Справа № 160/24681/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 травня 2026 року Справа №160/24681/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України.

17.12.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено та ухвалено:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року включно, обчисленої виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102, 00 грн.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року включно, у вигляді базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року 2270, 00 грн., на 01 січня 2022 року 2 481, 00 грн., на 01 січня 2023 року 2 684, 00 грн., на 01 січня 2024 року 3 028, 00 грн. з урахуванням надбавки за вислугу років від посадового окладу та матеріальної допомоги за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення виплати судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 недоплаченої суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року включно.

13.02.2025 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі №160/24681/24 - повернуто скаржнику.

20.02.2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.

05.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.05.2025 року, відкритого на підставі виконавчого листа про зобов`язання Державної судової адміністрації України вчинити певні дії, згідно якої рішення суду по даній справі у відповідній частині залишилось невиконаним.

23.07.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року по справі № 160/24681/24.

07.08.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення - відмовлено.

23.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник повторно просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року по справі № 160/24681/24.

02.04.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення - відмовлено.

06.04.2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить:

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код в , засоби зв`язку: E-mail: ) подати до суду звіт про виконання судового рішення, а саме Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року по справі № 160/24681/24, за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області та Державної судової адміністрації України, про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, протягом одного місяця з дня постановлення відповідної ухвали;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (юридична адреса: 49027, м. Дніпро, пр-кт Д. Яворницького, 21-А, код в , засоби зв`язку: 01, E-mail: ) подати до суду звіт про виконання судового рішення, а саме Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2024 року по справі № 160/24681/24, за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області та Державної судової адміністрації України, про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, протягом одного місяця з дня постановлення відповідної ухвали.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання рішення суду по даній справі Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нараховано позивачу 931 078, 35 грн., при цьому, Державна судова адміністрація України на неодноразові звернення стягувача повідомляє про відсутність коштів для виконання рішень на користь працівників суду, оскільки виконання таких рішень здійснюється за рахунок бюджетної програми, на яку також не виділяють кошти.

08.04.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі в порядку письмового провадження з 17.04.2026 року.

10.04.2026 року від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області надійшли заперечення на заяву позивача про встановлення судового контролю, в яких просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 по справі №160/24681/24 за період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2024 року відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ТУ ДСА України в Дніпропетровській області здійснено розрахунок суддівської винагороди позивача та нараховано за період з 01.01.2021р. по 31.08.2024р.- 931 078, 35 грн. з урахування передбачених законом податків та обов`язкових платежів. Щодо виплати нарахованої заборгованості зазначено, що у територіального управління обмежені повноваження для виконання судового рішення, адже воно лише перераховує суддівську винагороду, а виплати залежать від бюджетних видатків. Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" за бюджетною Програмою затверджені видатки в розмірі 10,0 млн. гривень, що розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. Кошторисом ТУ ДСА України в Дніпропетровській області на 2026 рік кошторисні призначення за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" складають лише 28 300,00 грн. При цьому, зазначено, що головним розпорядником щодо бюджетної програми КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", відповідальними виконавцями за якою є територіальні управління ДСА України, апеляційні та місцеві спеціалізовані суди є Державна судова адміністрація України.

06.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду заяви позивача про встановлення судового контролю до 06.05.2026 року.

Державна судова адміністрація України будь-яких пояснень щодо заяви позивача про встановлення судового контролю не надала, ухвалу від 08.04.2026 року доставлено до її електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» - 09.04.2026 року, заяву з додатками 06.04.2026 року.

Розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 статті 14 КАС України, встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 382 КАС України встановлено спосіб здійснення судового контролю за виконанням судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18.

Верховний Суд в ухвалі від 18.04.2022 у справі №754/12702/14-а дійшов висновку, що судовий контроль в порядку норм статті 382 КАС України шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення може бути встановлено за таких умов: рішення суду ще не виконано, у тому числі у порядку його примусового виконання; існує обґрунтований і підтверджений доказами ризик його невиконання; існують підтверджені доказами обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, або дають підстави вважати, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач (його правонаступник) створює перешкоди для виконання такого рішення, має намір ухилення від цього обов`язку.

Суд зазначає, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Крім цього у Рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зауважив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIIIзмін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також, Конституційний Суд України, узявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене рішення.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема у формі зобов`язання боржника подати до суду відповідний звіт сприяє забезпеченню реалізації принципу виконуваності судового рішення (загальновідомо, що «рішення суду не має значення, якщо воно не виконується»), запобігає можливому зловживанню з боку боржника (наприклад, у формі уникнення оперативного та повного виконання рішення), гарантує дотримання законності (як у вимогах стягувача, так і у діях боржника), а також підвищує довіру громадян до суду та держави, в цілому.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Верховного Суду від 07 травня 2024 року по справі №160/5259/20.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19, від 20 вересня 2023 року у справі №9901/116/20.

Аналіз положень статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено ст..129-1 Конституції України, і запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Так, в якості єдиної підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі, позивачем зазначено невиплату нарахованої заборгованості.

Разом з тим, відповідачем-1 у запереченнях на заяву позивача про встановлення судового контролю, та відповідачем-2 у відповіді від 13.03.2026 року №К368-26-К443-26-К590-26-К804-26-618/26 на запит позивача щодо виконання рішення суду по даній справі, зазначено, що нарахована заборгованість буде здійснена після надходження відповідних бюджетних асигнувань, при цьому, відповідач-2 листом від 03.03.206 року №11-4560-26 звернулась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суму 2389,4 грн.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачами не буде виплачена нарахована на виконання рішення суду у даній справі заборгованість після надходження відповідного фінансування та, що за відсутності заходу судового контролю, рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Таким чином, у поданій заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивачем не наведено аргументів щодо необхідності вжиття на даний час процесуальних заходів у вигляді встановлення судового контролю та не надано відповідних доказів наявності об`єктивних обставин, які свідчать про ухилення відповідачів від виконання судового рішення чи/або відсутність у них наміру його виконувати.

Відповідно до ч.2 ст.382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі.

Керуючись ст.ст. 248, 382, 382-1 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя М.В. Дєєв