Справа № 260/2906/26
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

05 травня 2026 рокум. Ужгород№ 260/2906/26

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцовича М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , де позивачем вказано третю особу Квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м. Мукачево, про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , де позивачем вказано третю особу Квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м. Мукачево, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати пункт 1 протоколу №3 від 04.04.2026 року об`єднаної житлової комісії підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які розташовані в АДРЕСА_1 , санітарно - епідеміологічного відділу військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 та пункт 1.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2026 №2928/кп «Про затвердження рішення протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №3 від 04 квітня 2026 року».

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (в особі об`єднаної житлової комісії підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які розташовані в АДРЕСА_1 , санітарно - епідеміологічного відділу військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ) поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку в загальній черзі з 18.05.1999 року та включити до позачергової черги з 18.02.2021 року та зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 (в особі об`єднаної житлової комісії підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які розташовані в АДРЕСА_1 , санітарно - епідеміологічного відділу військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ) повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 житлом для постійного проживання з урахуванням висновків суду.

Разом з позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Військовій частині НОМЕР_1 в особі об`єднаної житлової комісії підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які розташовані в АДРЕСА_1 , санітарно-епідеміологічного відділу військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , КЕВ м. Мукачево до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі приймати будь-які рішення щодо розподілу, передачі, надання у користування або заселення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , у тому числі приймати рішення про надання зазначеного житлового приміщення іншим особам;

- заборони Квартирно-експлуатаційному відділу (КЕВ) м. Мукачево до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі вчиняти дії, пов`язані з оформленням права користування вказаною квартирою, а саме: видавати ордери на заселення, укладати договори найму (користування) та здійснювати заселення інших осіб у зазначене житлове приміщення;

- заборони іншим уповноваженим органам та посадовим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, передачу, розподіл, надання у користування чи заселення зазначеної квартири.

- заборонити застосування наслідків пункту 1 протоколу №3 від 04.04.2026 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2026 №2928/кп у частині, що стосується прав та законних інтересів позивача, до вирішення справи по суті.

- вжити інші заходи забезпечення позову, які суд визнає необхідними для ефективного захисту прав позивача.

Заява обґрунтована тим, що у межах даного спору існує реальна та обґрунтована загроза того, що до моменту ухвалення судового рішення спірне житлове приміщення може бути передане іншим особам, повторно розподілене, заселене або іншим чином вибуте з фонду службового (військового) житла, що унеможливить або істотно ускладнить виконання можливого судового рішення у разі задоволення позову. На переконання заявника, оскільки предмет спору стосується індивідуально визначеного житлового приміщення, то зміна його правового чи фактичного статусу до вирішення спору по суті призведе до втрати ефективного судового захисту.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 статті 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог.

Суд зазначає, що необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізм, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З системного аналізу вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.Таким чином інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 25 червня 2020 року (справа №520/1545/19), від 01 жовтня 2019 року (справа №420/912/19) ухвала про забезпечення позову повинна бути судом вмотивована, а саме із зазначенням: 1) висновків про існування: - обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або - очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; 2) в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує подану заву, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Обґрунтовуючи заяву, заявник покликається на те, що існує очевидний ризик відносно того, що житло, щодо якого виник спір, може бути перерозподілено та передано в користування іншим особам, тим самим, позбавивши заявника права на житло.

Однак дані твердження не підтверджені жодними доказами. Натомість заява про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливої передачі житла іншим особам.

З поданих до позовної заяви документів вбачається, що відповідно до витягу з протоколу №3 від 04.04.2026 перенесено дату перебування на квартирному обліку підполковника ОСОБА_1 в загальній черзі з 18.05.1999 року на 14.11.2012 року (з дати реєстрації на території військової частини НОМЕР_5 , за юридичною адресою: АДРЕСА_4 ) та знято підполковника ОСОБА_1 з позачергової черги, як такого, що не підтвердив та не надав документи щодо продовження терміну дії пільги - статусу особи з інвалідністю III групи, на підставі якої він перебуває на позачерговій черзі, в Мукачівському гарнізоні, при військовій частині НОМЕР_4 ; скасовано п. 1 протоколу засідання ОЖК А1556 від 15.12.2025 №20 щодо розподілу, на підполковника ОСОБА_1 , однокімнатної квартири для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2928/кп від 06.04.2026 затверджено рішення об`єднаної житлової комісії підрозділів військової частини НОМЕР_1 , які розташовані в АДРЕСА_1 , санітарно-епідеміологічного відділу військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , КЕВ м. Мукачево, оформленого протоколом №3 від 04.04.2026 року.

Суд зауважує, що безумовно рішення чи дії суб`єктів владних повноважень можуть справляти певний негативний вплив і мати наслідки, які заявник оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Разом з цим, заявником у цій справі не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Отже, суд дійшов висновку про те, що з доводів заявника не вбачається наявності виняткового, виключного випадку, який би зумовлював існування передбачених процесуальним законом підстав для забезпечення позову й вимагав невідкладного вжиття таких заходів з тією метою, яка закладена законодавцем у інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, зокрема і шляхом заборони застосування наслідків пункту 1 протоколу №3 від 04.04.2026 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2026 №2928/кп, призведене до фактичного вирішення справи по суті та не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, що нівелює завдання адміністративного судочинства.

Також слід зазначити, що сама лише незгода позивача із рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправними ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Натомість, в заяві про забезпечення позову не наведено обставин, які є підставою для забезпечення позову, а саме обставин, які б свідчили про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів заявника після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрито у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав заявника у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішення/дій/бездіяльності відповідача, тому суд не знаходить підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів, суд дійшов до висновку, що заява заявника про забезпечення позову є необґрунтованою, у зв`язку з чим, не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , де позивачем вказано третю особу Квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м. Мукачево, про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу суду, або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Луцович