Справа № 120/5191/22
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

06 травня 2026 р. Справа № 120/5191/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про зміну способу виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 05.09.2022 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5-го травня у 2022 році в розмірі меншому, ніж вісім мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Позивач подав до суду заяву, у якій просить змінити спосіб виконання рішення суду на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на його користь нарахованої доплати до пенсії за період з 01.02.2023 по 31.01.2026 в розмірі 231920,30 грн. Розгляд справи просив здійснювати без участі сторони позивача.

Ухвалою від 10.04.2026 дану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано письмові пояснення, в яких останній заперечив щодо задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення. Вказав, що на виконання рішення суду пенсійним органом проведено перерахунок та донараховано кошти в сумі 11566,00 грн, які виплачені позивачу в грудні 2024 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, попередньо подавши відповідні письмові заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

Частиною першою статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає можливим провести розгляд питання про зміну способу та порядку виконання рішення за відсутності сторін (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяву про зміну способу виконання судового рішення, суд зважає на таке.

Положеннями статті 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно зі статтею 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, в будь-якому разі судове рішення, ухвалене на користь позивача має бути виконане.

Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані статтею 378 КАС України.

За змістом частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частини 3 статті 378 КАС України).

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Тобто, суд лише за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Як убачається зі змісту заяви, позивач просить змінити спосіб виконання рішення суду від 05.09.2022 із "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги" на "Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.02.2023 по 31.01.2026 у розмірі 231920,30 грн".

Разом із тим, суд звертає увагу, що рішенням у цій справі зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Так, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2022 року - 1934 грн.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у 2022 році становив 15472 грн. (1934 грн. х 8). Водночас, у 2022 році відповідачем виплачено допомогу лише у розмірі 3906,00 грн.

З огляду на викладене, недоплачена позивачу грошова допомога до 5 травня за 2022 рік становила 11566,00 грн.

Разом з тим, пенсійним органом нараховано та виплачено зазначену заборгованість, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а отже судове рішення фактично виконане.

Таким чином, орган Пенсійного фонду України не має перед позивачем заборгованості, яка була предметом розгляду у даній справі.

Суд акцентує увагу на тому, що вимоги про стягнення доплати до пенсії за період з 01.02.2023 по 31.01.2026 у розмірі 231 920,30 грн не були предметом розгляду у цій справі.

Зміна способу виконання рішення не може використовуватися як інструмент для заявлення нових позовних вимог або зміни суті самого рішення. Крім того, зміна способу виконання рішення, яке вже припинило свою дію внаслідок його повного фактичного виконання, законом не передбачена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про зміну способу виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі №120/5191/22 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна