Справа № 520/24726/25
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 р. Справа № 520/24726/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" до Тернопільської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хозленд", з адміністративним позовом до Тернопільської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Тернопільскої митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000245/1 від 01.08.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення Тернопільскої митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів № UA403070/2025/000245/1 від 01.08.2025 року є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Через систему "Електронний суд" представником відповідача надіслано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № 55/HC від 14.01.2025, укладеного між компанією «JIANGMEN YEWIN TRADE COMPANY LTD» (Китай) та ТОВ «ХОЗЛЕНД» (Україна) згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №YHM2025123 від 19.05.2025, позивачем на митну територію України ввезено товар. 29 липня 2025 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Руденко Р.Л., було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА № 25UA99U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «Посуд кухонний із нержавіючої сталі: - арт. HL-30151, Чайник зі свистком 1,5 л / 1.5L Whistling Kettle - 1608 шт.; - арт. HL-30201, Чайник зі свистком 2 л / 2.0L Whistling Kettle - 1608 шт.; - арт. HL-30305, Чайник зі свистком 3 л / 3.0L Whistling Kettle - 1200 шт.; - арт. HL-3020S, Каструля 2 л / 2.0L Casserole - 696 шт.; - арт. HL-3030S, Каструля 3 л/ 3.0L Casserole - 798 шт.; - арт. HL-3040S, Каструля 4 л/ 4.0L Casserole - 798 шт.; - арт. HL-3050S, Каструля 5 л/ 5.0L Casserole - 798 шт.; - арт. HL-3060S, Каструля 6,5 л/ 6.5L Casserole - 800 шт.; - арт. HL-3070S, Ківш 2 л/ 2.0L Saucepan - 696 шт..». До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД до митного оформлення були подані відповідні документи згідно переліку в МД. Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» було згенеровано форми митного контролю: « 105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення»; « 106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів»; « 202-1 Проведення часткового огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення»; « 911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей».

Під час здійснення митного контролю за МД № 25UA99U2 від 29.07.2025 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

1. в договорі про перевезення від 01.05.2022 № KL-623/22 експедитором зазначено ТОВ «Керріленд Логістик», а відповідно до залізничної накладної від 18.07.2025 № перевізник PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. Інформація, яка б підтверджувала причетність PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім залізничної накладної відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори ТОВ «Керріленд Логістик ЛТД та PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.;

2. Відповідно до п. 2 договору про перевезення №KL-623/22 від 01.05.2022 Виконавець зобов`язується надати усі документи, що стосуються перевезення товару, проте до митного оформлення не подано Заявку на перевезення;

3. Відповідно до п. 5.25 договору про перевезення №KL-623/22 від 01.05.2022: «За порушення термінів розрахунків, понад зазначені в п.4.3 цього Договору, або термінів, додатково погоджених Сторонами в транспортному замовленні на конкретну перевезення, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу», проте підтверджуючих документів про оплату надання послуг чи відсутність нарахування пені до митного оформлення не надано. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України;

4. Не подано митну декларацію країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості товару;

5. Коносамент від 25.05.2025№ QN25050127 жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки, що викликає сумнів щодо достовірності декларування транспортних витрат та не включення всіх складових частин митної вартості.

Таким чином, вказані вище фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Також, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою.

У зв`язку з чим за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000245/1 від 01.08.2025, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Через систему "Електронний суд" позивачем подано відповідь на відзив, в якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, зазначивши, що відзив на позовну заяву не містить прямих заперечень та контраргументів на наведені обґрунтування позивача, Відповідач викладає аналогічні обставини справи та не спростовує перелік поданих позивачем документів проте у сторін є різний погляд на оцінку доказів у справі. Свої доводи та обґрунтування позивач виклав у позовній заяві та після аналізу заперечень та доказів відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що між JINXIU DRYGOODS CO.LTD, JINHUA (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (покупець) укладено контракт № 55/HC від 14.01.2025.

На виконання зовнішньоекономічного контракту № 55/HC від 14.01.2025, укладеного між компанією «JIANGMEN YEWIN TRADE COMPANY LTD» (Китай) та ТОВ «ХОЗЛЕНД» (Україна) згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) №YHM2025123 від 19.05.2025, Позивачем на митну територію України ввезено товар.

29 липня 2025 року уповноваженою особою Позивача, агентом з митного оформлення Руденко Р.Л., було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА № 25UA99U2, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: «Посуд кухонний із нержавіючої сталі: - арт. HL-30151, Чайник зі свистком 1,5 л / 1.5L Whistling Kettle - 1608 шт.; - арт. HL-30201, Чайник зі свистком 2 л / 2.0L Whistling Kettle - 1608 шт.; - арт. HL-30305, Чайник зі свистком 3 л / 3.0L Whistling Kettle - 1200 шт.; - арт. HL-3020S, Каструля 2 л / 2.0L Casserole - 696 шт.; - арт. HL-3030S, Каструля 3 л/ 3.0L Casserole - 798 шт.; - арт. HL-3040S, Каструля 4 л/ 4.0L Casserole - 798 шт.; - арт. HL-3050S, Каструля 5 л/ 5.0L Casserole - 798 шт.; - арт. HL-3060S, Каструля 6,5 л/ 6.5L Casserole - 800 шт.; - арт. HL-3070S, Ківш 2 л/ 2.0L Saucepan - 696 шт..».

До митної декларації № 25UA99U2 від 29 липня 2025 року, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- cертифікат якості (Certificate of quality) № б/н від 19.05.2025;

- пакувальний лист № б/н від 19.05.2025; - рахунок-фактура (інвойс) № YHM2025123 від 19.05.2025;

- домашній коносамент (House bill of lading) №QN25050127 від 25.05.2025;

- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № від 18.07.2025;

- сертифікат про походження товару № 25С623000655/06629 від 13.06.2025;

- статус особи, яка подає митну декларацію№2;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 07.07.2025;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №CLL411/25 від 08.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №CLL20955 від 28.07.2025;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 55/HC від 14.01.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №1. Специфікація № 1 від 14.05.2025;

- договір про надання послуг митного брокера № БР-175 від 23.09.2019;

- договір (контракт) про перевезення № KL-623/22 від 01.05.2022.

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (надалі АСМО «Інспектор») було згенеровано форми митного контролю:

« 105-2 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів підрозділом митного оформлення»;

« 106-2 Витребування документів, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товарів»;

« 202-1 Проведення часткового огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення»;

« 911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей».

Також, АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1)Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ.

Перелік індикаторів ризику. Індикатор 3.3.2 Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Опис такий, що не дозволяє класифікувати товар за заявленим кодом та/або однозначно ідентифікувати товар, його походження, характеристики, в т.ч. ті, що впливають на вартість товару».

Митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом та направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів від 31.07.2025 (протокол обробки №11911287) наступного змісту:

«Згідно ст.21 МК України розпочинається процедура консультації. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено розбіжності, а саме: в договорі про перевезення від 01.05.2022 № KL-623/22 експедитором зазначено ТОВ «Керріленд Логістик», а відповідно до залізничної накладної від 18.07.2025 № перевізник PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. Інформація, яка б підтверджувала причетність PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім залізничної накладної відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори ТОВ «Керріленд Логістик ЛТД та PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.

До митного оформлення поданий коносамент від 25.05.2025 №QN25050127 а платіжне доручення про попередню оплату від 07.07.2025 № 18, що суперечать умовам доповнення до контракту про проведення оплати.

Відповідно до п. 2 договору про перевезення №KL-623/22 від 01.05.2022 Виконавець зобов`язується надати усі документи, що стосуються перевезення товару, проте до митного оформлення не подано Заявку на перевезення.

Відповідно до п. 5.25 договору про перевезення №KL-623/22 від 01.05.2022: «За порушення термінів розрахунків, понад зазначені в п.4.3 цього Договору, або термінів, додатково погоджених Сторонами в транспортному замовленні на конкретну перевезення, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу», проте підтверджуючих документів про оплату надання послуг чи відсутність нарахування пені до митного оформлення не надано.

Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України.

Відповідно до пункту 3.3 контракту №55/HC від 14.01.2025: «При відвантаженні товару Покупцеві надається наступний пакет документів на відвантаження: коносамент, прайс-лист завірений печаткою підприємства, пакувальний лист, рахунок-фактура із зазначенням суми поставки та кількості вантажу, сертифікат походження, сертифікат якості. Однак прайс-лист до митного оформлення не подано.

У зв`язку з тим, що виявлені розбіжності, прошу відповідно до ч. 2 ст 53 МКУ надати документи:

- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

- каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару. Відповідно до ч.6 ст,53 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи».

На вказаний запит митного органу, листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" від 31.07.2025 вих. №449-1 повідомлено, що разом з ЕМД для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення було надано: декларацію митної вартості від 29.07.2025р.; рахунок-фактура (інвойс) № УНМ2025123 від 19.05.2025р.; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № СLL411 /25 від 08.07.2025 р.; банківський платіжний документ, що стосується товару № 18 від 07.07.2025 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № СLL20955 від 28.07.2025р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 55/НС від 14.01.2025р.; додаток №1. Специфікація № 1 від 14.05.2025 р.

Додатково надано прайс лист №б/н від 19.05.2025 р. та зазначено що надані документи до митного оформлення містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Згідно до ч.7 ст.54 МКУ на митний орган покладається обов`язок аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі не вірно визначено митну вартість товарів, інакше митна вартість вважається визнаною автоматично. У разі відмови у застосуванні першого методу митної оцінки прошу відповідно до ч.б ст. 55 МКУ провести консультацію у письмовому вигляді та надати інформацію наявну у митного органу щодо ідентичних та аналогічних товарів: найменування товару, його характеристики; країна походження; умови поставки; період ввезення; кількість; метод визначення митної вартості, за яким здійснено митне оформлення.

Декларант повідомив, що інші додаткові документи надаватися не будуть та просив завершити митне оформлення в строк, передбачений ч. 1 ст. 255 МКУ до завершення 10-денного строку.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000245/1 від 01.08.2025, у графі 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з МД від 30.06.2025 25UA100Q60518642U9 на рівні 3.8727 дол. CША/кг, Країна виробництва CN», умови поставки CPT.

Митницею також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403070/2025/000400.

Через винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів, Декларант подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД №25UA40U.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті електронної митної декларації, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В постанові від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховний суд також дійшов висновку, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Слід зазначити, що наявність таких обставин має бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

До митної декларації № 25UA99U2 від 29 липня 2025 року, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:

- cертифікат якості (Certificate of quality) № б/н від 19.05.2025;

- пакувальний лист № б/н від 19.05.2025;

- рахунок-фактура (інвойс) № YHM2025123 від 19.05.2025;

- домашній коносамент (House bill of lading) №QN25050127 від 25.05.2025;

- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № від 18.07.2025;

- сертифікат про походження товару № 25С623000655/06629 від 13.06.2025;

- статус особи, яка подає митну декларацію №2;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №18 від 07.07.2025;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №CLL411/25 від 08.07.2025;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №CLL20955 від 28.07.2025;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 55/HC від 14.01.2025;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №1. Специфікація № 1 від 14.05.2025;

- договір про надання послуг митного брокера № БР-175 від 23.09.2019;

- договір (контракт) про перевезення № KL-623/22 від 01.05.2022.

Разом з тим, на запит митного органу від 31.07.2025 представником позивача також було надано додаткові документи та повідомлено про надання всіх підтверджуючих митну вартість товару документів разом з ЕМД № 25UA99U2 від 29 липня 2025 року.

Декларант повідомив, що інші додаткові документи надаватися не будуть та просив завершити митне оформлення в строк, передбачений ч. 1 ст. 255 МКУ до завершення 10-денного строку.

Суд звертає увагу, що надання позивачем додаткових документів повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товарів. Адже з положень пункту 2 частини 6 статті 54, частини 2 статті 256 Митного кодексу України слідує, що виконання вимог органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів. Митним органом мають аналізуватись лише ті документи та відомості в них, що дійсно мають вплив на формування митної вартості товарів.

Правомірність такого підходу неодноразово оцінювалася судами, зокрема Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі №804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

При цьому, факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд звертає увагу, що з наданих як до митниці, так і до суду документів встановлено, що на підтвердження митної вартості містяться всі складові для підтвердження митної вартості.

Обґрунтування коригування митної вартості товарів не наданням на запит митниці документів є безпідставним, що також підтверджено у постанові ВС від 18.07.2024 року у справі № 620/3264/18: Колегія суддів звертає увагу, що надіслання запиту про витребування додаткових документів саме по собі не має наслідком коригування митної вартості, тоді як підставою для такого коригування є оцінка митним органів у сукупності документів, що були подані під час митного оформлення як на стадії подання митної декларації, так і на запит митного органу.

При цьому хоча і частиною третьою статті 53 Митного кодексу України визначено обов`язок декларанта подати додаткові документи, саме лише невиконання зазначеного обов`язку не призведе автоматично до коригування митної вартості товару. Так, декларант може продовжити митне оформлення на підставі наявних документів, повідомивши про небажання надавати додаткові документи чи про неможливість їх подання у зв`язку з відсутністю, недоцільністю надання додаткових документів тощо. Зі свого боку, у подальшому, навіть якщо додаткові документи не будуть подані, митний орган може визнати заявлену митну вартість та не ухвалювати рішення про коригування митної вартості.

Тому, фактично запит про надання додаткових документів є лише пропозицією надати додаткові документи та більш ґрунтовно підтвердити заявлену митну вартість, тоді як жодних наслідків, на відміну від рішення про коригування митної вартості, для декларанта такий запит не становить.

Отже, з огляду на те, що процедура витребування додаткових документів є стадією контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, запит митного органу про надання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України не має самостійних правових наслідків, а є частиною процедури контролю.

В спірному рішенні про коригування митної вартості товару, а також у відзиві на позов митним органом зазначено, що під час здійснення митного контролю за МД № 25UA99U2 від 29.07.2025 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

1. в договорі про перевезення від 01.05.2022 № KL-623/22 експедитором зазначено ТОВ «Керріленд Логістик», а відповідно до залізничної накладної № перевізник PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. Інформація, яка б підтверджувала причетність PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. до перевезення вантажу залізничним транспортом окрім залізничної накладної відсутня, а саме відсутні рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори ТОВ «Керріленд Логістик ЛТД та PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o.;

2. Відповідно до п. 2 договору про перевезення №KL-623/22 від 01.05.2022 Виконавець зобов`язується надати усі документи, що стосуються перевезення товару, проте до митного оформлення не подано Заявку на перевезення;

3. Відповідно до п. 5.25 договору про перевезення №KL-623/22 від 01.05.2022: «За порушення термінів розрахунків, понад зазначені в п.4.3 цього Договору, або термінів, додатково погоджених Сторонами в транспортному замовленні на конкретну перевезення, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу», проте підтверджуючих документів про оплату надання послуг чи відсутність нарахування пені до митного оформлення не надано. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України;

4. Не подано митну декларацію країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей щодо умов поставки та вартості товару, які впливають на формування митної вартості товару;

5. Коносамент від 25.05.2025№ QN25050127 жодним чином не завірений, відсутні будь-які підписи, штампи, печатки, що викликає сумнів щодо достовірності декларування транспортних витрат та не включення всіх складових частин митної вартості.

Щодо першого пункту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», експедитор це - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Платою експедитору вважаються кошти, що сплачені клієнтом за належне виконання договору транспортного експедирування.

При цьому, відповідно до ст. 4 наведеного закону, експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати від свого імені та в інтересах клієнта договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо.

Судом встановлено, що між ТОВ "КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТІК" (Виконавець) та ТОВ "ХОЗЛЕНД" (Замовник) підписано договір № К-623/22 від 01.05.2022 на транспортно - експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів.

Згідно з п.4.1 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.05.2022 №К-623/22, вартість послуг Виконавця узгоджується Сторонами у Заявці. Послуги Виконавця, а також витрати та інші платежі, здійснені Виконавцем в інтересах Замовника, узгоджені з ним, і пов`язані з виконання цього Договору, сплачуються Замовником шляхом безготівкового переказу на розрахунковий рахунок Виконавця в національній валюті (гривні) в розмірі, яка визначається в еквіваленті іноземної валюти та за курсом, визначеній в Заявці, в іноземній валюті, узгодженій в Заявці, на підставі виставленого Виконавцем рахунку.

ТОВ "КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТІК" (Постачальник) виставлено ТОВ "ХОЗЛЕНД" (Отримувач) рахунок №CLL411/25 від 08.07.2025 на загальну суму 142 617,30 грн. за наступні послуги:

1. Відшкодування витрат на морський фрахт п.Янтянь - п.Гданськ на користь лінійного агента 55 381,69 грн.;

2. Відшкодування витрат на навантажно - розвантажувальні роботи за межами території України 12 410,65 грн.;

3. Відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом п.Гданськ - м/п Мостиська 29 869,70 грн.;

4. Відшкодування витрат на міжнародне транспортно-експедиторське обслуговування вантажу за маршрутом м/п Мостиська - м.Тернопіль 29 869,70 грн.;

5. Відшкодування витрат на автоперевезення м.Тернопіль (термінал) - м.Тернопіль (склад). Експедиторська винагорода 15 085,56 грн.

Судом встановлено, що в залізничній накладній № вказана наступна інформація: Відправник PKP CARGO CONNECT Sp.z.o.o. (Варшава); Отримувач (рос.) ТОВ "Западный контейнерный терминал", Тернопольская область, Тернополь; найменування вантажу: вироби столові; документи, прикладені Відправником, зокрема, рахунок-фактура (інвойс) № YHM2025123 від 19.05.2025, митні документи, Специфікація товару.

Суд звертає увагу, що в рахунку-фактурі (інвойс) № YHM2025123 від 19.05.2025, на яку міститься посилання у вищевказаній залізничній накладній, вказано, що Продавцем товару є JINXIU DRYGOODS CO.LTD, JINHUA (Постачальник за контрактом № 55/HC від 14.01.2025, укладеним з ТОВ "Хозленд"), Покупцем товару є ТОВ "Хозленд" (вул. Морозова, буд. 13, м. Харків), перелік товару та його загальна вартість в дол.США, контейнер TGBU8926689.

В довідці про транспортні витрати від 28.07.2025, складеній ТОВ "КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТІК", зазначено, що вартість транспортно - експедиторських послуг з перевезення вантажу в контейнері TGBU8926689 за коносаментом №QN25050127 від 25.05.2025 становить 97662,04 грн.. Вантаж не був застрахований.

Отже, на підтвердження транспортно-експедиційних витрат по перевезенню товару до кордону України, позивачем були надані до митниці належні документи, оформлені експедитором ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИК», а саме: договір на транспортно - експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг та довідка про транспортні витрати, оскільки розрахунки за перевезення товару здійснювалися ТОВ «ХОЗЛЕНД» саме з експедитором ТОВ «КЕРРІЛЕНД ЛОГІСТИК», а не з кінцевими надавачами послуг.

Проте, ці документи митним органом не було взято до уваги.

Суд звертає увагу, що за договором на транспортно - експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів експедитор не тільки виконує, а може організовувати виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування, загальна вартість яких визначається в рахунку.

При цьому, не можна вважати «розбіжністю в документах» зазначення різних транспортних компаній в різних проміжних транспортних документах, оскільки розрахунки за транспортні послуги здійснювались позивачем зі своїм контрагентом (експедитором), з яким безспосередньо укладено договір № К-623/22 від 01.05.2022 на транспортно - експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів.

Розбіжності в найменуваннях перевізників у накладних та коносаменті самі по собі не спростовують достовірність поданих документів та не свідчать про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Закон прямо передбачає право експедитора залучати третіх осіб до організації перевезення.

Таким чином, надані декларантом документи містять усі необхідні відомості, що підтверджують суму транспортних витрат та зв`язок цих витрат з переміщенням товару до митної території України. Зазначені документи не містять розбіжностей та дають можливість точно визначити складову митної вартості за першим методом - за ціною договору.

Отже, твердження митного органу в цій частині є спростованими.

Також, в спірному рішенні зазначено, що декларантом не надана митна декларація країни відправлення.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення.

Тобто, копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, а може лише додатково надаватися Відповідачу виключно у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 МК України за її наявності.

Крім того, суд звертає увагу, що експортні декларації є додатковими документами у розумінні ч.3 ст. 53 МК України, то навіть їх не надання (хоча у нашому випадку декларація на підтвердження факту експорту товарів все одно надалася), не є підставою для невизнання визначеної декларантом митної вартості, адже ч. 2 статті 53 МК України такі документи не віднесені до обов`язкових для подання й, до того ж, не впливають на митну вартість як таку та не містять відомостей, необхідних для перевірки митної декларації (постанова ВС від 09.04.2021 року у справі № 804/5143/16).

У постанові від 20 вересня 2023 року у справі №815/6805/17 (касаційне провадження № К/9901/53456/18 ) Верховний Суд зробив наступний висновок: Крім того, перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як експортна декларація країни відправлення. Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів. Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що твердження відповідача щодо неможливості перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товар у зв`язку з ненаданням перекладу митної декларації країни відправлення, є такими, що не ґрунтуються на законодавстві та спростовується наданими позивачем документами.

В спірному рішенні також зазначено, що при визначенні митної вартості товару використовувався резервний метод. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару згідно з МД від 30.06.2025 25UA100Q60518642U9 на рівні 3.8727 дол. CША/кг, Країна виробництва CN», умови поставки CPT.

Суд звертає увагу, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаних в рішеннях не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

При цьому, посилання у рішеннях лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування Відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.

У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Поряд із тим, текст спірних рішень про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту, за висновком суду першої інстанції, не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій як на джерела цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2022 року у справі №520/11061/2020.

Таким чином, використані позивачем відомості повністю підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні та/або всі складові митної вартості, необхідні для її обчислення, присутні, а інформація в ЄАІС не свідчить та не може свідчити про заниження митної вартості товарів позивачем, що є підставою для відхилення аргументів Відповідача і в цій частині

Суд також не приймає до уваги посилання представника митного органу у відзиві на позов на те, що "під час здійснення митного контролю спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару, оскільки таке посилання міститься лише у запитах на надання додаткових документів та у відзиві на адміністративний позов, при цьому цього не було покладено в основу спірних рішень.

Крім того, суд зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

Крім того, в постанові від 09.02.2022 року у справі № 520/12621/2020 Верховний Суд дійшов висновку, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Проте, відповідачем не визначено встановлених під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товару.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі № 804/1755/17.

Відповідно, застосування митним органом другорядних методів - за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Таким чином, надані позивачем до суду так і відповідачу, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів необґрунтовані та підлягають скасуванню в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що подання до митного оформлення нових митних декларацій жодним чином не перешкоджає, не відміняє та не виключає права позивача на оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті ЕМД, прийнятих за первинно поданими митними деклараціями, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 18.05.2022 року у справі № 520/3246/2020, від 03.11.2022 року у справі №П/811/1614/16.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд".

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" (вул. Морозова, буд. 13, м. Харків, 61036, ) до Тернопільської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Текстильна, буд. 38, м. Тернопіль, 46400, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільскої митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA403070/2025/000245/1 від 01.08.2025 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозленд" () судові витрати в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.