Справа № 260/427/26
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 травня 2026 року м. Ужгород № 260/427/26
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" до Закарпатська митниця про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації, -
28 січня 2026 року ТзОВ "ЮМАКС ХАБ" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Закарпатської митниці, яким просить суд:
- Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці Держмитслужби: №UA305000/2025/000069/2 від 10.10.2025; №UA305000/2025/000070/2 від 10.10.2025.
- Визнати протиправним та скасувати картки відмови Закарпатської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: - №UA305130/2025/000284 від 10.10.2025; №UA305130/2025/000285 від 10.10.2025.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2026 року вирішено:

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" до Закарпатська митниця про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови в прийнятті митної декларації - задовольнити повністю.

- Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці Держмитслужби: - № UA305000/2025/000069/2 від 10.10.2025; - №UA305000/2025/000070/2 від 10.10.2025.

- Визнати протиправним та скасувати картки відмови Закарпатської митниці Держмитслужби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: - №UA305130/2025/000284 від 10.10.2025; - №UA305130/2025/000285 від 10.10.2025.

28 квітня 2026 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким просить суд:

- ухвалити додаткове рішення у справі № 260/427/26 про стягнення з Закарпатської митниці судових витрат у розмірі 44 647,66 грн., в тому числі 5 206,66 грн. судового збору, 9 441,00 грн. витрат, пов`язаних з перекладом документів, 30 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

05 травня 2026 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання, у якому останній просив:

- Прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи дане Клопотання

про зменшення розміру витрат на судові витрати.

- Зменшити розмір судових витрат у справі №260/427/26.

Клопотання обгрунтовані тим, що витрати на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн., не відповідають критерію реальності та співмірності, оскільки представником позивача жодним чином не доведено, що така сума відповідає дійсним затратам адвоката при здійсненні юридичних послуг у даній справі.

Так, в матеріалах справи міститься Договір №07/01/2026-1-ПД про надання правничої допомоги від 07.01.2026 року та Додаток 4 до Договору від 07.01.2026 року, згідно якого зазначено, що гонорар адвоката на надання правничої допомоги складає - 30000 грн. у суді першої інстанції, незалежно від кількості судових засідань. Однак, зазначений у Додатку до Договору про надання правничої допомоги від 07.01.2026 року фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу та на підставі якого можливо встановити їх співмірність, обґрунтованість, а також необхідність.

Щодо витрат на проведення перекладу у розмірі 9441,00 грн., то такі є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами. До матеріалів позовної заяви додані документи щодо яких здійснено переклад з англійської та польської мови на українську мову перекладачем Ковбасенко Ельвірою Олександрівною нотаріально засвідченний приватним нотаріусом Кучеренко Ольгою Леонідівною. Вищевказані документи місять наявний відтиск печатки саме вищевказаного приватного нотаріуса.

Водночас, представником позивача додано до матеріалів справи Рахунок на оплату від 20.11.2025 року №235, згідно яким виконавцем яким здійснено переклад документів зазначено ТОВ «Профітранс-ЮА». Також, у акті здачі-прийняття робіт від 25.11.2025 року № ОУ-2013, який подоно до позовної заяви, також зазначений виконавець за переклад є ТОВ «Профітранс-ЮА». Тому є сумнів хто все ж таки здійснив переклад і чи дійсно були понесені витрати на його здійснення. Також звертає увагу, що ані вищевказаний Рахунок на оплату, ані Акт надання послуг не містять посилання на те, які саме документи підлягали перекладу, а тому неможливо встановити чи взагалі вищевказаний переклад відноситься до предмету розгляду в даній справі.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, судом враховано наступне.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл витрати на правничу допомогу представником позивача надано суду:

- договір №07/01/2026-1-ПД про надання правової допомоги від 07.01.2026 року;

- додаток 4 до « договору про надання правової допомоги №07/01/2026-1-ПД від 07.01.2026 року» від 07.01.2026 року.

За приписами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд вважає, що заявлений до відшкодування їх розмір (30 000,00 грн) є надмірним.

На думку суду, аналіз фактичних обставин справи, збір доказів та узгодження правової позиції не має безпосереднього впливу на результат та входить до процесу складання позовної заяви. Тому, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне зменшити витрати на правничу допомогу до 15000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню.

Щодо витрат пов`язаних із здійсненням перекладу в розмірі 9441,00 грн., то суд зазначає наступне.

Пунктом 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації №814 від 20.08.2019 передбачено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Усі документи суду складаються державною мовою. У випадках, передбачених міжнародним договором України, суд складає процесуальний документ мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України, або додає до нього завірений відповідно до законодавства України переклад на таку мову. Іноземною мовою можуть складатися документи суду, які адресуються безпосередньо міжнародній або іноземній організації, підприємству, установі, посадовій особі, іноземному громадянину.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На підтвердження факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи (на залучення перекладача), представник позивача надав суду такі докази:

-рахунок на оплату №235 від 10 листопада 2025 року в розмірі 9441,00 грн.;

- акт №ОУ-213 від 25.11.2025 року здачі-прийняття робіт (надання послуг);

-платіжна інструкція кредитового переказу коштів №316 від 25.11.2025 року.

Суд констатує, що до матеріалів позовної заяви додані документи щодо яких здійснено переклад з англійської та польської мови на українську мову перекладачем Ковбасенко Ельвірою Олександрівною, нотаріально засвідченний приватним нотаріусом Кучеренко Ольгою Леонідівною. Вищевказані документи місять наявний відтиск печатки саме вищевказаного приватного нотаріуса.

Водночас, представником позивача додано до матеріалів справи рахунок на оплату від 20.11.2025 року №235, згідно яким виконавцем яким здійснено переклад документів зазначено - ТОВ «Профітранс-ЮА».

Також, у акті здачі-прийняття робіт від 25.11.2025 року №ОУ-2013, який подано до позовної заяви, також зазначено, що виконавцем за переклад є саме - ТОВ «Профітранс-ЮА».

Також суд звертає увагу, що ані вищевказаний рахунок на оплату, ані акт надання послуг не містять посилання на те, які саме документи підлягали перекладу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не було підтверджено належними та допустимими доказами понесення витрати на проведення перекладу у розмірі 9441,00 грн., а тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із залученням перекладача в сумі 9441,00 грн, не має.

Щодо витрат пов`язаних з сплатою судового збору, то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 частин 1 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до статті 4 частини 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за наслідками дослідження матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що ухвалюючи рішення від 17 квітня 2026 року судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат у розмірі 5206,66,20 грн.

Судом також встановлено, що позивачем відповідно до платіжної інструкції від 27.01.2026 року №9095-8299-1331-2548, при зверненні до Закарпатського окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір в сумі 5206,66 грн.

Відповідно до статті 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як зазначалося вище при ухваленні рішення від 17 квітня 2026 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат щодо сплаченого судового збору в розмірі 5206,66 грн.

Оскільки рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду задоволено позов, то у відповідності до вимог статті 139 КАС України, понесені заявником за подання позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, суд вважає, що понесені заявником у даній справі судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та здійсненням перекладу - задовольнити частково.

2. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, ).

3. Стягнути з Закарпатської митниці Державної митної служби України (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., 88000, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМАКС ХАБ" (вул. Костянтинівська, буд. 32, оф. 4, м. Київ, 04071, ) судовий збір в розмірі 5206, 66 грн.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адмінсуду протягом тридцяти днів.

Суддя З.Б.Плеханова