Справа № 380/5364/26
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 рокусправа № 380/5364/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, вул. Стрийська, 35, м. Львів, Львівська обл., ) звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

-стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 19490,30грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язання по єдиному податку з фізичних осіб підприємців, що складається із основного платежу та по військовому зборі в сумі 19490,30грн. Вказана сума, як зазначає позивач, є узгодженою та не сплаченою відповідачем у встановлений законодавством строк. У зв`язку з цим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути податковий борг до бюджету в сумі 19490,30грн.

Ухвалою від 27.03.2026 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

На виконання ухвали суду відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що він з 21.07.2021 займається підприємницькою діяльністю. Однак з 20.03.2022 не займався підприємницькою діяльністю, так як був призваний із запасу відповідно до Указу Президента України про загальну мобілізацію №69/2022 від 24.02.2022 та мобілізаційного плану, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, про що свідчить витяг з наказу МОУ. А також, в період з 28.04.2022 по 28.07.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій та Луганській областях. На думку відповідача, наявність суперечки про право, є підставою для скасування ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі, оскільки суд не розглядає обґрунтованість заявлених позивачем вимог по суті. Також, зазначає, що листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14 , 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Вважає, що лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 є належним підтвердженням наявності форс-мажорних обставин у період дії воєнного стану, у зв`язку з чим суб`єкти господарювання мають право користуватися ним та посилатися на нього при обґрунтуванні неможливості належного виконання зобов`язань і звільнення від відповідальності. За таких обставин притягнення відповідача до відповідальності є протиправним та юридично необґрунтованим, оскільки невиконання зобов`язання безпосередньо спричинене дією форс-мажорних обставин, підтверджених листом Торгово промислової палати України, які виключають наявність складу правопорушення.

Крім того, у відзиві відповідач вимагає в суду:

1.Скасувати ухвалу на позовну заяву Головного Управління ДПС у Львівській області від 27.03.2026 у справі №380/5364/26. Позивачем заявлено позов про те, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, що складається із основного платежу, по військовому збору, що складається із основного платежу.

Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №334/5/13-01-13-03 від 06.02.2026 року складає 19 490,30 гривень та виникла на підставі: По єдиному податку з фізичних осіб - 9 025,60 грн.

2.Зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області повернути сплачений мною судовий збір на картку Монобанк НОМЕР_2 .

3.Зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області надати роз`яснення та відповіді на наступні питання:

1)Чи мають оплати, які я сплачував з серпня 2021 року до лютого 2022 року відношення до податків? Якщо так, то на яких підставах, враховуючи що Податковий Кодекс УКРАЇНИ Верховною Радою УКРАЇНИ не приймався? (копії листів додаються, дивись в ДОДАТКАХ).

2)Куди йдуть оплати від ФОП ОСОБА_2 ? Кому (юридичній особі,органу, організації) належать рахунки вказані вище?

3)Всі податки повинні йти на рахунки територіальних громад. Згідно ст.95 Конституції УКРАЇНИ державний бюджет рівномірно розподіляється між громадянами та територіальними громадами, відповідно - всі податки громадян повинні надходити на рахунки територіальних громад. Чи рахунки на які сплатив кошти ФОП ОСОБА_2 мають відношення до казначейських рахунків територіальної громади міста Львова? Якщо це не рахунки територіальної громади, то на яких підставах і згідно яких договорів ФОП ОСОБА_2 сплачує кошти?

4)Яке відношення Головне управління ДПС у Львівській області має до державних органів, якщо ці структури мають коди ЄДРПОУ, DUNS номери, SIC коди юридичних осіб господарюючих суб`єктів?

5)Надайте відповідь - чи сплачує Головне управління ДПС у Львівській області податки, як юридична особа, в якому обсязі, до якого органу та на які рахунки?

6)Надати Завірену копію Закону про сплату військового збору оформленого згідно ст. 130 регламенту Верховної Ради України.

7)Відповіді надати у письмовому вигляді, та надіслати на мою дорожню адресу, вказану вище.

Та якщо ГУ ДПС у Львівській області не надасть відповіді на поставлені питання в повному обсязі, вважати їх вимогу не обгрунтованою та зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області повернути сплачені мною кошти на рахунки ГУ ДПС у Львівській області з серпня 2021 року до лютого 2022 року - так звані податки на картку Монобанк НОМЕР_2 .

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно з Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань у ГУ ДПС у Львівській області фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває за основним місцем обліку. Дата реєстрації 20.07.2021 №000120376. Дата взяття на облік 21.07.2021 №48.

Як видно з матеріалів справи, позивач має заборгованість перед бюджетом станом на 05.02.2026, яка становить 19490,30грн., а саме,:

По єдиному податку з фізичних осіб 9 025,60 грн.:

Заява про застосування спрощеної системи оподаткування №48 вiд 21.07.2021 на суму 9025,60 грн, дата виникнення боргу 20.03.2022;

По військовому збору 10 464,70 грн.:

Нарахування єдиного внеску № 420963/mt вiд 20.01.2025 на суму 800,00 грн;

Нарахування єдиного внеску № 1002852/mt вiд 20.02.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 2147376/mt вiд 20.03.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 3000711/mt вiд 20.04.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 3857124/mt вiд 20.05.2025на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 4713383/mt вiд 20.06.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 5569297/mt вiд 20.07.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 6436928/mt вiд 20.08.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 7308618/mt вiд 20.09.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 8182872/mt вiд 20.10.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 9061484/mt вiд 20.11.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 9941303/mt вiд 20.12.2025 на суму 800,00 грн.

Нарахування єдиного внеску № 355705/mt вiд 20.01.2026 на суму 864,70 грн.

Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області №334/5/13-01-13-03 від 06.02.2026 станом на 05.02.2026 сума податкового боргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становить 19490,30грн.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на виконання ст. 59 Податкового кодексу України скеровано на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 25.07.2024 №0-1301. Проте, вказана вимога залишена без виконання, податковий борг відповідач не погасив. Податковий борг відповідача з цього часу не переривався і зростав.

Враховуючи те, що вищезазначена сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення боргу по по єдиному податку з фізичних осіб, що складається із основного платежу, по військовому збору, що складається із основного платежу у сумі 19490,30грн.

Вирішуючи цю адміністративну справу, суд зазначає таке.

Суд при вирішенні спору зазначає таке.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст.8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Як вбачається з положень п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу Головним управлінням ДПС у Львівській області надіслано податкову вимогу форми «Ф» від 25.07.2024 №0-1301на адресу відповідача.

Суд також встановив, що податкову вимогу від форми від 25.07.2024 №0-1301 відповідач не оскаржував.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що сума податкового боргу відповідача є узгодженою та становить 19490,30грн.

Згідно з п. 95.1. ст.95 Податкового кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Пунктом 87.1 ст.87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Відповідно до п.87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в сумі 19490,30грн. в матеріалах справи відсутні.

Щодо покликання відповідача на те, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», то суд зазначає таке.

Так, ТПП України листом повідомила «всім кого це стосується» про те, що з 24.02.2022 зазначені обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності України. Але Регламентом ТПП лист не визначено таким документом як сертифікат, що засвідчує настання форс-мажорних обставин обставини (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Водночас, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс - мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.09.2023 № 910/7679/22.

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс - мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор (обставини непереборної сили) - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 910/7679/22.

Крім того, відповідно до правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №908/2287/17, від 21.07.2021 у справі №912/3323/20, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21, сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин, обставини форс-мажору мають оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Також, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач подавав до контролюючого органу заяву про неможливість виконання податкового обов`язку за спірний період у зв`язку з проходженням військової служби.

Стосовно вимоги позивача про скасування ухвали про відкриття провадження у справі, то така є безпідставною, оскільки процесуальний Закон не передбачає таких повноважень суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю, а саме шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податкового боргу до бюджету в розмірі 19490,30грн.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету 19490 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто)грн. 30коп. податкового боргу.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05.05.2026.

Суддя Лунь З.І.