Справа № 380/18592/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/18592/24 пров. № А/857/36984/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

суддя у І інстанції Гулик А.Г.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 05 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-канадське підприємство "Росан" (далі СП «Росан») звернулося до адміністративного суду з позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (далі ППР) Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС) від 17.07.2024 №31435/13-01-07-09, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 4125,00 грн за порушення порядку проведення розрахунків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.08.2025 у справі №380/18592/24, ухваленим у порядку письмового провадження, позов було задоволено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що контролюючий орган при визначенні фінансової санкції виходив із загальної суми післяплати, однак не виокремив вартість послуги позивача з доставки поштових відправлень. Тому застосована до позивача сума фінансової санкції не відповідає вимогам пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР), яка пов`язує таку санкцію з вартістю розрахункової операції за надані послуги з доставки.

Вказане судове рішення оскаржене обома сторонами.

СП «Росан» у своїй апеляційній скарзі просило змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції у частині обґрунтування підстав для задоволення позову та виключити з його мотивувальної частини посилання на наявність в СП «Росан» обов`язку провести розрахункову операцію за місцем реалізації послуги з доставки поштових відправлень через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи (далі РРО/ПРРО), а в решті залишити судове рішення без змін.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не було враховано умов укладеного 05.05.2021 СП «Росан» та Meest International Sp. z o.o. договору консигнації. При цьому при отриманні товару одержувач проводив оплату тільки ціни замовленого товару в сумі 2750 грн на умовах післяплати без послуг СП «Росан» щодо пересилання, оскільки оплата таких послуг на користь СП «Росан» проводилась не одержувачем поштового відправлення, а стороною-відправником Meest International Sp. z o.o.

Враховуючи, що одержувачем товару оплата послуг СП «Росан» щодо пересилання не здійснювалась, а розрахунки за такі послуги проводились між Meest International Sp. z o.o. та СП «Росан» відповідно до погоджених сторонами умов договору консигнації, у СП «Росан» не було правових підстав для видачі розрахункових документів.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що СП «Росан» є суб`єктом господарювання, який здійснює розрахункову операцію за місцем реалізації послуги з доставки поштових відправлень і має провести таку операцію через РРО/ПРРО

ГУ ДПС у своїй апеляційній скарзі просило скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позову СП «Росан» відмовити повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що у разі продажу товарів за готівкові кошти виникає обов`язок оформити і видати покупцю фіскальний чек на повну суму розрахункової операції.

Згідно із додатком № 4 до договору № 14369134/05/2021 від 05.05.2021 між СП «Росан» та MeestEuropeSp. z o.o., яка в подальшому змінила найменування на MeestInternational Sp. z o.o., перерахування грошових коштів, стягнених з одержувачів міжнародних поштових відправлень з позначкою Консигнація, як післясплата, СП Росан здійснює банківським переказом після їх отримання від третіх осіб, діючи на підставі договору про обслуговування, укладеного з фінансовою установою (банком), уповноваженою здійснювати міжнародні перекази.

Виходячи із приписів частини 2 статті 664 Цивільного кодексу України у разі оформлення продажу товарів з післяплатою необхідність застосування РРО/ПРРО залежить саме від умов договору між продавцем та перевізником. Продавець у такому випадку вкладає в поштове відправлення документи на товар (товарний чек, накладна тощо). У цьому випадку розрахунки здійснюються в місці отримання товару між покупцем і перевізником, який повинен видати фіскальний чек на приймання готівки чи платіжної картки. У подальшому розрахунки за товар здійснюються між перевізником та продавцем згідно з договором між продавцем та перевізником.

Відтак, після передачі продавцем товару оператору поштового відправлення, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, та саме оператор поштового відправлення, крім вручення товару, від свого імені приймає післяплату, що підтверджується квитанцією № 19802-76 від 20.03.2024, та отриману ним післяплату надалі сам перераховує зі свого рахунку на рахунок інтернет-магазину.

З урахуванням наведеного, на переконання контролюючого органу, позивач є не лише оператором поштового зв`язку, але й особою, яка стягує післяплату за товар, отримує її на свій рахунок та перераховує грошові кошти стягнених з одержувачів міжнародних поштових відправлень з позначкою Консигнація та відповідно має обов`язок надавати фіскальний чек на підтвердження саме факту передачі товару споживачу (покупцю).

З огляду на викладене застосована ГУ ДПС оспорюваним ППР № 31435/13-01-07-09 від 17.07.2024 фінансова санкція на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95 є правомірною, а рішення суду першої інстанції помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ГУ ДПС підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ГУ ДПС та наявність підстав для задоволення апеляційної скарги СП «Росан», виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, ДПС у м. Києві було проведено фактичну перевірку за адресою: м.Київ, вул. Велика Васильківська,72, лот 103, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Росан», за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 25.03.2024 № 24197/26/15/07/14369134.

У ході перевірки контролюючим органом зроблено висновок про встановлення порушення ТОВ «Росан» вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, оскільки було в становлено факт продажу товарів на загальну суму 2760 грн без застосування РРО/ПРРО та без видачі особі, яка отримала товар, замовлення якого здійснювалось з використання мережі інтернет, відповідного розрахункового документа. При цьому покупцем на інтернет-ресурсі www.notino.ua зроблено замовлення товарів (косметичних засобів) з доставкою у пункт видачі за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, лот. 103 на умовах повної післяплати 2750,00 грн. Товар у пункту видачі покупцем отримано 13.06.2024, при цьому йому не видано відповідний розрахунковий документ на підтвердження факту придбання замовленого товару (косметичних засобів). Оплата за товар здійснювалась через розміщений у пункті видачі та зберігання товарів ТОВ СП «Росан» (м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, лот 103) ПТКС (програмно-технічний комплекс самообслуговування) ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» готівкою. Відповідно до квитанції 19887-71 від 13.06.2024 отримувачем післяплати за товар є ТОВ СП «Росан», яке на переконання контролюючого органу є продавцем товарів, оскільки приймає післяплату за товар та видає його споживачу.

З огляду на висновки, викладені у акті фактичної перевірки від 25.03.2024 №24197/26/15/07/14369134, ГУ ДПС було прийнято ППР від 17.07.2024 №31435/13-01- 07-09, яким до СП «Росан» застосовано штрафні санкції у сумі 4125,00 грн на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95.

СП «Росан» не погодилося із правомірністю вказаного рішення контролюючого органу та звернулося до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами спору, регламентовано приписами Податкового кодексу України (далі ПК), Законом № 265/95-ВР, Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350 (далі Положення № 13).

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За правилами абзацу 1 пункту 75.1, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано приписами статті 80 ПК.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК).

Як встановлено підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 80.4 статті 80 ПК перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регламентовані приписами Закону № 265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до наведених у статті 2 вказаного Закону визначень термінів, що у ньому вживаються:

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Для цілей цього Закону розрахунки при організації та проведенні азартних ігор є розрахунковими операціями.

За приписами статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (пункт 1 статті 3 Закону №265/95-ВР);

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (пункт 2 статті 3 Закону №265/95-ВР).

СП «Росан» включено до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, відомості з якого опубліковані на офіційному веб-сайті поштового регулятора України Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності СП «Росан» є господарська діяльність, яка класифікується за КВЕД 53.20: «Інша поштова та кур`єрська діяльність».

Надання послуг пересилання поштових відправлень з післяплатою регламентовано приписами Закону України «Про поштовий зв`язок» (далі Закон № 2722-IX) і Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила №270).

У статті 1 Закону № 2722-IX наведено визначення термінів, які у ньому вживаються, зокрема:

адресат (одержувач) - юридична або фізична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ;

відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) або найменування якої зазначені у встановленому порядку при пересиланні поштового відправлення, поштового переказу та яка подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ;

єдиний державний реєстр операторів поштового зв`язку - інформаційно-комунікаційна система, що містить інформацію про операторів поштового зв`язку України;

згруповані поштові відправлення "Консигнація" - кілька міжнародних поштових відправлень, що одночасно подаються одним відправником для пересилання за межі України або надходять в Україну від одного відправника з іншої країни;

міжнародне поштове відправлення - поштове відправлення, що приймається для пересилання за межі України, доставляється в Україну або переміщується через територію України транзитом операторами поштового зв`язку;

оператор поштового зв`язку - суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність на території України та у встановленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку;

пересилання поштових відправлень - перевезення пошти від відправника до одержувача, включаючи операції з її приймання, обробки та доставки (вручення);

посилка - поштове відправлення масою до 30 кілограмів з предметами, не забороненими законодавством до пересилання;

послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів;

поштове відправлення - письмова кореспонденція або посилка, або відправлення ЕМS, адресовані адресату (одержувачу), оформлені відповідно до законодавства та прийняті оператором поштового зв`язку до пересилання;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

За приписами частини 2 статті 22 вказаного Закону оператори поштового зв`язку зобов`язані, серед іншого, забезпечувати таємницю поштових відправлень.

Відповідно до пункту 1 Правил №270 вони визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.

За приписами пункту 2 Правил №270 у них терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

згруповані поштові відправлення, поштові перекази - реєстровані поштові відправлення, поштові перекази в кількості більше одного, що одночасно подаються для пересилання одним відправником;

міжнародне поштове відправлення з оголошеною цінністю - поштове відправлення, що приймається для пересилання за межі України, доставляється в Україну або переміщується через територію України транзитом операторами поштового зв`язку, яке приймається для пересилання з оцінкою вартості вкладення, визначеною відправником;

поштове відправлення з післяплатою - внутрішнє поштове відправлення з оголошеною цінністю, міжнародне реєстроване поштове відправлення, під час подання якого відправник доручає оператору поштового зв`язку стягнути визначену ним суму вартості відправлення з адресата (одержувача) і переслати її поштовим переказом або шляхом переказу коштів;

приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в отриманні від відправника поштового відправлення, поштового переказу для їх наступного пересилання оператором поштового зв`язку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції, що визначається оператором поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 23 Правил №270 поштове відправлення належить відправнику до моменту вручення його адресату.

Пунктом 59 Правил №270 передбачено, що послуги поштового зв`язку оплачуються під час їх замовлення відправником або під час вручення адресатом (одержувачем), якщо інше не передбачено відповідним договором про надання послуг поштового зв`язку у національній валюті за діючими тарифами.

За правилами пункту 94 Правил №270 поштове відправлення з позначкою «Післяплата» видається адресату (одержувачу) після внесення ним визначеної відправником суми післяплати та здійснення оплати за її пересилання поштовим переказом або шляхом переказу коштів, якщо оплату послуги не здійснено відправником.

З урахуванням положень укладеного СП «Росан» та Meest Europe Sp. z o.o. (у подальшому Meest International Sp. z o.o.) від 05.05.2021 №14369134/05/2021 про обмін міжнародними згрупованими поштовими відправленнями з позначкою «Консигнація» з додатками; договору від 19.09.2017 № 0-1472 про прийом платежів між ТОВ «Фінансова компанія МБК» та СП «Росан»; договору від 01.10.2018 № 564/18 про прийом платежів в межах ВПС «Фінансовий світ» між ТОВ «Фінансова компанія МБК», ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» та ТОВ «Українська платіжна система») стягнення з одержувачів поштових відправлень та перерахування відправнику поштових відправлень сум післяплати було передбачено у такому порядку:

1) СП «Росан», як поштовий оператор, здійснює доставку поштових відправлень на території України та передає їх одержувачу на умовах післяплати;

2) отримання суми післяплати від одержувача поштового відправлення через термінал самообслуговування здійснює фінансова установа ТОВ «Фінансова компанія МБК» відповідно до укладеного з СП «Росан» договору із наданням відповідної квитанції одержувачу поштового відправлення;

3) фінансова установа ТОВ «Фінансова компанія МБК» перераховує суму отриманих від одержувача поштового відправлення коштів післяплати на банківський рахунок поштового оператора СП «Росан»;

4) поштовий оператор СП «Росан» за договором про обмін міжнародними згрупованими поштовими відправленнями з позначкою «Консигнація» перераховує зі свого банківського рахунку кошти, які були стягнуті ТОВ «Фінансова компанія МБК» з одержувача поштового відправлення, як післяплата, на банківський рахунок відправника поштового відправлення - Meest International Sp.z o.o.

У подальшому післяплата перераховується відправником Meest International Sp.z o.o. на рахунок продавця товару інтернет-магазину Notino.

Вказані обставини контролюючим органом не заперечуються.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із доводами позивача про те, що перераховані кошти післяплати одержувача поштового відправлення не належать СП «Росан» та не є його виручкою, як поштового оператора, оскільки у повному обсязі перераховуються відправнику поштового відправлення з післяплатою - Meest International Sp.z o.o. При цьому СП «Росан» не здійснює приймання готівкових коштів, як оплати за товар, а лише доставляє його.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що за правилами частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару належить власникові товару (частина 1 статті 658 Цивільного кодексу України).

Відтак, слід погодитися із доводами СП «Росан» про те що позивач не може вважатися учасником правовідносин, пов`язаних із купівлею-продажем, оскільки не є власником придбаного ГУ ДПС у м. Києві на умовах післяплати товару у продавця інтернет-магазину Notino. Здійснюючи пересилання поштових відправлень з післяплатою, СП «Росан» надає послугу поштового зв`язку та не набуває право власності на поштові відправлення, які належать продавцю (відправнику поштового відправлення) до моменту вручення одержувачу.

При цьому між інтернет-магазином Notino та ГУ ДПС у м. Києві відбулася операція купівлі-продажу товару; між Meest International Sp.z o.o. та СП «Росан» операція надання послуг з організації перевезень відправлень покупцям; між ТОВ «Фінансова компанія МБК» та СП «Росан» операція надання послуг з переказу на банківський рахунок СП «Росан» післяплати (готівкових коштів) отриманих ТОВ «Фінансова компанія МБК» від одержувача поштового відправлення та ТОВ «Фінансова компанія МБК» операція з надання послуг приймання фінансовою компанією від одержувача поштового відправлення післяплати (квитанція № 19887-71 від 13.06.2024 на суму 2750,00 грн).

Водночас, на переконання апеляційного суду, СП «Росан» не здійснювало жодних розрахункових операцій із покупцем товару, оскільки не приймало від нього готівкових коштів у місці видачі придбаного на умовах післяплати товару, у тому числі і за послуги доставки поштових відправлень.

Попри те, апеляційний суд звертає увагу на те, що 05.05.2021 року СП «Росан» та Meest International Sp. z o.o. (до зміни найменування Meest Europe Sp. z o.o.) було укладено договір №14369134/05/2021 про обмін міжнародними згрупованими поштовими відправленнями з позначкою «Консигнація», за умовами якого оплата послуг з пересилання згрупованих відправлень «Консигнація» проводиться стороною-відправником на підставі рахунків, що виставляються стороною-одержувачем. Сторона-одержувач направляє стороні-відправнику рахунок на узгодження і оплату. Сторона-відправник здійснює оплату рахунку протягом 7-ти календарних днів після узгодження зі стороною-одержувачем.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із позивачем у тому, що при отриманні товару одержувач проводив оплату тільки ціни замовленого товару в розмірі 2750,00 грн на умовах післяплати без послуг СП «Росан» щодо пересилання, оскільки оплата таких послуг на користь СП «Росан» проводилась не одержувачем поштового відправлення, а стороною-відправником Meest International Sp. z o.o.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що виходячи і з приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому за правилами частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України право змінити предмет або підставу позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог належить лише позивачу у встановлений процесуальним законом спосіб, що не було враховано судом першої інстанції при ухвалені рішення за позовом СП «Росан».

Як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції було задоволено позов СП «Росан» з підстав, які не були зазначені у поданій позовній заяві, а також без повного з`ясування всіх обставин справи.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що при задоволенні позову СП «Росан» суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а відтак невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Підсумовуючи наведене апеляційний суд дійшов переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід змінити у частині підстав задоволення позовних вимог СП «Росан», виходячи із висновків, викладених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Водночас, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС не містять належного обґрунтування для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову СП «Росан».

На підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь СП «Росан» сплачений при зверненні до суду апеляційної інстанції судовий збір у розмірі 4542 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» задовольнити.

Змінити рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року у справі № 380/18592/24 у частині обґрунтування підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» з урахування висновків, викладених у мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-канадське підприємство «Росан» (, 79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 147) сплачений при зверненні до апеляційного суду судовий збір у розмірі 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (, 79026, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар