Справа № 320/14838/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року м. Київ справа №320/14838/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), щодо відмови у внесенні змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зобов`язати Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 № 210 від 18 грудня 2012 року, в частині "Відомості про батька" змінити прізвище, ім?я, по батькові батька дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ужгорож Закарпатської області, громадянин України.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області встановлено юридичний факт батьківства, який відповідно до норм сімейного законодавства є підставою для внесення змін до актового запису про народження. Незважаючи на це, відповідач відмовив у внесенні таких змін, посилаючись на відсутність прямої вказівки у резолютивній частині рішення суду. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки закон не передбачає необхідності окремого зобов`язального формулювання у судовому рішенні для внесення відповідних змін.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/14838/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/14838/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти позову та зазначає, що рішення суду, на яке посилається позивач, має виключно декларативний характер, оскільки ним лише встановлено юридичний факт батьківства, але не покладено обов`язку на орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису. Крім того, відповідач наголошує на відмінності між правовими категоріями «визнання батьківства» та «встановлення факту батьківства», зазначаючи, що підставою для внесення змін до актового запису відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану є саме рішення суду про визнання батьківства, яке містить конкретні вказівки щодо внесення таких змін. Також відповідач зазначає, що не був залучений до розгляду справи про встановлення факту батьківства, а тому не мав можливості впливати на зміст судового рішення, і, діючи відповідно до статті 19 Конституції України, не може вчиняти дії поза межами прямо визначених повноважень, у зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 21.12.2023 у справі №940/213/23 встановлено юридичний факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_2 .

Після набрання зазначеним рішенням законної сили позивач звернулася до Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області із заявою про внесення змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька.

За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем було відмовлено у внесенні змін до актового запису з мотивів того, що рішення суду не містить прямої вказівки щодо необхідності внесення таких змін, а відтак відсутні правові підстави для вчинення відповідних реєстраційних дій (лист №173/30/5-25 від 22.05.2025).

Вважаючи зазначену відмову протиправною та такою, що порушує її права, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VІ).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження..

Згідно з ч.1 ст.22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку.

Частини 2, 3 ст.22 Закону №2398-VІ передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила).

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (п.1.1 Правил).

Відповідно до п.2.13.2 Правил 2.13. підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є:

2.13.1 рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;

2.13.2 постанова адміністративного суду;

2.13.3 висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичного представництва чи консульської установи України;

2.13.4 заява про визнання батьківства (додаток 3);

2.13.5 заява матері, яка не перебуває у шлюбі, опікуна, піклувальника або самої повнолітньої особи щодо внесення відомостей про батька дитини, якщо вони не зазначені в актовому записі про народження відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України;

2.13.6 заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 4;

2.13.7 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків у разі зміни прізвища одного з них та згода дитини, яка досягла семи років, згідно з частиною третьою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

2.13.8 заява про зміну прізвища малолітньої дитини обох батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, та згода дитини віком від семи до чотирнадцяти років, якій при державній реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, згідно з частиною четвертою статті 148 Сімейного кодексу України за формою, наведеною в додатку 5;

2.13.9 актовий запис про зміну імені. Цей актовий запис є підставою: для зміни прізвища батьків в актовому записі про народження малолітніх дітей у разі зміни їх прізвища з дотриманням вимог статті 148 Сімейного кодексу України; для зміни імені батька та по батькові дитини в актовому записі про народження малолітньої дитини у разі подання батьками заяви про зміну по батькові дитини.

2.13.10 актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу. Ці актові записи є підставою для зміни прізвищ батьків (одного з них) в актовому записі про народження малолітньої дитини при умові одночасної зміни прізвища дитини;

2.13.11 рішення органу опіки та піклування, оформлене розпорядженням районної державної адміністрації чи рішенням виконавчого комітету про зміну прізвища малолітньої дитини відповідно до частини п`ятої статті 148 Сімейного кодексу України.

2.13.12. Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України, зокрема доповнення актового запису цивільного стану відомостями про реєстраційний номер облікової картки платника податків.

2.14. Підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про (визнання недійсними, скасування) та поновлення, є:

рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому статтею 118 Сімейного кодексу України, припинення дії (скасування) актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним;

висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання шлюбу недійсним та припинення дії (визнання недійсним) актового запису про шлюб;

висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про припинення дії актового запису цивільного стану;

актовий запис про розірвання шлюбу.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі №420/11422/21 зазначив, що при розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Згідно зі статтями 130, 134 Сімейного кодексу України походження дитини від батька може бути встановлено за рішенням суду, а на підставі такого рішення орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов`язаний внести відповідні зміни до актового запису про народження та видати нове свідоцтво.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що встановлення судом юридичного факту батьківства є достатньою правовою підставою для внесення змін до актового запису про народження, оскільки саме з таким встановленням закон пов`язує виникнення відповідних правових наслідків. При цьому законодавством не передбачено обов`язку суду додатково зазначати у резолютивній частині рішення окремий припис про внесення змін до актового запису, оскільки такі зміни є прямим та очевидним наслідком встановленого судом факту.

Доводи відповідача щодо розмежування понять «визнання батьківства» та «встановлення факту батьківства» не впливають на вирішення даного спору, оскільки незалежно від способу судового захисту кінцевим результатом є встановлення походження дитини від конкретної особи, що, у свою чергу, породжує обов`язок відповідного органу внести зміни до актового запису. Формальне тлумачення відповідачем положень підзаконного нормативного акта не може обмежувати права позивача, гарантовані законом.

Посилання відповідача на відсутність прямого зобов`язання у судовому рішенні також є безпідставними, оскільки суперечать принципу обов`язковості судового рішення та фактично нівелюють його юридичне значення. Орган державної влади не вправі самостійно визначати обсяг виконання судового рішення або ставити його виконання у залежність від формулювання окремих положень, якщо зміст рішення чітко встановлює відповідні юридичні обставини.

Крім того, суд зазначає, що неучасть відповідача у розгляді справи про встановлення факту батьківства не звільняє його від обов`язку виконання судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки обов`язковість такого рішення поширюється на всіх суб`єктів правовідносин без винятку.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відмова відповідача у внесенні змін до актового запису про народження є протиправною, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права позивача, а тому підлягає скасуванню із покладенням на відповідача обов`язку внести відповідні зміни до актового запису.

Резюмуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, при цьому обраний позивачем спосіб захисту є ефективним та не становить втручання у дискреційні повноваження відповідача, а спрямований на відновлення порушеного права.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 1211,20 грн.

З огляду на те, що адміністративний позов задоволено, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити;

Визнати протиправними дії Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), щодо відмови у внесенні змін в актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Зобов`язати Тетіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 № 210 від 18 грудня 2012 року, в частині "Відомості про батька" змінити прізвище, ім`я, по батькові батька дитини з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Ужгорож Закарпатської області, громадянин України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тетіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.