Справа № 240/9705/26
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з процесуальних питань

06 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/9705/26

категорія 106020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом про визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 30 грудня 2025 року №374 в частині, що стосується майора ОСОБА_1 , яким його зобов`язано повернутися до виконання обов`язків за посадою начальника відділення об`єднаної вогневої підтримки Військової частини НОМЕР_1 , що фактично призвело до припинення тимчасового виконання ним обов`язків за вакантною посадою начальника артилерії заступника командира Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті майору ОСОБА_1 грошового забезпечення за посадою начальника артилерії заступника командира бригади Військової частини НОМЕР_1 за період фактичного виконання обов`язків за цією посадою після видання наказу від 30 грудня 2025 року №374 та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Ухвалою суду від 18 березня 2026 року у справі відкрито провадження.

До суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просить доповнити позовну заяву такими пунктами:

4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати майору ОСОБА_1 при звільненні грошової допомоги для оздоровлення за 2026 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, а також одноразової грошової допомоги при звільненні відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №460 від 14 травня 2008 року, виходячи з розміру посадового окладу за штатною посадою начальника відділення об`єднаної вогневої підтримки, а не за вакантною посадою начальника артилерії заступника командира бригади військової частини НОМЕР_1 .

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату майору ОСОБА_1 різниці між фактично виплаченими та належними сумами при звільненні з урахуванням посадового окладу за вакантною посадою начальника артилерії заступника командира бригади військової частини НОМЕР_1 , а також усіх належних видів грошового забезпечення та виплат, передбачених законодавством.

Указує, що обставини, які стали підставою для збільшення позовних вимог, виникли лише 08 квітня 2026 року (наказ командира в/ч НОМЕР_1 №119 від 08 квітня 2026 року). Фактичний розрахунок при звільненні проведено відповідачем 23 квітня 2026 року, однак із застосуванням неправильного порядку визначення розміру грошового забезпечення, що призвело до його заниження, у зв`язку з чим позивач із таким розрахунком не погоджується.

Згідно приписів частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз змісту цієї норми дає підстави для висновку, що законодавець розмежовує такі процесуальні права позивача як право змінити предмет/підставу позову та право збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою. Збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві, адже збільшення позовних вимог характерно спорам майнового характеру, де предмету позову притаманний грошовий чи інший майновий еквівалент.

Тому, враховуючи, що заявлений до розгляду спір є спором немайнового характеру, подану позивачем заяву про збільшення позовних вимог необхідно розцінювати виключно як заяву про зміну позовних вимог, а саме зміну предмету та підстав позову (тобто заявлення додаткової позовної вимоги немайнового характеру).

Так, в цьому контексті суд зазначає, що предметом позову слід уважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення, тобто спосіб судового захисту (частини 1 - 3 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України). Вона опосередковується спірними правовідносинами - правом і обов`язком позивача і відповідача, відповідно.

Підстави же позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Повертаючись до аналізу приписів частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України суд доходить висновку, що законодавець у зазначеній нормі чітко визначив, що зміна може стосуватися лише предмета або підстави позову. При цьому, зміна позивачем одночасно як предмета так і підстави позову є недопустимою з огляду на те, що така зміна фактично свідчить про появу нового позову, а не про зміну того, що перебуває на розгляді у суді.

З матеріалів позовної заяви слідує, що на час звернення до суду з цим позовом та відкриття провадження у справі невірного обрахунку грошової допомоги для оздоровлення за 2026 рік, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток, а також одноразової грошової допомоги при звільненні не існувало і як наслідок публічно-правовий спір щодо правомірності такого обмеження був відсутній, що свідчить про те, що нові позовні вимоги виникли з підстав, які не існували на час звернення до суду з цим позовом.

Отже, позивач в цьому випадку доповнює свій позов не лише новим (додатковим) предметом, а й іншими (додатковими) обставинами, тобто іншими фактичними підставами.

З огляду на зазначене суд висновку, що подану позивачем заяву про зміну (доповнення) позовних вимог необхідно розцінювати як заяву, у якій позивач просить змінити як предмет (заявляє додаткові вимоги) так і підстави позову (вказує нові юридичні факти матеріально-правового характеру), що нормою частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається.

З урахуванням наведеного, у прийнятті до розгляду такої заяви позивача необхідно відмовити.

Керуючись статтями 47, 241-243, 248, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис