальна товщина становить 385 мкм. Поверхнева щiльнiсть 510 г/м2. Покриття/просочення іншими полімерними матеріалами, що видно неозброєним оком, не виявлено»;

- товар №3 слід класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД як «Панелі поліетиленові у вигляді твердої, жорсткої, не пористої плити білого кольору, що виготовлена з шарів паралельно розташованих монониток на основі поліетилену (продукт поліприєднання). Шари накладено один на один під прямими кутами (перехресно складені 0°/90°/0°/90°). Мононитки не переплітаються. Плита не фрезерована, не містить пазів/профілів, у верхній частині має скошені кути, вигнута (форма плит відрізняється від прямокутної). Максимальні розміри плити: 280х356 мм, товщина 11,0 мм. Покриття/просочення іншими полімерними матеріалами, що видно неозброєним оком, не виявлено»;

- товар №4 слід класифікувати за кодом згідно УКТЗЕД як «Панелі поліетиленові армовані скловолокном, у вигляді твердої, жорсткої, не пористої плити білого кольору, що виготовлена з шарів паралельно розташованих монониток на основі поліетилену (продукт поліприєднання) та шару тканини полотняного переплетення з скловолокна (товщина шару ~0,275мм). Шари накладено один на один під прямими кутами (перехресно складені 0°/90°/0°/90°). Мононитки не переплітаються. Плита не фрезерована, не містить пазів/профілів, у верхній частині має скошені кути, вигнута (форма плит відрізняється від прямокутної). Максимальні розміри плити: 280х356 мм, загальна товщина 12,0 мм. Покриття/просочення іншими полімерними матеріалами, що видно неозброєним оком, не виявлено».

Не погоджуючись із визначенням коду товарів, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування оскаржуваного рішення.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ч. 2 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані зі справляння митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У відповідності з ч.5 ст. 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1 ст. 257 МК України).

Частинами 1, 2 ст.67 МК України встановлено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно ч.1 ст.69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.4 ст.69 МК України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів, орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 5 ст.69 МК України передбачено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України, декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно ч.1 ст.356 МК України, взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених органом доходів і зборів. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно ст.1 Закону України «Про Митний тариф України», митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №428 від 21.05.2012р., УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура) (п. 3 Порядку №428).

Відповідно до розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №650 від 30.05.2012р., декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Водночас, Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428.

Пунктами 2-4 вищевказаного Порядку, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Функції з ведення УКТ ЗЕД здійснюються Держмитслужбою.

Відповідно до пунктів 12-16 вищевказаного Порядку пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Держмитслужба розробляє та затверджує перехідні таблиці до УКТЗЕД з урахуванням перехідних таблиць до Гармонізованої системи та Комбінованої номенклатури.

Пояснення та перехідні таблиці до УКТЗЕД оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держмитслужби.

Форма рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та порядок його прийняття митними органами визначаються Мінфіном.

На офіційному веб-сайті Держмитслужби оприлюднюються знеособлено рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, опубліковуються методичні рекомендації та інші роз`яснення з питань класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщаються через митний кордон України, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 №650 (далі - Наказ №650) посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно вимог пункту 4 Розділу ІІІ Наказу №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

При цьому, така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Наказу №650 передбачено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Відповідно до пункту 6 Розділу ІІІ Наказу №650 у разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Згідно з пунктом 7 Розділу ІІІ Наказу №650 у разі письмового підтвердження декларантом або уповноваженою ним особою готовності надати додаткові документи чи відомості перевірка правильності класифікації товару згідно з УКТЗЕД проводиться після їх надання.

Строк надання додаткових документів чи відомостей не повинен перевищувати 10 календарних днів. Строк проведення митного оформлення визначається з дати надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей і не повинен перевищувати строки, установлені статтею 255 Кодексу.

Строк митного оформлення у разі взяття проб (зразків) товарів визначається з урахуванням вимог статті 255 Кодексу.

Строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Пунктом 9 Розділу ІІІ Наказу №650 визначено, що якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі:

виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації;

виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Відповідно до пункту 10 Розділу ІІІ Наказу №650 узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу.

Результати досліджень доводяться до підрозділу митного органу, який ініціював процедуру взяття проб (зразків) товарів.

Згідно з пунктом 11 Розділу ІІІ Наказу №650 у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді.

Запит має бути обґрунтований і містити такі відомості: причина подання запиту до ВМП, позиція ПМО чи митного поста з відповідного питання класифікації товару та пропозиції щодо запропонованого коду товару згідно з УКТЗЕД.

У разі надання ПМО або митним постом такого запиту до ВМП у паперовому вигляді разом із запитом передаються завірені штампом Під митним контролем оригінали або копії: митної декларації, згідно з якою заявлено товар до митного контролю та митного оформлення; документів, наданих разом з митною декларацією; акта про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у разі його проведення); акта про взяття проб (зразків) товарів (оригінал і копія) у разі проведення взяття проб і зразків.

У разі надання ПМО чи митним постом такого запиту до ВМП в електронному вигляді запит та перелічені вище документи передаються за формою АСМО.

Пунктом 13 Розділу ІІІ Наказу №650 класифікація товарів за запитами ПМО або митного поста здійснюється посадовими особами ВМП на основі документів та відомостей, які передаються до ВМП разом із запитом.

Відповідно до пункту 14 Розділу ІІІ Наказу №650 рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

У разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей посадовою особою ВМП письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД. При цьому виконуються процедури відповідно до пунктів 6, 7, 8 цього розділу.

У пункті 4 Рішення Висновок зазначаються встановлений десятизначний код товару згідно з УКТЗЕД та опис товару відповідно до відомостей, які мають міститись у графах 31 та 33 митної декларації. При цьому у разі відсутності зміни коду товару згідно з УКТЗЕД Рішення не приймається.

Рішення реєструється та вноситься до бази даних Класифікаційні рішення програми Інспектор 2006 ЄАІС та до центральної бази даних ЄАІС в порядку встановленим розділом IV цього Порядку.

Інформація у графі 31 митної декларації Вантажні місця та опис товарів/Маркування та кількість/Номери контейнерів/Кількість та розпізнавальні особливості в частині опису товару та графі 33 митної декларації Код товару повинна відповідати інформації, зазначеній у пункті 4 Рішення Висновок, а реєстраційний номер Рішення зазначається у графі 44 митної декларації Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи.

Якщо посадовими особами ВМП, уповноваженими особами ПМО чи митного поста приймається Рішення, яке не відповідає інформації, заявленій декларантом у митній декларації, то ця митна декларація не може використовуватися для митного оформлення класифікованого товару.

Згідно з пунктом 15 Розділу ІІІ Наказу №650 рішення оформлюється за допомогою програмно-інформаційного комплексу Інспектор-2006 ЄАІС за формою, наведеною в додатку 5 до цього Порядку, та реєструється відповідно до розділу IV цього Порядку.

Рішення підписується посадовою особою ВМП або уповноваженою особою ПМО чи митного поста, яка його приймала, з проставленням на ньому відбитка номерного штампа Правильність класифікації перевірено, а також керівником ВМП або ПМО, чи митного поста, чи особами, які виконують їх обов`язки, або особою, уповноваженою наказом митного органу.

Рішення друкуються у двох примірниках. Один примірник ПМО чи митним постом видається або надсилається поштою декларанту або уповноваженій ним особі, другий - з відміткою декларанта або уповноваженої ним особи про отримання або повідомлення про вручення залишається у справах митного органу (пункт 17 Розділу ІІІ Наказу №650).

Водночас, відповідно до правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп, якщо цими назвами не передбачено іншого.

Згідно з вимогами правила 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

З огляду на вищевказані положення, митний орган здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД, а в разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Суд зазначає, що імпортований позивачем товар було задекларовано за кодами УКТ ЗЕД 0 та 0 як плити, листи та плівки з пластмаси.

При цьому, представник відповідача зазначив, що така класифікація не відповідає фактичним характеристикам товарів, встановленим у ході митного контролю та підтвердженим висновком спеціалізованої лабораторії.

Так, згідно з висновком СЛЕД Держмитслужби від 29.07.2025 № 0163, товар №1 («…нетканий нарізний поліетилен марки H62…») виготовлений з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток з поліетилену, які накладені один на один під прямими кутами, та товар №2 («…нетканий нарізний арамід GS3000…») виготовлений з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток з ароматичних поліамідів (арамід, кевлар), які накладені один на один під прямими кутами.

Тобто вони виготовлені не з полімерних плівок чи листів полімеру, а з монониток полімеру. Товщина загальна всіх чотирьох шарів «становить (300±5) мкм» (для H62) та «становить (385±5) мкм» (для GS3000), тобто навіть максимальний переріз всього виробу менше 1 мм, а не тільки окремого моно волокна.

Мононитки до 1 мм розглядаються як текстильні матеріали розділу ХІ «ТЕКСТИЛЬНІ МАТЕРІАЛИ ТА ТЕКСТИЛЬНІ ВИРОБИ», а не як товари групи 39 «Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них». Відповідно до Приміток до розділу ХІ (текст Закону): «Примітки: 1. До цього розділу не включаються: … (g) мононитки з поперечним перетином понад 1 мм або стрічкові та подібні нитки (наприклад штучна соломка) завширшки понад 5 мм з пластмаси (група 39)…».

Тобто товар виготовлений з моно волокон (перерізом менше 1 мм), які відносяться до текстильних матеріалів, а не до полімерних матеріалів групи 39 (мононитки перерізом понад 1 мм розглядаються як полімерні матеріали групи 39 «Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них»).

Оскільки товари №1 та №2, згідно з висновком, гнучкі та виготовлені з текстильних матеріалів, їхня класифікація повинна розглядатися в розділі ХІ «ТЕКСТИЛЬНІ МАТЕРІАЛИ ТА ТЕКСТИЛЬНІ ВИРОБИ».

Оскільки товари №1 та №2, згідно з Висновком, складаються «з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток» (не переплітаються, тобто не є тканиною чи трикотажем), тобто найближче до нетканих матеріалів, то вони класифікуються в Групі 56 «Вата, повсть і неткані матеріали; спеціальна пряжа; шпагати, мотузки, троси та канати і вироби з них».

До групи 56 не включаються «неткані матеріали, повністю втоплені у пластмасу чи гуму або покриті одним з цих матеріалів з обох боків за умови, що таке покриття або оболонка можуть бути помітними неозброєним оком, не беручи до уваги у цьому разі будь-які зміни кольору (група 39 або 40)» (Примітка 3(b) до Групи 56).

У даному випадку, відповідно до висновку, «Покриття/просочення іншими полімерними матеріалами, що видно неозброєним оком, не виявлено».

Наступним рівнем класифікації є товарна позиція чотири знаки. В Групі 56 є товарна позиція 5603 «Матеріали неткані, просочені або непросочені, з покриттям або без покриття, дубльовані або недубльовані», в якій повинні класифікуватися неткані матеріали.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 5603 «Нетканий матеріал являє собою настил (полотно) переважно з текстильних волокон, орієнтованих чи розташованих хаотично та скріплених. Ці волокна можуть бути натурального чи хімічного походження. Це можуть бути волокна (натуральні чи синтетичні або штучні) або хімічні комплексні нитки чи нитки, одержані в процесі виготовлення нетканого матеріалу».

Товар, який був імпортований позивачем у даному випадку, виготовлений з монониток (текстильний матеріал, мононитки розташовані паралельно, настилами та не розсипаються, скріплені шляхом пресування за допомогою гідравлічного пресу під тиском), що відповідає поясненням до товарної позиції 5603.

Товар виготовлений із синтетичних монониток (волокна) поліетилену та ароматичних поліамідів, з поверхневою щільністю понад 150 г/мІ (відповідно до документів, приєднаних до МД від 22.07.2025 №25UA12U7 технічні довідки).

Отже, товар №1 «…нетканий нарізний поліетилен марки H62…» та товар №2 «…нетканий нарізний арамід GS3000…» класифікуються в товарній підкатегорії (десять знаків) .

Отже, згідно з висновком СЛЕД Держмитслужби від 29.07.2025 № 0163, товар №3 («…поліетиленові панелі, товщиною 11 ±1,5 мм…») виготовлений з шарів паралельно розташованих монониток на основі поліетилену (продукт поліприєднання), та товар №4 («…поліетиленові панелі, армовані скловолокном, товщиною 11 ±1,5 мм…») виготовлений з шарів паралельно розташованих монониток на основі поліетилену (продукт поліприєднання) та шару тканини полотняного переплетення зі скловолокна.

Тобто вони виготовлені не з полімерних плівок чи листів полімеру, а з монониток полімеру. Однак вони є твердими, жорсткими, не пористими плитами, тобто в процесі виготовлення втратили ознаки текстильних матеріалів чи виробів. Тому їхня класифікація повинна розглядатися в товарній групі 39 «Пластмаси, полімерні матеріали та вироби з них».

Суд встановив, що предметом спору є правильність класифікації чотирьох груп товарів, а саме:

товар №1 нетканий нарізний поліетилен марки Н62;

товар №2 нетканий нарізний арамід GS3000;

товар №3 поліетиленові панелі визначених розмірів;

товар №4 поліетиленові панелі, армовані скловолокном.

Згідно з висновком спеціалізованої лабораторії від 29.07.2025 №-0163, товари №1 та №2 являють собою гнучкі листи, що складаються з чотирьох шарів паралельно розташованих монониток (з поліетилену та ароматичних поліамідів відповідно), які накладені один на одного під прямими кутами (0°/90°/0°/90°), при цьому мононитки не переплітаються, а структура матеріалу формується шляхом їх з`єднання.

Суд зазначає, що відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, класифікація товарів здійснюється виходячи з їх об`єктивних характеристик та властивостей, визначених на момент митного оформлення.

Встановивши фактичні характеристики товарів №1 та №2, суд виходить з того, що вони виготовлені з монониток поліетилену та ароматичних поліамідів, які не переплітаються, а утворюють шари, з`єднані між собою.

З урахуванням зазначених властивостей, такі вироби не можуть бути віднесені до виробів групи 39 УКТ ЗЕД, оскільки згідно з Примітками до розділу XI мононитки з поперечним перетином менше 1 мм належать до текстильних матеріалів.

Відповідно, базовою класифікаційною групою є група 56 Вата, повсть і неткані матеріали; спеціальна пряжа; шпагати, мотузки, троси та канати і вироби з них, оскільки за своєю структурою товар є нетканим текстильним матеріалом, утвореним з орієнтованих монониток, які не переплетені між собою.

Далі, враховуючи, що відповідно до пояснень до товарної позиції 5603 неткані матеріали являють собою полотна з волокон або ниток, скріплених іншим способом, встановлені характеристики товару №1 та №2 (шарова структура з монониток, відсутність переплетення) відповідають саме товарній позиції 5603 Матеріали неткані.

З урахуванням щільності та характеристик виробу, а також відсутності додаткової обробки, товар підлягає класифікації у підкатегорії , яка охоплює неткані матеріали певної поверхневої щільності, не просочені та без покриття.

Відповідно до пояснень до товарної позиції 5603 УКТ ЗЕД, неткані матеріали являють собою полотна з волокон або ниток, які не утворені шляхом ткацтва або в`язання, а скріплені іншим способом. Встановлена лабораторією структура товарів №1 та №2 шари паралельно орієнтованих монониток, що не переплітаються відповідає саме таким характеристикам.

Доводи позивача про те, що зазначені товари є листами з пластмаси, суд оцінює критично, оскільки сама по собі полімерна природа матеріалу не є визначальною для класифікації. Вирішальне значення має структура виробу, спосіб його виготовлення та функціональні властивості.

При цьому, як встановлено висновком лабораторії, у досліджених зразках відсутні ознаки покриття або просочення полімерними матеріалами, які можна ідентифікувати неозброєним оком, що виключає застосування винятків, передбачених Приміткою 3 (b) до групи 56, та не дає підстав для віднесення товарів до групи 39.

Посилання позивача на те, що у висновку лабораторії відсутній прямий висновок про віднесення товарів до текстильних матеріалів, суд відхиляє, оскільки функція лабораторії полягає у встановленні фактичних характеристик товару, тоді як правова кваліфікація та визначення коду УКТ ЗЕД здійснюється митним органом на підставі таких характеристик.

Щодо товарів №3 та №4, суд встановив, що відповідно до висновку лабораторії вони являють собою тверді, жорсткі полімерні панелі, виготовлені на основі поліетилену, у тому числі з армуванням скловолокном, які мають визначену форму та геометрію, зокрема скошені кути та вигнуті елементи.

Відповідно до Примітки 10 до групи 39 УКТ ЗЕД, до товарних позицій 3920 та 3921 включаються лише плити, листи, плівки, стрічки та смуги правильної геометричної форми (прямокутної або квадратної) без подальшої обробки. Натомість вироби, які мають іншу форму або піддані додатковій обробці, підлягають класифікації як готові вироби у відповідних товарних позиціях, зокрема у позиції 3926.

З огляду на встановлені характеристики товарів №3 та №4, суд погоджується з висновком митного органу про неможливість їх класифікації у товарній позиції 3921 та обґрунтованість віднесення до товарної позиції 3926 як інших виробів з пластмас.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо аналогічності спірних товарів до тих, що оформлювалися раніше за іншими кодами, оскільки відповідно до усталеної практики кожна партія товару підлягає самостійному дослідженню та класифікації з урахуванням її фактичних характеристик, підтверджених належними доказами.

Крім того, надані позивачем посилання на інші висновки та митні декларації не спростовують висновків лабораторії у цій справі, оскільки не доводять ідентичності досліджених зразків та умов їх виготовлення.

Суд також враховує, що висновок спеціалізованої лабораторії є належним та допустимим доказом, який містить достатній опис характеристик товарів для їх класифікації. Позивачем не надано належних доказів, які б спростовували встановлені митним органом обставини.

В засіданні суду представник позивача наголошувала, що необхідність визначення код УКТЗЕД 392190 дає підстави ввозити товар для потреб ЗСУ із преференціями. Звільнення від сплати платежів. Однак до матеріалів справи позивачем не долучено контракту для ввезення задекларованого товару для потреб ЗСУ, як і підтвердження щодо виготовлення із ввезеного товару бронижелетів.

Щодо опису у графі 31 митної декларації з приводу ввезеного товару, то позивач не зазначив весь опис товару, який впливає на визначення код товару, а саме форма листа, переплетення ниток, товщина товару, гнучкість листа.

Окрім того, суд зазначає, що декларація, яка подана до митного оформлення за спірним кодом ввезеного товару у графі 39 митної декларації не зазначено преференції, також висновок щодо коду товару стосується лише цієї партії товару і нема аналогії при наступних поставках, при кожній поставці товарі і визначається код товару УКТЗЕД.

Вимога щодо визнати протиправною та скасувати картку відмови Львівської митниці в прийняті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2025/064181, якою відмовлено у митному оформленні ( випуску ) товарів є похідною, так як передує визначення коду товару, тому в задоволенні такої теж слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до наведених вимог відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, спростовано позовні вимоги та аргументи позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові в позові судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.05.2026.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна