Справа № 140/5442/26
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 травня 2026 року ЛуцькСправа № 140/5442/26
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному згідно з рішенням суду у справах №140/3616/22 та №140/6370/25; зобов`язання здійснити з 01 січня 2026 року та проводити довічно нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному згідно з рішенням суду у справах №140/3616/22 та №140/6370/25.

За приписами пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Так згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак всупереч зазначеній нормі позивач у позовній заяві не вказала свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або за його відсутності номер і серію паспорта, а також відомості про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету.

Пунктами 4, 5, 8 частини п`ятої статті 160 КАС України також установлено, що у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Тобто, обов`язком позивача є не тільки вказати про порушення права, а й навести обґрунтування, в чому таке порушення полягає та які є докази цього.

Згідно із частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Вказані норми кореспондуються з приписами частини другої статті 79 КАС України, відповідно до якої позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Позивач у позовній заяві, посилаючись на статтю 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», вказала, що їй Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області з 01 січня 2025 року протиправно припинено виплату доплату до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. Поряд з тим у цій позовній заяві позивач просить зобов`язати здійснити їй з 01 січня 2026 року та проводити довічно нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі визначеному згідно з рішенням суду у справах №140/3616/22 та №140/6370/25.

До позовної заяви не додано доказів нарахування і виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області пенсії без доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, з 01 січня 2026 року. Водночас матеріали справи містять копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі №140/6370/25, якою рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року залишено без змін.

Указаним рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2025 року у справі №140/6370/25 надано оцінку правовідносинам в контексті рішення суду у справі №140/3616/22, а саме щодо розміру доплати, який повинен виплачуватися з 01 січня 2025 року у зв`язку із зміною правового регулювання, та позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік, в сумі 2361,00 грн; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року нарахування та виплату доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік, в сумі 2361,00 грн.

Тобто, спір щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, враховуючи рішення суду у справі №140/3616/22 та відповідно до статті 45 Закону України від 19 листопада 2024 року №4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік, вже був вирішений судом.

Подаючи новий позов, позивач не навела нових підстав та умов для повторного звернення до суду в загальному позовному порядку (з позовною заявою) після вирішення спору судом у справі №140/6370/25 за наявності процесуальних механізмів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах (статті 382, 383 КАС України) та інституту примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання нової її редакції, у якій зазначити свій реєстраційний номер облікової картки платника податків або за його відсутності номер і серію паспорта, відомості про наявність або відсутність у сторін електронного кабінету, а також додатково обґрунтувати, що позовні вимоги щодо нарахування та виплати з 01 січня 2026 року підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному згідно з рішенням суду у справах №140/3616/22 та №140/6370/25, є самостійним предметом спору, що підлягає розгляду в позовному провадженні, а не у порядку статті 383 КАС України. Крім того, позивачу необхідно подати докази щодо нарахування і виплати пенсії з 01 січня 2026 року без підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно дотримуватися вимог частини першої статті 161 КАС України, згідно з якою до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті позивачеві без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк