Справа № 440/1239/26
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2026 року м. ПолтаваСправа №440/1239/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Міського голови м. Кременчука Полтавської області Малецького Віталія Олександровича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Міського голови м. Кременчука Полтавської області Малецького Віталія Олександровича (надалі також відповідачі), у якому просила:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області щодо неналежного розгляду депутатських звернень депутата Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання ОСОБА_1 №5_07.05.2025, №06_07.05.2025 від 07.05.2025;

- зобов`язати міського голову міста Кременчук, як голову виконавчого комітету, повторно розглянути депутатські звернення депутата Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання ОСОБА_1 №5_07.05.2025 та №06_07.05.2025 від 07.05.2025 та надати відповідь, з урахуванням висновків, наведених у мотивувальній частині рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що ОСОБА_1 , як депутат Кременчуцької міської ради, у травні 2025 року зверталась до Кременчуцької міської ради із депутатськими зверненнями щодо фінансування Комунального підприємства "Кременчуцька телерадіокомпанія", у відповідь на які отримала відмову у наданні запитуваної інформації.

2. Позиція відповідачів.

Відповідачі позов не визнали, у наданих до суду відзивах просили у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивували посиланням на те, що порядок звернення депутата міської ради урегульований спеціальним законом (Законом України "Про статус депутатів місцевих рад") шляхом колегіального вирішення цього питання на відповідному пленарному засіданні ради. Крім того, за твердженням представника відповідачів, Закон України "Про статус депутатів місцевих рад" не передбачає права депутата міської ради оскаржити відповідь на депутатське звернення у судовому порядку.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

А відповідно до частини третьої згаданої статті, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Обставини справи

ОСОБА_1 є громадянкою України, депутатом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання /а.с. 7 - зі звороту/.

07.05.2025 позивачка звернулась до Кременчуцького міського голови із депутатськими зверненнями, у яких просила надати інформацію щодо Комунального підприємства "Кременчуцька телерадіокомпанія", а саме:

- надати штатний розпис КП КТРК з інформацією про оклади співробітників та список штатних співробітників підприємства з 2020 до 2025 року, станом на 1 січня кожного року;

- надати інформацію про додаткові виплати та підстави для їх нарахування керівникові КП КТРК у 2023 році, що дозволило ОСОБА_2 отримати в 2023 році за основним місцем роботи 1 126 945 гривень;

- надати інформацію про структуру заробітної плати директора КП КТРК С. Перепелятника за 2023 рік помісячно з вказівкою виду виплат, а саме оклад, премія, індексація, матеріальна допомога, відпускні тощо;

- надати звіт про виконання паспорту бюджетної програми КП КТРК у 2023 і 2024 роках, аналіз оцінки ефективності бюджетної програми;

- надати список телевізійних програм, які виготовляє КП КТРК станом на 01.04.2025 та інформацію про те, скільки хвилин (годин) унікального контенту виготовляє щодня;

- інформацію про офіційні канали КП КТРК в соцмережах та діяльність "Полтавського обласного телебачення";

- надати інформацію про склад Редакційної ради КП КТРК і дату її призначення Кременчуцькою міською радою (власником) /а.с. 8, зокрема зі звороту, а.с. 49, 50/.

У відповідь на депутатські звернення ОСОБА_1 перший заступник Кременчуцького міського голови у листі від 15.05.2025 повідомив позивачку про неможливість надання запитуваної інформації та документів щодо КП КТРК з огляду на їх вилучення в рамках кримінального провадження на підставі ухвал Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області /а.с. 48/.

Крім того, з урахуванням позиції Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, викладеної у листі від 05.08.2025 за вих.№65960.4/Г-42559.3/25/44.3, керуючий справами Виконкому Кременчуцької міської ради у листі від 26.08.2025 за вих.№01-17/9639 зазначив, що вказані звернення не містять в собі пропозицію здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до компетенції органу місцевого самоврядування або його посадової особи, а фактично це є вимогою надати розгорнуту інформацію, пов`язану із діяльністю органу місцевого самоврядування, тобто за своєю суттю є депутатським запитом, подання та розгляд якого відбувається за правилами спеціального закону, тобто шляхом колегіального вирішення цього питання на відповідному пленарному засіданні ради /а.с. 9/.

Стверджуючи про безпідставність ненадання запитуваної інформації, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради. Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до частини одинадцятої статті 49 Закону №280/97-ВР повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, цим Законом, законом про статус депутата, іншими законами.

Законом України від 11.07.2002 №93-IV "Про статус депутатів місцевих рад" (далі Закон №93-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлено гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №93-IV депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

У силу частини другої згаданої статті місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону №93-IV посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на звернення депутата місцевої ради надають йому довідкові матеріали та іншу інформацію, необхідні для здійснення депутатських повноважень.

Пунктами 10, 11 частини другої статті 19 Закону №93-IV визначено, що депутат місцевої ради має право вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території; порушувати в раді та її органах питання про необхідність перевірки роботи підзвітних та підконтрольних раді органів, підприємств, установ, організацій.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом спору у справі №440/1239/26 є правомірність дій відповідачів щодо розгляду депутатських звернень позивачки.

Як встановлено вище, позивачка є депутатом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання.

07.05.2025 позивачка звернулась до Кременчуцького міського голови із депутатськими зверненнями відповідно до статті 13 Закону №93-IV, у яких просила надати інформацію щодо Комунального підприємства "Кременчуцька телерадіокомпанія".

Частиною другою статті 13 Закону №93-IV передбачено обов`язок органів місцевого самоврядування надавати довідкові матеріали та іншу інформацію на звернення депутата місцевої ради, що необхідні йому для здійснення депутатських повноважень.

При цьому, чинним законодавством не встановлено вичерпного переліку відповідної інформації, необхідної для здійснення депутатом своїх повноважень, як і не встановлено будь-яких обмежень щодо інформації, яка не може надаватись депутату місцевої ради на його звернення.

Суд зауважує, що запитувана позивачкою інформація стосувалась діяльності комунального підприємства, засновником якого є Кременчуцька міська рада, депутатом якої вона є, а також не є інформацією з обмеженим доступом.

Законом №93-IV не передбачено обов`язку депутата зазначати у своєму зверненні мету отримання відповідної інформації, як і не передбачено обов`язку щодо подання депутатського запиту після отримання відмови на подане депутатське звернення.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №504/1824/17 та врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отож доводи відповідача щодо можливості ОСОБА_1 звернутись з порушеного питання з депутатським запитом у порядку статті 21 Закону №93-IV суд визнає безпідставними.

Суд також визнає помилковими посилання відповідача на відсутність у статті 13 Закону №93-IV порядку оскарження відповіді на депутатське звернення у судовому порядку, як передумову для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки право на звернення до суду гарантоване статтею 55 Конституції України та закріплене у статті 5 КАС України.

Посилання відповідачів на приписи Закону України "Про медіа" суд визнає такими, що не стосуються предмета доказування у справі.

Зі змісту Статуту КП КТРК, затвердженого рішенням Кременчуцької міської ради від 30.05.2018 (розміщений на офіційному веб-порталі Кременчуцької міської ради: kremen.gov.ua), суд встановив, що власником Підприємства є територіальна громада м. Кременчука Полтавської області в особі її представницького органу - Кременчуцької міської ради; у своїй діяльності Підприємство підзвітне і підконтрольне Кременчуцькому міському голові.

З цих підстав суд визнає необґрунтованими посилання відповідачів на приписи Цивільного та Господарського кодексів України в частині самостійності підприємства, як юридичної особи.

Щодо доводів відповідачів про вилучення документів КП КТРК в рамках кримінального провадження на підставі ухвал Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області, суд зауважує, що такі доводи не підтверджені документально.

Крім того, зі змісту листа від 15.05.2025 за підписом першого заступника Кременчуцького міського голови /а.с. 48/ суд встановив, що обшук та вилучення документів проведено у приміщенні КП КТРК, а не безпосередньо у Кременчуцькій міській раді чи її виконавчому комітеті, тоді як депутатські звернення ОСОБА_1 адресовані Кременчуцькому міському голові, а не КП КТРК.

До того ж, як визначено частиною першою статті 221 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність у Кременчуцького міського голови та Виконкому Кременчуцької міської ради обов`язку розглянути депутатські звернення депутата Кременчуцької міської ради VIII скликання ОСОБА_1 №5_07.05.2025 та №06_07.05.2025 від 07.05.2025 та надати відповідь по суті порушених питань.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У силу частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 2129,92 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 20/.

Як визначено частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю, понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2129,92 грн належить стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Виконкому Кременчуцької міської ради.

Також представник позивачки просила відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 134 КАС України установлює, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин другої - п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження понесених позивачкою у цій справі витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано копії: договору від 02.02.2026 №02/02 про надання правничої допомоги з додатком /а.с. 12-14/, актів передачі-приймання наданих послуг від 04.02.2026 та від 04.03.2026 з детальним описом наданих послуг і витраченого часу /а.с. 15, 71, 72/, платіжних інструкцій від 04.02.2026 та від 10.03.2026 /а.с. 17, 74/.

За змістом пункту 3 договору від 02.02.2026 №02/02 про надання правничої допомоги за надання адвокатом правничої допомоги клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору в розмірі та на умовах, визначених в додатках до договору /а.с. 12/.

У пункті 2.1. додатку до договору визначено, що вартість однієї години правничої допомоги адвоката становить 1000,00 грн /а.с. 14/.

Як зазначено в акті передачі-приймання наданих послуг від 04.02.2026 адвокатом Черниш Н.А. витрачено шість годин на підготовку позовної заяви, що включає: ознайомлення з документами клієнта та матеріалами, аналіз нормативної бази, розробка правової позиції, формування предмета позову та обґрунтування вимог, підготовка прохальної частини позову, узгодження та редагування тексту позову, перевірка фактологічної та правової точності /а.с. 15 - зі звороту/.

Крім того, зі змісту акта передачі-приймання наданих послуг від 04.03.2026 суд встановив, що адвокат Черниш Н.А. витратила три години на підготовку відповіді на відзив /а.с. 72/.

Загальна вартість правничої допомоги у цій справі визначена у розмірі 9000,00 грн.

Суд враховує, що юридичний спір між сторонами не характеризувався наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до його розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо.

Матеріали справи не містять відомостей про збирання представником позивача доказів задля звернення до суду, обсяг наданих письмових доказів є незначним; усі надані разом з позовною заявою письмові докази перебували у володінні позивачки.

Зазначена справа належить до справ незначної складності, а тому написання позовної заяви, яка здебільшого містить цитовані норми законодавчих актів, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.

Позовну заяву подано через особистий кабінет підсистеми "Електронний суд" представника позивача, що не потребувало відвідування суду чи звернення до поштового оператора.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників, судові засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи.

До того ж, справа розглянута з особливостями, визначеними статтею 263 КАС України, відповідно до частини третьої якої заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеного, підготовка відповіді на відзив у справі, що розглядається, не передбачена приписами процесуального закону.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд акцентує увагу на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені представником позивача процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 3000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо неналежного розгляду депутатських звернень депутата Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання ОСОБА_1 №5_07.05.2025, №06_07.05.2025 від 07.05.2025.

Зобов`язати Міського голову міста Кременчук Полтавської області повторно розглянути депутатські звернення депутата Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання ОСОБА_1 №5_07.05.2025 та №06_07.05.2025 від 07.05.2025 та надати відповідь, з урахуванням висновків, наведених у мотивувальній частині рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2129,92 грн (дві тисячі сто двадцять дев`ять гривень дев`яносто дві копійки) та 3000,00 грн (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачка: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

1) Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 04057287; площа Перемоги, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600);

2) Міський голова міста Кременчук Полтавської області Малецький Віталій Олексійович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; площа Перемоги, буд. 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА