Справа № 240/15067/26
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/15067/26

категорія 109040000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

15.04.2026 до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати протиправним рішення №80029622 від 23.07.2025 про відмову у проведенні реєстраційних дій ОСОБА_1 , яке видане державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області - Гербедою Віталієм Юрійовичем;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеду Віталія Юрійовича здійснити державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (старий номер 51), згідно зі Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.1995, виданим Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради народних депутатів, внести дані до розділу електронного реєстру прав власності на нерухоме майно та видати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду окремої заяви відповідно до вимог частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску строку на звернення до суду із даним позовом та доказами поважності причин його пропуску.

23.04.2026 позивачем на виконання вимог вказаної ухвали надіслано заяву разом із клопотанням про поновлення строку звернення до суду з цим позовом вх. №29641/26. В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач вказує, що після отримання оскаржуваної відмови він 26.09.2025 звернувся до Богунського районного суду міста Житомира із позовною заявою до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області (справа №295/13534/25).

29.09.2025 у справі №295/13534/25 прийнята ухвала про направлення позовної заяви за підсудністю до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

07.11.2025 Олександрівським районним судом міста Запоріжжя прийняте рішення про повернення позовної заяви позивачу.

Проте позивач зауважує, що жодної ухвали або іншого процесуального документа у справі №295/13534/25 він не отримував ні від Богунського районного суду міста Житомира, ні від Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

Про рішення Олександрівського районного суду міста Запоріжжя позивач дізнався лише на початку квітня 2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Після звернення за правничою допомогою та 15.04.2026 подав позовну заяву до Житомирського окружного адміністративного суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви та доводи заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує правомірність рішення від 23.07.2025 №80029622 про відмову у проведенні реєстраційних дій ОСОБА_1 , яке видане державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області Гербедою Віталієм Юрійовичем.

Позивач посилається на те, що оскаржив протиправне на його думку рішення без зволікань до Богунського районного суду міста Житомира шляхом подачі позовної заяви до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області (справа №295/135/34). Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.09.2025 у справі №295/13534/25 направлено справу за підсудністю до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

07.11.2025 Олександрівським районним судом міста Запоріжжя прийняте рішення про повернення позовної заяви позивачу.

Проте позивач вказує, що жодних процесуальних документів за результатами розгляду його позовної заяви у справі №295/13534/25 від обох судів не отримував.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

При цьому, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом.

Наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли його можливості звернутися до суду у строки, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України. Тривала пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду зазначив, що триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, позивач не обґрунтовує тривалу пасивну поведінку щодо зацікавленості розгляду його позовної заяви у справі №295/13534/25, у тому числі після її передачі за підсудністю у вересні 2025 року. Позивач почав вчиняти відповідні дії лише у квітні 2026 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду із позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. При цьому, нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Позивач не надав належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навів поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Отже, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються неповажними, а тому заява позивача від 23.04.2026 задоволенню не підлягає.

Окремо слід зазначити про те, що зі спливом тривалого часу обставини щодо реєстрації нерухомого майна могли змінитися, а позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до державного реєстратора із заявою з питань здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме: житлового будинку за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Миколаївка, вул. Набережна, 35 (старий номер 51), на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.03.1995, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради народних депутатів, внесення даних до розділу електронного реєстру прав власності на нерухоме майно та видачі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У разі відмови у проведенні державної реєстрації позивач матиме право звернутися до суду та оскаржити рішення державного реєстратора.

Отже, повернення позовної заяви не перешкоджає позивачу захистити своє право шляхом звернення до державного реєстратора.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані у заяві позивача від 23.04.2026 вх. №29641/26.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди Віталія Юрійовича про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Гурін