Справа № 140/1817/26
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2026-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року ЛуцькСправа № 140/1817/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» (далі ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо класифікації товарів від 25.09.2025 №25UA2-КТ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2023 між ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ КЛАБ» та компанією FLAVORIKA SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA укладено Договір поставки №2PL, за умовами якого Постачальник продає, а Покупець купує харчові ароматизатори (надалі - товар) в кількості та за цінами, що викладені в Специфікації. Поставка харчових ароматизаторів здійснюється партіями в асортименті та за цінами відповідно до Специфікації. Харчові ароматизатори постачаються партією на умовах вказаних в Рахунку відповідно до INCOTERMS 2020.

На виконання умов Контракту від 15.11.2023 №2PL, 08.02.2024 компанією-експортером FLAVORIKA SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA складено рахунок-фактуру №F/62/07/2025 на товар: суміші запашних речовин, харчові ароматизатори: Харчовий ароматизатор віва белла viva bella flavor (5000 мл.) 1 шт., харчовий ароматизатор зі смаком яблука та груші бріз apple pear breeze flavor 5000 мл. 3 шт. Харчовий ароматизатор зі смаку банану BANAN FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком зелена фісташка GREEN JOY FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком алое ALOE FLAVOUR (5000 мл) 1 шт. харчовий ароматизатор манік пер MANIC PAIR FLAVOUUR (5 КГ) 1 ШТ. Харчовий ароматизатор зі смаком абрикосу MORELE FLAVOUR (5000 мл)» - 1 шт. Ароматизатори мають широкий спектр застосування та можуть використовуватись в харчовій промисловості. їх основне призначення насичення запахом і смаком кінцевої продукції. Торгівельна марка Flavorika sp.z.o.o. Виробник: FLAVORIKA SP.Z.O.O., PL.

Для проведення митного оформлення товарів, ввезених на адресу ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ КЛАБ», декларантом було подано електронну митну декларацію (далі МД) №25UA51U7 на партію товару, ввезену на виконання вищезазначеного Договору. У графі 33 митної декларації зазначений код товару відповідно до УКТЗЕД «».

Волинська митниця прийняла рішення про визначення коду товару №25UA2-КТ, відповідно до якого ввезений на адресу ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ КЛАБ» товар необхідно класифікувати за кодом .

Позивач не погоджується із вказаним рішенням, та зазначає, що Волинська митниця не врахувала подані декларантом документи, отримані від компанії-виробника, а самі дії відповідача є непослідовними та нелогічними, адже ввезені на адресу позивача товари за своїми характеристиками не можуть бути рідиною, що використовується в електронних сигаретах.

Позивач звертає увагу суду, що він не міг імпортувати на митну територію України готові рідини для електронних сигарет ароматизовані навіть з огляду на зміни в чинному законодавстві України, зокрема, з врахуванням новел у Законі України «Про внесення змін до деяких законів України щодо охорони здоров`я населення від шкідливого впливу тютюну» від 16.12.2021 № 1978-IX, який набрав чинності 11.07.2023, що розроблений на основі Рамкової конвенції ВООЗ щодо боротьби з тютюном та Директиви 2014/40/ЄС.

На думку позивача, ввезені товари за своїми характеристиками, молекулярною формулою, складовими елементами повністю відрізняється від готової до використання рідини, адже до складу не входить гліцерин (е422) у концентрації 80%, це не є кінцевим продуктом для споживання (вдихання), а при горінні взагалі може утворювати небезпечні дими/пари, а Волинська митниця, крім не встановлення факту порушень правил класифікації товарів з боку позивача, не конкретизувала класифікаційних ознак товару, які впливають на правильність проведеної класифікації. Вказане унеможливлює класифікацію товару відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України», оскільки ця процедура передбачає правову кваліфікацію саме таких ключових характеристик товару в процесі визначення його класифікаційного коду.

Разом з тим, Волинською митницею щодо аналогічних товарів також було відібрано проби зразків та направлено до експертної установи для проведення дослідження. Однак, Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби (далі СЛЕД Держмитслужби) не виявила жодних невідповідностей по суті поставлених питань, відповідно, класифікаційних рішень митним органом не приймалось.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а. с. 96).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 104-111) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення.

Вказує, що 14.08.2025 посадовими особами митного органу було проведено повний огляд товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, за результатами якого складено відповідний акт №25UA51U7. На підставі спрацювання СУР та АСУР 905-3 відібрано зразки для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою перевірки складу та інших характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД. 15.08.2025 року листом №7.3-2/28-05/7/9647 на адресу Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби направлено запит на проведення експертного дослідження. За результатом проведеного експертного дослідження складено висновок від 12.09.2025 №-0764. Враховуючи опис та встановлені характеристики оцінюваного товару, у зв`язку із можливою невірною класифікацією товару, посадовою особою митного органу направлено запит до спеціалізованого підрозділу митниці від 15.09.2025 №050551 з метою вирішення складного випадку класифікації.

Відділом контролю класифікації товарів УК та АМП за результатом розгляду запиту ВМО №1 митного поста «Луцьк» від 15.09.2025 №050551 щодо вирішення складного випадку класифікації товару «Суміші запашних речовин, харчові ароматизатори: - Харчовий ароматизатор віва белла VIVA BELLA FLAVOUR (5000мл.), - 1 шт.; - Харчовий ароматизатор зі смаком яблука та груші Бріз APPLE PEAR BREEZE FLAVOUR (5000мл.), - 3 шт. …» поданого до митного оформлення за кодом 3302 10 90 00 (ставка ввізного мита 0%), за МД від 13.08.2025 №25UA51U7, прийнято рішення щодо класифікації товарів від 25.09.2025 №25UA2-КТ, відповідно до якого товар класифіковано за кодом 2404 19 90 10 УКТЗЕД (ставка ввізного мита 3% акцизний податок 300 EUR за 1 л).

Відповідач стверджує, що товар не відповідає вимогам самої назви товарної позиції, тому виключається з товарної позиції 3302 УКТ ЗЕД, який має назву «Суміші запашних речовин та суміші (включаючи спиртові розчини), одержані на основі однієї або кількох таких речовин, які застосовуються як промислова сировина; інші препарати на основі запашних речовин, які застосовуються у виробництві напоїв».

За результатами аналізу зовнішньоекономічної діяльності позивача встановлено, що на адресу зазначеного підприємства за період з 2024 по 2025 рік ввезено товари: «пляшки ємністю 10 мл та 30 мл» (код товару 3923 30 10 00), «нікотинбензоат» (код товару 2939 79 10 00), «чистий нікотин PureNic 99+» (код товару 2939 79 10 00), «ациклічний карбоксамід на основі ментолу: порошок для ефекту прохолоди» (код товару ) призначений для виготовлення рідин для електронних цигарок (інформація про застосування зазначена в графа 31 МД та електронному інвойсі), які є складовими для виготовлення рідин для електронних цигарок, що також підтверджується і попередніми митними оформлення товарів ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ КЛАБ».

На думку відповідача, вказані товари призначені та застосовуються для виготовлення рідин, що використовуються в електронних пристроях для паління.

Головною умовою класифікації товару у товарній позиції 3302 є те, що він повинен використовуватися як сировина для виробництва парфумерії, продуктів харчування або напоїв (наприклад, у кондитерських виробах, для ароматизації харчових продуктів чи напоїв) або в інших галузях промисловості (наприклад, у миловарній), оскільки він має конкретне цільове призначення використання у тютюновій промисловості. Також зазначає, що у спірному випадку саме подальше цільове призначення ароматизаторів відіграє ключову роль у класифікації товарів. Разом із тим, враховуючи вид діяльності підприємства, зовнішньоекономічні операції та внутрішні операції з купівлі-продажу товарів, ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ КЛАБ» не є промисловим підприємством, яке має виробничі потужності для виготовлення товарів харчової чи хімічної промисловості.

Ухвалою суду від 18.03.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено (а.с.233).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 15.11.2023 між ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» (Покупець) та компанією FLAVORIKA SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (Продавець) укладено Контракт №2PL, за умовами якого Постачальник продає, а Покупець купує харчові ароматизатори (надалі - товар) в кількості та за цінами, що викладені в Специфікації. Поставка харчових ароматизаторів здійснюється партіями в асортименті та за цінами відповідно до Специфікації. Харчові ароматизатори постачаються партією на умовах вказаних в Рахунку відповідно до INCOTERMS 2020. Пунктом 4.1. Розділу 4 передбачено, що оплата харчових ароматизаторів здійснюється шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника відповідно до виставленого рахунку. Країна походження харчових ароматизаторів, що постачаються Покупцю зазначається в специфікації та (або) супровідних документах. Договір набирає чинності з моменту підписання і діє протягом 1 (одного) календарного року (а.с. 58-59).

ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подано МД №25UA51U7 від 13.08.2025 (а.с. 54), за якою задекларовано ввезення, зокрема, такого товару: «суміші запашних речовин, харчові ароматизатори: Харчовий ароматизатор віва белла viva bella flavor (5000 мл.) 1 шт., харчовий ароматизатор зі смаком яблука та груші бріз apple pear breeze flavor 5000 мл. 3 шт. Харчовий ароматизатор зі смаку банану BANAN FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком зелена фісташка GREEN JOY FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком алое ALOE FLAVOUR (5000 мл) 1 шт. харчовий ароматизатор манік пер MANIC PAIR FLAVOUUR (5 КГ) 1 ШТ. Харчовий ароматизатор зі смаком абрикосу MORELE FLAVOUR (5000 мл)» - 1 шт. Ароматизатори мають широкий спектр застосування та можуть використовуватись в харчовій промисловості. їх основне призначення насичення запахом і смаком кінцевої продукції. Торгівельна марка Flavorika sp.z.o.o. Виробник: FLAVORIKA SP.Z.O.O., PL».

До митного оформлення разом із вказаною МД було подано пакет документів: пакувальний лист від 08.07.2025 №10602 (а.с. 56 зворот); рахунок-фактуру від 07.07.2025 №F/62/07/2025 (а.с. 56); автотранспортну накладну від 11.08.2025; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 29.02.2024 №142000- 3203-0088; банківський платіжний документ, що стосується товару від 25.07.2025 №69 (а.с. 57); рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) від 12.08.2025 №795 (а.с. 62); документ, що підтверджує вартість перевезення від 12.08.2025 (а.с. 61 зворот); доповнення до контракту від 03.07.2025 №1 (специфікація) (а.с. 57 зворот); доповнення до контракту від 14.11.2024 №01/1; зовнішньоекономічний контракт від 15.11.2023 2PL (а.с. 58-59); договір (контракт) про перевезення від 27.08.2024 №27-08; заяву про незастосування обмежень щодо пропуску товарів від 13.08.2025; ухвалу суду від 08.08.2024; документ, що підтверджує державну реєстрацію потужностей від 20.11.2023 №16; технічні умови від 26.05.2024 №16; лист від виробника від 19.04.2024; паспорт безпеки від 01.01.2025; рішення у справі №140/5513/24; постанову провадження №А/857/21711 від 09.06.2025 (а.с. 43-52).

При цьому, згідно із графою 33 МД №25UA51U7 від 13.08.2025 вказаний товар, що ввозився на митну територію України на адресу ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ», був задекларований за кодом 33021090 згідно з УКТЗЕД, ціна товару згідно із графою 42 МД 7720,86 євро (а.с. 54).

25.09.2025 Волинська митниця прийняла рішення про визначення коду товару за №25UA2-КТ, відповідно до якого товар «суміші запашних речовин, харчові ароматизатори: Харчовий ароматизатор віва белла viva bella flavor (5000 мл.) 1 шт., харчовий ароматизатор зі смаком яблука та груші бріз apple pear breeze flavor 5000 мл. 3 шт. Харчовий ароматизатор зі смаку банану BANAN FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком зелена фісташка GREEN JOY FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком алое ALOE FLAVOUR (5000 мл) 1 шт. харчовий ароматизатор манік пер MANIC PAIR FLAVOUUR (5 КГ) 1 ШТ. Харчовий ароматизатор зі смаком абрикосу MORELE FLAVOUR (5000 мл)» - 1 шт. Ароматизатори мають широкий спектр застосування та можуть використовуватись в харчовій промисловості. їх основне призначення насичення запахом і смаком кінцевої продукції. Торгівельна марка Flavorika sp.z.o.o. Виробник: FLAVORIKA SP.Z.O.O., PL», який був заявлений до митного оформлення за МД №25UA51U7 від 13.08.2025 за кодом згідно з УКТЗЕД, класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД (а. с. 53).

Крім того, Волинська митниця прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2025/002548 (а. с. 55).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктами 23, 24 частини першої статті 4 МК України встановлено митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи (пункт 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини п`ятої статті 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з частиною першою статті 266 МК України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МКУ для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед яких код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до положень статті 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Нормами статті 68 МК України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилами частин першої - п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

На виконання положень статті 68 МК України наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Так, відповідно до пояснень до товарної позиції 3302, остання має назву «Сумiшi запашних речовин та сумiшi (включаючи спиртовi розчини), одержанi на основi однiєї або кiлькох таких речовин, якi застосовуються як промислова сировина; iншi препарати на основі запашних речовин, якi застосовуються у виробництвi напоїв, зокрема: для використання у харчовiй промисловостi» код .

До цієї товарної позиції включаються такі суміші за умови, що вони використовуються як сировина для виробництва парфумерії, продуктів харчування або напоїв (наприклад, у кондитерських виробах, для ароматизації харчових продуктів чи напоїв) або в інших галузях промисловості (наприклад, у миловарній):

(1) суміші ефірних олій;

(2) суміші резиноїдів;

(3) суміші екстрактів ефірних олій із смолистих речовин;

(4) суміші синтетичних ароматичних речовин;

(5) суміші, що складаються з двох або більше запашних речовин (ефірні олії, резиноїди, екстракти ефірних олій чи синтетичні ароматичні речовини);

(6) суміші з однієї або кількох запашних речовин (ефірні олії, резиноїди, екстракти ефірних олій чи синтетичні ароматичні речовини) разом з доданими розріджувачами чи носіями, такими як рослинна олія, декстроза або крохмаль;

(7) суміші окремо або в сполученні з розріджувачами чи носіями, або з вмістом спирту, продуктів інших груп (наприклад, спецій) з однією або кількома запашними речовинами (ефірні олії, резиноїди, екстракти ефірних олій або синтетичні ароматичні речовини) за умови, що ці речовини є основою суміші.

Продукти, одержані видаленням одного або кількох інгредієнтів з ефірної олії, резиноїду чи екстракту ефірної олії, так що вміст кінцевого продукту значно відрізняється від вмісту первинного, також є сумішами цієї товарної позиції.

Прикладами таких продуктів є ментонова олія (одержана під час виморожування олії м`яти перцевої з подальшим обробленням борною кислотою для видалення більшої частини ментолу та з вмістом, серед іншого, 63 % ментону та 16 % ментолу), біла камфорна олія (одержана з камфорної олії виморожуванням і перегонкою для видалення камфори та сафролу з вмістом 30 40 % цінеолу плюс діпентен, пінен, камфен і т.д.) і гераніол (одержаний фракційною перегонкою цитронелолової олії з вмістом 5077 % гераніолу з різними кількостями цитронелолу та неролу).

Зокрема, до цієї товарної позиції включаються парфумерні основи, що складаються з сумішей ефірних олій і фіксаторів, не готові до застосування без додання спирту.

До цієї товарної позиції включаються також розчини в спирті (наприклад, етиловому, ізопропіловому) однієї або кількох запашних речовин за умови, що ці розчини використовують як сировину для виробництва парфумерії, харчових продуктів, напоїв або іншої промислової продукції.

До цієї товарної позиції також включаються інші препарати на основі запашних речовин, що використовуються для виробництва напоїв.

Такі препарати можуть містити або не містити спирт та можуть бути використані для виробництва алкогольних або безалкогольних напоїв.

Вони повинні бути основані на одній або кількох запашних речовинах, описаних у примітці 2 до цієї групи, та використовуються для надання напоям, у першу чергу, аромату, а у другу чергу - смаку.

Такі препарати зазвичай містять відносно невеликі кількості запашних речовин, які характеризують властивості напою; вони також можуть містити соки, барвник, підкислювачі, підсолоджувачі і т.п. за умови, що препарати зберігають характер запашних речовин.

У тому вигляді як вони представлені, ці препарати не призначені для використання як напої і, таким чином, не можуть розглядатись як напої групи 22.

До цієї товарної позиції не включаються алкогольні та безалкогольні складені препарати, які використовують у процесі виготовлення напоїв на основі речовин, крім запашних, описаних у Примітці 2 до цієї групи (товарна позиція 2106, якщо вони не зазначені в іншому місці УКТЗЕД).

Натомість до товарної позиції включаються рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Суд звертає увагу на те, що товарна позиція 2404 називається - «Продукти, що містять тютюн, відновлений тютюн, нікотин, замінники тютюну або нікотину, призначені для вдихання без горіння; інші нікотиновмісні продукти призначені для забезпечення надходження нікотину в тіло людини».

Сама назва цієї категорії свідчить про те, що до неї відносяться саме нікотино- та тютюновмісні продукти або ж їх замінники.

Судом встановлено, що позивачем задекларовано ввезення, зокрема, такого товару: "суміші запашних речовин, харчові ароматизатори: Харчовий ароматизатор віва белла viva bella flavor (5000 мл.) 1 шт., харчовий ароматизатор зі смаком яблука та груші бріз apple pear breeze flavor 5000 мл. 3 шт. Харчовий ароматизатор зі смаку банану BANAN FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком зелена фісташка GREEN JOY FLAVOUR 5000 мл. 1 шт. харчовий ароматизатор зі смаком алое ALOE FLAVOUR (5000 мл) 1 шт. харчовий ароматизатор манік пер MANIC PAIR FLAVOUUR (5 КГ) 1 ШТ. Харчовий ароматизатор зі смаком абрикосу MORELE FLAVOUR (5000 мл)» - 1 шт. Ароматизатори мають широкий спектр застосування та можуть використовуватись в харчовій промисловості. їх основне призначення насичення запахом і смаком кінцевої продукції. Торгівельна марка Flavorika sp.z.o.o. Виробник: FLAVORIKA SP.Z.O.O., PL"

Ароматизатор - природні або синтетичні запашні речовини, які додають до харчових продуктів, парфумерних виробів та інших товарів (пральні порошки, мийні засоби, технічні рідини та інше) для поліпшення їх споживчих властивостей або надання їм нових властивостей.

Основними джерелами отримання ароматичних речовин можуть бути ефірні олії, духмяні речовини, екстракти та настої; натуральні плодоовочеві соки, в тому числі рідкі пастоподібні чи сухі концентрати; прянощі та продукти їх переробки; продукти хімічного або мікробіологічного синтезу.

Харчові ароматизатори - це речовини, які надають продуктам і напоям специфічний аромат.

Ароматизатори посилюють аромат, завдяки чому збільшується попит на продукт, дозволяють зробити широку лінійку продуктів, особливо не в сезон, дозволяють продуктам пахнути як справжні ягоди чи фрукти.

Наявність харчових ароматизаторів, як загальної категорії, свідчить про те, що вони не містять нікотино- та тютюновмісні продукти, не є їх замінниками, і можуть додаватися не лише до рідини, що використовуються в електронних сигаретах. Митним органом протилежного не доведено.

З огляду на вказане та враховуючи той факт, що ТзОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» заявлено до митного оформлення харчові ароматизатори, які не містять нікотино- та тютюновмісні продукти і не є їх замінниками, суд не погоджується з висновками відповідача стосовно того, що задекларовані товари необхідно класифікувати за кодом .

Суд наголошує на тому, що при ввезені товару на митну територію України, митному органу необхідно класифікувати товари за їхніми характеристиками, а не за видом діяльності товариства, яке отримує відповідний товар.

Можливість використання позивачем спірного товару для виготовлення рідин, що використовуються в електронних сигаретах не є безумовною підставою для зміни товарної позиції задекларованого товару, який на момент декларування не був рідиною, що використовуються в електронних сигаретах та не був кінцевим продуктом для споживання.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 04.06.2025 у справі №140/8906/24.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що Волинська митниця оскаржуваним рішенням про визначення коду товару від 25.09.2025 №25UA2-КТ безпідставно класифікувала спірний товар за кодом УКТЗЕД , у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позов було подано до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», що передбачає застосування коефіцієнту для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує такі положення КАС України та правові висновки Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За приписами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Разом з цим при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 28.04.2021, від 08.02.2022 у справах № 640/3098/20 та № 160/6762/21 відповідно, від 18.08.2022 у справі № 540/2307/21.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15 міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа № 815/1479/18), від 15.07.2020 (справа № 640/10548/19), від 21.01.2021 (справа № 280/2635/20), від 03.08.2022 (справа № 280/4264/21).

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.08.2022 у справі № 520/6658/21).

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів, а саме: договору про надання правничої допомоги від 01.05.2024 №108-ЮП (а.с. 35-37), рахунку-фактури від 29.05.2024 №574 (а.с. 38), акту приймання-передачі наданих послуг від 29.05.2024 №574 (а.с. 38 зворот), попереднього (орієнтовного) розрахунку від 11.02.2026 №1 (а.с. 85 зворот), адвокатське бюро «Крючкова» надало позивачу правову допомогу в сумі 30000,00 грн.

Суд звертає увагу, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Крім того, суд звертає увагу, що представником позивача надано рахунок-фактуру від 29.05.2024 №574 та акт приймання-передачі наданих послуг від 29.05.2024 №574, однак у зазначених документах містяться відомості щодо іншого рішення митного органу про визначення коду товару, ніж те, яке є предметом розгляду у даній справі. За таких обставин надані докази не дають можливості достеменно встановити, що витрати на правничу допомогу у заявленому розмірі безпосередньо пов`язані із розглядом саме цієї справи, що ставить під сумнів їх обґрунтованість та співмірність.

Водночас, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу від 11.02.2026 №1, адвокатом надано та в подальшому планується надати послуги: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права 1 год; ознайомлення з рішенням про визначення коду товару від 25.09.2025 №25UA2-КТ 2 год, збір та аналіз документів для проведення судової експертизи ввезеного в адресу товариства товару 2 год; пошук інформації щодо класифікації товарів Всесвітньою митною організацією 3 год; вивчення судової практики з відповідних правовідносин 2 год; складання та подання вищевказаної позовної заяви 5 год, вартість 1 години роботи адвоката становить 2000,00 грн (а.с. 85 звоорот).

Суд, враховуючи складність справи (справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін) та значення справи для сторін, час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг, та їх обсяг, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, зважаючи на заперечення представника відповідача щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про те, що на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці щодо класифікації товарів від 25.09.2025 №25UA2-КТ.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» судовий збір у сумі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАУД КАСТЛ КЛАБ» (43005, Волинська область, місто Луцьк, проспект Президента Грушевського, 4А, ідентифікаційний код 44967139).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385).

Суддя О. О. Андрусенко