Справа № 990/156/26
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 травня 2026 року

м. Київ

справа №990/156/26

провадження №П/990/156/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Желєзного І.В., Єресько Л.О., Смоковича М.І., Радишевської О.Р.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та нечинним указу Президента України від 31.10.2025 №810/2025 в частині.

УСТАНОВИВ:

04 травня 2026 року від представника ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) - адвоката Гонтарєва Романа Миколайовича (далі - представник позивача) до Верховного Суду як суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» (документ сформований в системі 01.05.2026) надійшла позовна заява до Президента України (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та нечинним Указ Президента України від 31.10.2025 №810/2025 у частині введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 31.10.2025 щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до ОСОБА_1 передбачених пунктом 2 додатка до зазначеного рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.05.2026 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: Жука А.В. - головуючого судді, суддів: Желєзного І.В., Єресько Л.О., Смоковича М.І., Радишевської О.Р.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Рахункової палати, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроєкту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України передбачені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 КАС України, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 171 КАС України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали Суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Судом установлено, що у позовній заяві позивачем визначено третю особу - Апарат Ради національної безпеки та оборони України і, при цьому, не надано обґрунтованого клопотання про необхідність залучення такої особи до участі у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи (частина п`ята статті 49 КАС України).

З огляду на викладене, для залучення зазначених третіх осіб позивач повинен подати клопотання/заяву про залучення третьої особи, зазначивши на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та указавши необхідність такого залучення.

Окрім цього, разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ відповідача набрав чинності 04.11.2025 - датою опублікування в офіційному виданні, а тому, шестимісячний строк звернення до суду слід обчислювати саме з цієї дати. Крім того зазначає, що не зміг подати позовну заяву 30.04.2026 через підсистему «Електронний суд» у зв`язку із проведенням технічних робіт в автоматизованій системі.

Надаючи оцінку вказаній заяву, Суд виходить з того, що за загальним правилом, відповідно до абзацу 1 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Установивши на підставі доданих позивачем доказів, що оскаржуваний ним наказ відповідача був опублікований 04.11.2025, а звернення до Суду із цим позовом мало місце 04.05.2026 (сформовано в підсистемі «Електронний суд» 01.05.2026), колегія суддів констатує, що представник позивача не пропустив процесуальні строки звернення до суду із цим позовом в інтересах позивача.

Отже, відсутні підстави для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до Суду із цим позовом чи розгляду поданої стороною позивача заяви.

Верховним Судом також установлено, що представником позивача у позовній заяві заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

На обґрунтування клопотання заявник покликається на те, що сплата судового збору за подання цього позову є фактично неможливою, оскільки автоматизована система банківських устав блокує (унеможливлює) здійснення платежу (судового збору) при зазначенні в реквізитах ідентифікуючих даних позивача, - на підставі підпункту 2 вищевказаних санкцій: блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними. Також покликається на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2024 у справі №990/263/23 та положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI) тощо.

Надаючи оцінку заявленому клопотанні, Суд виходить з того, що відповідно до частини восьмої статті 160 та частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон №3674-VI.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону №3674-VI)

За правилами статті 2 Закону №3674-VI платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частинами першою та другою статті 9 цього Закону передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI установлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2026 року - 3328 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на те, що позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, судовий збір за подання такого позову становить 1064,96 грн (з розрахунку: ((3328 х 0,4) х0,8) Отже, позивачу потрібно сплатити судовий збір у розмірі 1064,96 грн.

До позовної заяви не додано документа на підтвердження сплати судового збору. Водночас заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, Суд дійшов висновку про його безпідставність, оскільки позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, на які він посилається.

Так, згідно з частиною першою статті 132 КАС України судовий збір віднесено до судових витрат, а частина друга цієї статті визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно ж до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Закон №3674-VI визначає сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі процесуальної заяви до суду, зокрема позовної заяви, як однієї з передбачених законом підстав для відкриття судового провадження.

Установлюючи сплату судового збору передумовою звернення до суду, законодавець як гарантію права на звернення до суду встановив пільги зі сплати судового збору (стаття 5 №3674-VI), а також можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати судом (стаття 8 №3674-VI).

Отже, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених частиною першою статті 133 КАС України, статтею 8 №3674-VI, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені правові норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається, водночас це не є обов`язком суду (за винятком обов`язкових підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених у статтях 3, 5 Закону №3674-VI), а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Також Суд звертає увагу, що Закон України від 18.06.2025 №4508-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення порядку розподілу судових витрат та судового збору» доповнив статтю 8 Закону №3674-VI частиною третьою такого змісту: «При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи».

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, у якому навести відомості про обставини щодо її майнового стану чи об`єктивних перешкод у сплаті судового збору. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

У зв`язку з цим визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони чи об`єктивна неможливість сплати судового збору.

Тож наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які підтверджують неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що існували перешкоди в сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки, покладається на особу, яка подає позовну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.02.2024 у справі №990/263/23, оцінивши надані позивачем докази (серед іншого, лист банківської установи), дійшла висновку про наявність об`єктивної неможливості сплати судового збору у зв`язку із застосуванням санкцій.

Натомість у цій справі позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про реальну та цілковиту неможливість сплати судового збору, що виключає можливість застосування аналогічного підходу та, відповідно, свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З урахуванням викладеного клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина друга статті 169 КАС України).

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, встановивши позивачу десятиденний строк, протягом якого позивач має усунути вказані судом недоліки, а саме надати Суду:

- клопотання / заяву про залучення третьої особи, зазначивши на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та указавши необхідність такого залучення;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

рахунок отримувача: UA0026007;

;

код класифікації доходів бюджету: 22030102;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

найменування податку, збору, платежу: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу - *;101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 22, 49, 122, 160-161, 169, 171, 243, 248, 256, 266 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гонтарєв Роман Миколайович, про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Гонтарєв Роман Миколайович - залишити без руху.

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

4. Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений Судом строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

І.В. Желєзний

Л.О. Єресько

М.І. Смокович

О.Р. Радишевська

Судді Верховного Суду