Справа № 640/19423/22
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року справа №640/19423/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (далі відповідач), за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (далі відповідач), за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження №181дп-22 від 19.10.2022 про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури Прокопенка А.С.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав порушення процедури здійснення дисциплінарного провадження, відсутності у його діях ознак вчинення дисциплінарного проступку.

Позивач вважає, що його дії не мали характеру грубого порушення та, відповідно, до нього було протиправно застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем подано до суду 17.11.2022 заяву про уточнення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначив, що наказом Генерального прокурора №34дк від 08.11.2022 його звільнено з займаної посади. Підставою для такого звільнення стало рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 19.10.2022 №181дп-22. За таких обставин, позивач, окрім первинних позовних вимог, просить також визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №34дк від 08.11.2022, яким звільнено прокурора відділу першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, Харківської обласної прокуратури ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6 часини першої статті 43 Закону України "Про прокуратуру").

Третьою особою подано до Окружного адміністративного суду міста Києва 30.11.2022 пояснення, у яких зазначив, що позовні вимоги є безпідставним, необґрунтованим та не підлягають задоволенню. Представник Офісу Генерального прокурора зазначив, що на підставі надходження скарги щодо факту порушення Правил дорожнього руху працівниками патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області здійснено виїзд на місце події та встановлено причетність до дорожньо-транспортної пригоди позивача, який порушив правила паркування та допустив зіткнення з іншим автомобілем. Поведінка ОСОБА_1 під час складання постанови працівниками патрульної поліції та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, негативно вплинула на імідж органів Харківської обласної прокуратури та зашкодила авторитету реформованих органів прокуратури України в цілому. За результатами проведення службового розслідування підтвердились відомості, які стали підставою для призначення, відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження установлено, що дії позивача не відповідають загальноприйнятим нормам поведінки, дискредитують звання прокурора та шкодять авторитету органів прокуратури. З огляду на зазначене, представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позову.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022 ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Водночас, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 16.10.2025 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Офіс Генерального прокурора (далі відповідач 2).

Представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку підтверджено відомостями, які містяться у дисциплінарній скарзі та зібраними у ході проведеної перевірки матеріалами. ОСОБА_1 грубо порушив вимоги професійної етики та поведінки прокурора, вчинив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури та підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності на підставі п.п. 5, 6 ч.1 ст.43 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідач 2 зазначив, що грубий характер дисциплінарного правопорушення прокурора ОСОБА_2 є очевидним, оскільки недотримання ним правил прокурорської етики та поведінки не може бути виправдано жодними обставинами, є несумісним із подальшим зайняттям ним будь-якої посади в органах прокуратури.

Відповідач 2 пояснив, що Генеральний прокурор не здійснює дослідження оцінювання обставин, які слугували підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення, а в межах своєї компетенції лише видає наказ на підставі рішення дисциплінарного органу. З огляду на викладене, відповідач 2 вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення і наказу не підлягають задоволенню.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій виклав свої пояснення щодо наведених відповідачем 2 заперечень, які вважає безпідставними та зазначив, що факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не було, відповідно підстави для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння були відсутні. Вказана подія відбулась у вихідний день, коли він не перебував на службі, про факт роботи в органах прокуратури під час події ним нікому не повідомлялось. Також, позивач вказав, що у справі про адміністративне правопорушення судом винесено постанову про закриття провадження у справі стосовно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме у зв`язку з відсутністю факту керування транспортним засобом.

Позивач вважає, що службове розслідування проведено однобічно, без з`ясування усіх обставин, твердження відповідача щодо підриву авторитету органів прокуратури внаслідок недотримання ним правил прокурорської етики є суб`єктивним, неспроможним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки застосоване до дисциплінарне стягнення є непропорційним встановленим за результатами службового розслідування обставинам.

Представником відповідача 1 подано пояснення, у яких виклав свої доводи та аргументи з приводу позову, вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідачем 1 повідомлено суд, що з 16.03.2023 Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження () перейменовано на Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів () (далі - відповідач 1, Комісія).

Позивач у судовому засіданні підтримав позов, просив суд позовні вимоги, з урахуванням їх уточнення, задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів проти позовних вимог заперечували та просили відмовити у задоволенні позову.

Суд за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами і доказами.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 працює в органах прокуратури з листопада 2005 року, з жовтня 2020 року обіймає посаду прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури.

До Комісії 07 лютого 2022 року надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури Лимаря В.Л. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_1 , яку зареєстровано за № 147дс-22.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у скарзі зазначено пункти 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Автоматизованою системою дисциплінарну скаргу розподілено члену Комісії ОСОБА_3 , яким 09 лютого 2022 року прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-147дс-60дп-22 стосовно прокурора ОСОБА_1

14 лютого 2022 року до Комісії надійшла дисциплінарна скарга заступника керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Калюжного Д.О. про вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, яку зареєстровано за № 157дс-22.

Вказану дисциплінарну скаргу розподілено члену Комісії ОСОБА_3 , яким 16 лютого 2022 року прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-157дс-71дп-22 стосовно прокурора ОСОБА_1 .

Рішенням Комісії від 11 травня 2022 року № 44дп-22 об`єднано дисциплінарні провадження № 07/3/2-147дс-60дп-22 та № 07/3/2-157дс-71дп-22 стосовно прокурора ОСОБА_1 в одне дисциплінарне провадження, якому присвоєно № 07/3/2-147дс-60дп-22.

Згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу між членами Комісії від 13 травня 2022 року проведення перевірки визначено за членом Комісії ОСОБА_4 .

За результатами проведеної у дисциплінарному провадженні перевірки членом Комісії ОСОБА_4 12 серпня 2022 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку у діях прокурора ОСОБА_1 .

Внаслідок розгляду матеріалів службового розслідування Комісією зроблено висновок, що своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги частини третьої, пункту 4 частини четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру», Присяги прокурора, статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, тобто вчинив дисциплінарний проступок передбачений пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, а саме: вчинення дій, порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

19 жовтня 2022 року Відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження прийнято рішення №181дп-22, яким вирішено притягнути прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

На підставі рішення Комісії від 19 жовтня 2022 року №181дп-22, керуючись пунктом 4 частини першої, частиною другою статті 9, пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про прокуратуру», Генеральним прокурором видано наказ від 08 листопада 2022 року №34дк, яким звільнено прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6, частини першої статті 43 Закону України «Про Прокуратуру»).

Вважаючи, що у відповідачів не було правових підстав для притягнення позивача до відповідальності, останній звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і діяльність прокуратури.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі по тексту в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Частиною третьою статті 19 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.

У частині першій статті 36 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що особа, призначена на посаду прокурора, набуває повноважень прокурора після складення Присяги прокурора такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я, по батькові), вступаючи на службу в прокуратуру, присвячую свою діяльність служінню Українському народові і Україні та урочисто присягаю:

неухильно додержуватися Конституції та законів України;

сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку;

захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави;

постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання прокурора».

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний: 1) виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень; 2) не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом; 3) діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 4) додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Згідно з частиною першою статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, зокрема:

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (із змінами, затвердженими всеукраїнською конференцією прокурорів від 21.12.2018, від 28.08.2021), відповідно до Преамбули якого Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів визначає основні принципи, моральні норми та правила прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою.

Статтею 4 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначено, що професійна діяльність прокурора ґрунтується на принципах доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості.

Відповідно до статті 11 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність.

Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.

У разі поширення неправдивих відомостей, які принижують його честь, гідність і ділову репутацію, за необхідності вживає заходів до спростування такої інформації, у тому числі в судовому порядку. Сприяти йому в цьому повинні керівники відповідних прокуратур.

Згідно зі статтею 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс. Поза службою поводитися коректно і пристойно.

У Коментарі до вказаної статті Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів роз`яснено, що наявність статусу прокурора покладає на особу посилену відповідальність, оскільки така особа є публічною, наділена владою та в очах суспільства представляє інституцію в цілому, а тому недопущення поведінки, що може зашкодити репутації, є однією із головних складових етичності прокурора.

Цей обов`язок випливає зі змісту:

- статті 68 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей;

- статті 19 Закону України «Про прокуратуру», за якими прокурор зобов`язаний виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень, діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та додержуватися правил прокурорської етики, зокрема, не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури;

- статті 41 Закону України «Про запобігання корупції», за якою особи, на яких поширюється дія цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Крім того, положення Рекомендацій Rec (2000) 19 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи (п. 24), передбачають, що при виконанні своїх обов`язків прокурори, зокрема, повинні: - справедливо, неупереджено й об`єктивно виконувати свої функції; поважати і намагатися захищати права людини, як це викладено в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; намагатися гарантувати якнайшвидшу дієвість системи кримінального судочинства.

Згідно зі Стандартами професійної відповідальності та виклад основних обов`язків та прав прокурорів, прийнятими Міжнародною асоціацією прокурорів 23.04.1999, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, згідно з правилами та етикою їх професії, в будь-який час дотримуватися найбільш високих норм чесності.

Статтями 32, 33 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачено, що оцінка дотримання норм професійної етики та поведінки прокурора може проводитися під час дисциплінарного провадження та надаватися при вирішенні питань щодо підвищення по службі, присвоєння класного чину, підготовці характеристик та рекомендацій.

З системного аналізу викладених правових норм вбачається, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах прокуратури, неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них службові обов`язки, а також діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися правил прокурорської етики. Водночас, за кожним фактом неналежного виконання прокурором покладених на нього обов`язків має бути проведено дисциплінарне провадження, за результатами якого складається відповідний висновок. У такому висновку, повинні бути чітко встановлені всі обставини дисциплінарного проступку, вина особи, обставини, що пом`якшують та обтяжують такий проступок, наслідки, до яких він призвів.

Відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Право на звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

Згідно з частинами 3, 4, 6, 9, 10, 11 статті 46 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що за відсутності підстав, передбачених частиною другою цієї статті, член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора.

Після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки.

Під час здійснення перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе.

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, але не більш як на місяць.

Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Згідно із частинами 1, 5, 6 статті 47 Закону України «Про прокуратуру» розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, подавати заяву про його відвід.

Судом встановлено, що до Комісії звернулись виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури Лимар В.Л. та заступник керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Калюжний Д.О. із дисциплінарними скаргами про вчинення прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

У скаргах повідомлено, що екіпажом роти № 5 батальйону № 4 управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції у складі поліцейських Андрєєва Р.С. та Тонконога С.С. 20 листопада 2021 року, приблизно 13.00 год, за адресою місто Харків, вул. Валентинівська, 23е виявлено факт керування автомобілем та вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю водія автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та припаркованого автомобіля Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_2 .

При огляді власником автомобіля Кіа Sportage ОСОБА_5 виявлено незначне пошкодження заднього бамперу, а саме пошкодження фарби, проте він вирішив не вчиняти дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаним фактом. Тож, працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено постанову за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у зв`язку з порушенням правил паркування паркування автомобіля Mitsubishi Pajero другим рядом.

Також, при здійсненні вказаних дій працівниками поліції прокурору ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення правопорушення, на що він погодився пройти такий огляд тільки у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». За результатами проведеного токсикологічного дослідження (результат дослідження від 21.11.2021 № 2488) ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. На підставі висновку про результати медичного огляду 22 грудня 2021 року складено протокол за статтею 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 (серія ААБ №293510).

Як вбачається з матеріалів справи, Комісією отримано пояснення працівників ТОВ «Охоронна Фірма Бріг» водія-охоронця ОСОБА_6 та охоронця ОСОБА_7 . Останні повідомили, що 20.11.2021, приблизно о 13.00 год, повертаючись із виклику щодо спрацювання охоронної сигналізації і рухаючись по внутрішній дорозі будинку № 23е вул. Валентинівська у місті Харкові, стали свідками порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Mitsubishi Pajero чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який намагався його запаркувати з правої сторони по ходу його руху та допустив зіткнення з автомобілем, який стояв попереду нього та частково перешкоджав руху транспорту у вказаному місці. ОСОБА_7 здійснював відеозапис вказаних обставин за допомогою свого телефону.

Також, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у свої поясненнях, наданих під час службової перевірки, яку проведено Харківською обласною прокуратурою, конкретизували, що вони рухались внутрішньо-дворовою дорогою та бачили як водій на Mitsubishi Pajero не тільки намагався запаркувати свій автомобіль, але й рухався їм на зустріч. Водночас, відеофіксацію розпочали здійснювати лише після факту ДТП.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з службового автомобіля, підійшли до автомобіля Mitsubishi Pajero та через відчинене вікно побачили, що водій вказаного авто перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки було чути сильний запах алкоголю, водій мав нечітку вимову. Водій автомобіля Mitsubishi Pajero вийшов з автомобіля та намагався, відмахнувшись від них, піти додому, однак ОСОБА_6 перешкоджав це зробити. В той час, ОСОБА_7 викликав працівників поліції.

У проміжку часу до приїзду працівників поліції до вказаного місця підійшов власник автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_2 , який оглянув своє авто та залишився до приїзду працівників патрульної поліції.

Після приїзду працівників патрульної поліції, всі учасники надали пояснення про зазначені події, працівники охоронної фірми додатково надали відеозапис.

В ході перевірки інспектором роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП Андрєєвим Р.С. надано пояснення, відповідно до яких повідомив, що 20.11.2021, приблизно, о 13 год 10 хв, надійшов виклик від чергової частини про факт ДТП за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 23е. Прибувши на місце ДТП разом із своїм напарником ОСОБА_8 , вони побачили двох працівників ТОВ «Охоронна Фірма Бріг», які вказали на водія автомобіля Mitsubishi Pajero та повідомили, що він допустив зіткнення із автомобілем Kia Sportage.

Поспілкувавшись із водієм автомобіля Mitsubishi Pajero, вони виявили у нього візуальні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 погодився, але не на місці, а тільки в лікувальному закладі. Про обставини керування ним автомобілем та можливий факт ДТП він нічого не пояснив. Власником автомобіля Kia Sportage будь-яких претензій ОСОБА_1 у зв`язку із вказаними подіями не пред`явлено.

Аналогічні пояснення надав інспектор роти № 5 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП Тонконог С.С. За порушення правил паркування, передбачених ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ОСОБА_8 складено постанову стосовно ОСОБА_1 та протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Також, інспектори зазначили, що ОСОБА_1 не повідомляв про те, що він обіймає посаду прокурора та не пред`являв службового посвідчення.

У свою чергу, ОСОБА_1 пояснив, що він разом із своїм знайомим ОСОБА_9 20.11.2021 перебував у квартирі за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де випив декілька рюмок алкоголю. 20.11.2021 це був вихідний день та він планував залишатись вдома. Далі, через півгодини він пригадав, що напередодні ввечері залишив у машині ключі від квартири та речі для прання. Вийшовши до автомобіля, він сів на крісло водія, вставив ключі в замок запалювання, щоб підняти праве переднє вікно та почав шукати ключі від квартири, на цім він нікуди не від`їжджав і з місця не рухався. У цей час біля автомобіля, в якому він перебував, зупинився легковий автомобіль темного кольору марки Рено, з символікою охоронної агенції «Бріг», з якого вийшли двоє чоловіків у чорному одязі без розпізнавальних знаків на одягу та почали активно голосно звинувачувати його у тому, що він нібито вчинив ДТП з попереду стоячим автомобілем Kia Sportage. Один з цих чоловіків все знімав на мобільний телефон. На його відповіді, що він нікуди не їхав і ДТП не вчиняв, вони не реагували та, використовуючи свою кількісну та фізичну перевагу, почали безпідставно застосовувати до нього фізичну силу, а саме заламувати руки за спину та кинули на асфальтове покриття проїжджої частини напроти автомобіля нападників униз животом, а надалі один з нападників утримував його у положенні животом униз. Через деякий час на місце приїхали працівники патрульної поліції, яким він повідомив, що ДТП не вчиняв, вказаним транспортним засобом не керував, а лише забирав з нього власні речі. Власник попереду стоячого автомобіля Kia Sportage, оглянувши задній бампер свого автомобіля, факт ДТП заперечив. На пропозицію працівників поліції проїхати на експертизу для встановлення наявності алкоголю у крові ОСОБА_1 погодився та проїхав з ними для здачі біологічного матеріалу на дослідження.

Надаючи правову оцінку діям прокурора ОСОБА_1 , Комісія виходила з того, що під час дисциплінарного провадження здобуто достатньо доказів, які б підтверджували факт керування 20.11.2021 саме ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Водночас, у своїх висновках Комісія не дає оцінки судовому рішенню, ухваленому щодо ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та не зв`язана зазначеним рішенням, оскільки вирішує питання про наявність (або відсутність) ознак іншого виду правопорушення в поведінці прокурора.

Разом з тим, суд зазначає, що належних і допустимих доказів, які підтверджували б саме факт керування ОСОБА_1 автомобілем Mitsubishi Pajero, відповідачами не надано.

Посилання відповідача 1 на відеозаписи, які надали працівники ТОВ «Охоронна Фірма Бріг», як на підставу підтвердження таких обставин суд оцінює критично, адже вказаними відеоматеріалами не зафіксовано саме рух автомобіля Mitsubishi Pajero під контролем ОСОБА_1 . В той час, сама по собі наявність особи на місці водія в припаркованому авто не доводить факт керування ним.

Більш того, як зазначили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у свої поясненнях, відеофіксацію вони розпочали здійснювати лише після того, як вийшли зі свого автомобіля та підійшли до автомобіля, у якому перебував ОСОБА_1 .

Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення відповідача 1 вбачається, що у поясненнях вказаних осіб містяться протилежні твердження, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначили, що бачили як вказаний автомобіль Mitsubishi Pajero під керуванням ОСОБА_1 рухався їм на зустріч та був припаркований. Тобто з указаних тверджень не зрозуміло чи автомобіль рухався, чи був припаркований.

Також, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 19.10.2022 №181дп-22 Комісія посилається на пояснення власника автомобіля Кіа Sportage, який зазначив, що чув розмову ОСОБА_1 та одного з працівників охоронної фірми, під час якої ОСОБА_1 пояснював, що він намагався доїхати до будинку від свого гаража, який знаходиться неподалік.

Проте, вказані твердження нічим не підтверджено. Натомість, як стверджує позивач, він перебував у власній квартирі і, згадавши, що залишив в автомобілі ключі від квартири та миючі засоби, вийшов з будинку до автомобіля, який був припаркований навпроти третього під`їзду будинку.

До того ж, в ході розгляду справи № 643/23395/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що у справі відсутні достатні, допустимі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення при обставинах, зазначених у протоколі, судом не встановлено факту керування ним транспортним засобом, а тому провадження і справі закрив у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу такого правопорушення.

Згідно пояснень ОСОБА_9 ОСОБА_1 автомобілем Mitsubishi Pajero в той день не керував, припарковувала його ОСОБА_10 , а він потім перепаркував цей автомобіль рівніше до узбіччя.

Щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди з попередьо стоячим автомобілем Kia Sportage та поведінки позивача, то як свідчать матеріали справи, власник автомобіля Kia Sportage, оглянувши свій автомобіль, виявив незначне пошкодження заднього бампера, а саме пошкодження фарби, проте будь-яких претензій до ОСОБА_1 ним не заявлено. Після приїзду працівників патрульної поліції він надав їм пояснення та після цього пішов додому.

Крім того, власник автомобіля Kia Sportage пояснив, що водій автомобіля Mitsubishi Pajero не повідомляв про те, що він обіймає посаду прокурора та не надавав своє службове посвідчення. Поведінка вказаного водія загалом відповідала загальновизнаним нормам моралі.

Під час дисциплінарного провадження Комісією не встановлено складання працівниками патрульної поліції документу про порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду справи таких доказів відповідачами не надано.

Як уже зазначалось, працівниками патрульної поліції складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф. Вказаний штраф ОСОБА_1 оплатив 26.11.2021.

У ході дисциплінарного провадження надала також пояснення ОСОБА_11 , яка працює на посаді лікаря-нарколога КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер».

ОСОБА_11 пояснила, що 20.11.2021, приблизно, о 15 год 05 хв за направленням поліцейського УПП в місті Харкові Тонконога С.С. для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння доставлено ОСОБА_1 . За попередньою інформацією працівників поліції вказані дії проводились за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 . Стосовно вказаного громадянина проведено первинний медичний огляд, результати якого занесено до акта медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Факт відбору біологічного матеріалу ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом. При попередньому огляді лікарем складено акт, де в результатах (графа № 20) зазначено висновок про стан алкогольного сп`яніння під питанням. Надалі, після отримання 21.11.2021 результатів токсикологічного дослідження біологічного матеріалу ОСОБА_1 нею заповнено графи 21-25, де зазначено про наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння на момент огляду.

ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_1 не повідомляв про те, що він обіймає посаду прокурора та не надавав своє службове посвідчення, а надав паспорт. Також, зазначила, що поведінка ОСОБА_1 відповідала загальновизнаним нормам моралі.

Вказуючи на грубе порушення ОСОБА_1 правил прокурорської етики, відповідач посилається на порушення вимог частини третьої, пункту 4 частини четвертої статті 19 Закону України «Про прокуратуру», Присяги прокурора, статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Вказаними нормами встановлено, що прокурор зобов`язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури. Прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання. Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс. Поза службою поводитися коректно і пристойно.

За висновком Комісії підлягає врахуванню очевидна недбалість ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, очевидність порушення, нещирість прокурора, а також те, що вона підриває авторитет прокурора, органів прокуратури та держави загалом.

Разом з тим, відповідачем не доведено належними, допустимими і достовірними доказами саме грубе порушення ОСОБА_1 правил прокурорської етики, які підтверджували б саме нещирість прокурора, допущення некоректної та непристойної поведінки під час подій, що відбулись 20.11.2021, негативних висловлювань або упередженого ставлення до інших учасників, чи використання свого статусу.

Навпаки, водій автомобіля Kia Sportage, лікар-нарколог КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» вказали на те, що поведінка ОСОБА_1 відповідала загальновизнаним нормам моралі.

Усі учасники підтвердили, що позивач не повідомляв про займану посаду прокурора, не використовував своє службове посвідчення. Працівниками поліції також не вказано на негативну поведінку позивача, а на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, останній беззаперечно погодився і пройшов його.

Комісія не надала жодної оцінки твердженням позивача про спричинення йому тілесних ушкоджень особами, які повідомили про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та висновку КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 1254-2021 від 23.11.2021.

Згідно вказаного висновку, за результатами судово-медичного огляду ОСОБА_1 , у останнього були встановлені легкі тілесні ушкодження у вигляді саден у лобній ділянці праворуч, у ділянці проекції правого ліктьового суглобу по задній поверхні, на тильній поверхні правої кісті у ділянці нігтьового ложа та міжфалангових суглобів 3-5 пальців, синця у ділянці проекції лівого надколінку та могли бути отримані у зазначений освідуваним строк.

Суд зазначає, що рішення Комісії про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності беззаперечно повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття, зокрема, Комісія не повинна приймати рішення на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

Дисциплінарний проступок - це винне, протиправне діяння (бездіяльність), яке зазіхає на трудову дисципліну у відповідному організованому колективі (підприємство, установа) шляхом невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов`язків, за яке передбачене застосування дисциплінарних санкцій, що визначені у чинному законодавстві.

Комісією не надано належної оцінки як діям і поведінці прокурора ОСОБА_1 , так і обставинам, викладеним у дисциплінарних скаргах.

Так, дійсно, позивачем вчинено правопорушення щодо правил стоянки, розміщення транспортного засобу на проїзній частині, внаслідок чого працівниками патрульної поліції складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф. Вказаний штраф ОСОБА_1 оплатив 26.11.2021.

Водночас, у дисциплінарному провадженні стосовно ОСОБА_1 не встановлено конкретних фактів, які безсумнівно свідчать про вчинення позивачем дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; грубого порушення правил прокурорської етики.

Частинами 1, 3 статті 48 Закону України «Про прокуратуру» установлено, що відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою статті 49 Закону України «Про прокуратуру» на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

При визначенні виду стягнення, що має бути застосоване до ОСОБА_1 , взято до уваги також характеристику прокурора, тривалий час його роботи в органах прокуратури, відсутність дисциплінарних стягнень.

Під час прийняття рішення в дисциплінарному провадженні щодо виду дисциплінарного стягнення, беручи до уваги з`ясовані в ході судового розгляду обставини, на переконання суду, відповідачем 1 не додержано вимог частини третьої статті 48 Закону, не взято до уваги поведінку прокурора, характер проступку, його наслідки, ступінь вини прокурора, усі необхідні обставини діянь.

Комісія не обґрунтувала належними чином пропорційність застосування найсуворішого виду стягнення і його співмірність вчиненому проступку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Комісії від 19 жовтня 2022 року №181дп-22 не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не є обґрунтованим, добросовісним, розсудливим та пропорційним, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення Комісії від 19 жовтня 2022 року №181дп-22, виданий на підставі нього наказ Генерального прокурора від 08 листопада 2022 року № 34дк також підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки позивачем не заявлено в межах даної справи вимоги про поновлення його на посаді, суд не вирішує дане питання.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81-Б, ), Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 19.10.2022р. № 181дп-22 про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури Прокопенка А.С.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 08.11.2022р. № 34дк, яким звільнено прокурора відділу першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, Харківської обласної прокуратури ОСОБА_1 з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об?єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6 часини першої статті 43 Закону України "Про прокуратуру").

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні, вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 81-Б, ).

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.