Справа № 320/18703/26
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

06 травня 2026 року 320/18703/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 до Департаменту з питань державного архітектурно будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: Обслуговуючий кооператив ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС ПЕРСПЕКТИВА про визнання протиправним наказ, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: Обслуговуючий кооператив ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС ПЕРСПЕКТИВА про визнання протиправним наказ, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:

-Визнати протиправним та скасувати наказ № 402 від 11.12.2017 Департаменту з питань державного архітектурно будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності);

-Зобов`язати Департамент з питань державного архітектурно будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради вчинити дії, спрямовані на відновлення правового становища, яке існувало до прийняття наказу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 позовну заяву залишено без руху.

Окрім цього, представник Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 подав до суду заяву про забезпечення позову, із змісту якої вбачається, що останній просить суд:

-Зупинити дію наказу № 402 від 11.12.2017 до набрання законної сили рішенням суду ???Внести до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва інформацію про зупинку дії наказу № 402 від 11.12.2017.

Вказану заяву про вжиття заходів забезпечення позову зареєстровано у КП «Діловодство спеціалізованого суду» 05.06.2026 року та того ж дня передано судді Вісьтак М. Я. для розгляду.

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що оскаржуваний наказ №402 від 11.12.2017 має очевидні ознаки протиправності, оскільки прийнятий без належних правових підстав, ґрунтується на неналежних доказах, не містить конкретних встановлених порушень та суперечить вимогам спеціального законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також правовій позиції Верховного Суду щодо неможливості скасування декларації після її реалізації. Наявність такого наказу вже створює реальну, безпосередню загрозу порушення прав та законних інтересів позивача і третіх осіб, зокрема шляхом втручання у право приватної власності, ініціювання контрольних заходів, застосування штрафних санкцій та можливого обмеження або заборони експлуатації об`єкта нерухомості. Водночас дія наказу формує стан правової невизначеності, ускладнює реалізацію прав власників та негативно впливає на стабільність цивільного обороту. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до необхідності системного оскарження нових актів, прийнятих на підставі спірного наказу, спричинить додаткові фінансові витрати та ризик завдання майнової і немайнової шкоди, а також може зумовити виникнення множинності судових спорів, що суперечить принципу процесуальної економії. Крім того, навіть у разі задоволення позову ефективний захист прав буде ускладнений, оскільки їх відновлення вимагатиме значних зусиль і часу. З огляду на завдання адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, яке передбачає не лише їх відновлення, а й попередження порушень, обраний позивачем захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу є співмірним, адекватним та таким, що не порушує баланс публічних і приватних інтересів, має тимчасовий характер і спрямований виключно на запобігання негативним наслідкам до вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно Рекомендації №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 92270719) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18, а саме, щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, та попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому, застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Суд при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 про забезпечення позову приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, відповідно до якої фінансові права забудовника можуть зазнати ще більших порушень у разі продовження будівництва з порушеннями будівельних норм та стандартів, якщо в ході судового розгляду справи по суті буде встановлена правомірність винесеного відповідачем рішення.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що застосування заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного наказу про скасування реєстрації декларації про початок будівництва фактично надає можливість підрядникам безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати будівництво об`єкта, не зважаючи на встановлені відповідачем порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Застосування заходів забезпечення позову за таких умов фактично означає погодження із збереженням стану триваючого порушення містобудівних вимог та недотримання належних заходів безпеки.

З урахуванням наведеного та зважаючи, що у даній справі позивачем також не доведено наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного наказу, а обраний захід забезпечення позову у вигляді зупинення його дії фактично спрямований на збереження можливості здійснення діяльності, правомірність якої є предметом судового розгляду, суд доходить висновку, що такий захід є непропорційним, не відповідає меті забезпечення позову та не забезпечує баланс інтересів сторін і суспільства, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Тому, на думку суду вжиття заходів забезпечення позову на даний час є передчасним.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведене та керуючись статтями 150-157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ГЛОБАЛ СТРОЙ-3 до Департаменту з питань державного архітектурно будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: Обслуговуючий кооператив ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС ПЕРСПЕКТИВА про визнання протиправним наказ, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вісьтак М.Я.