Справа № 380/21293/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 рокуЛьвівСправа № 380/21293/24 пров. № А/857/28070/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І.,

Запотічного І. І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Кондратюк Ю.С.), ухвалене у письмовому провадженні в м. Львові 04 червня 2025 року, у справі №380/21293/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

16.10.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Волагро» (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2024 № UA62, прийняте Львівською митницею.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у відповідь на запит митного органу листами уповноваженого органу Республіки Польща не підтверджено преференційне походження товару, щодо якого виник спір, доводи позивача про європейське походження товару є необґрунтованими.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Волагро» подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в розглядуваній справі саме відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен був довести, що мінеральні добрива, імпортовані нашим підприємством, за описом підпадають під дію Рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі «Про зміну антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну нітрату амонію (аміачної селітри) походженням з Російської Федерації» від 26.03.2018 р. № АД-383/2018/4411 05 і, відповідно, містять у своєму складі щонайменше 28 % азоту. Проте Львівська митниця цей процесуальний обов`язок не виконала, а Львівський окружний адміністративний суд, своєю чергою, порушив норми процесуального права, переклавши його на позивача. В частині ж посилання суду першої інстанції на те, що у матеріалах справи нібито відсутні будь-які докази, які підтверджують вміст азоту в складі Товару, то тут наголошує на тому, що відповідні дані (стосовно 10, 2 %) містяться, зокрема, у Акті перевірки та, по суті, визнаються відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення. Вказує на те, що компанія-експортер, зазначивши декларативно в інвойсі чи сертифікаті про походження товарів з території Європейського Союзу повинна у подальшому в ході перевірки документально підтвердити походження вказаних товарів, в тому числі й обставини, що матеріали, використані при виготовленні товару, також здебільшого походять з Європейського Союзу. У спірних правовідносинах компанія-експортер не змогла підтвердити перед уповноваженим органом країни-експортера походження товару.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що на підставі статті 336, статті 345, пункту 2 частини 2 статті 351, підпункту 1 пункту 912 та з урахуванням пункту 934 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, відповідно до наказу Львівської митниці наказу від 26.07.2024 № 248 проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Волагро» () дотримання законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митними деклараціями від 15.04.2019 №UA209140/2019/131990, від 17.04.2019 №UA209140/2019/133096, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148072, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148070, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148071, від 02.07.2019 №UA209140/2019/156290, від 06.07.2019 №UA209140/2019/157150, від 06.07.2019 №UA209140/2019/157149, від 13.07.2019 №UA209140/2019/159988, від 06.08.2019 №UA209140/2019/167176, від 04.09.2019 №UA209140/2019/175923, від 06.09.2019 №UA209140/2019/177050, від 06.09.2019 №UA209140/2019/177048, від 12.09.2019 №UA209140/2019/179504, від 23.09.2019 №UA209140/2019/183043, від 30.09.2019 №UA209140/2019/185765, від 30.09.2019 №UA209140/2019/185767, від 30.09.2019 №UA209140/2019/185764, від 30.09.2019 №UA209140/2019/185766, від 02.10.2019 №UA209140/2019/186648, від 28.10.2019 №UA209140/2019/196132, від 28.10.2019 №UA209140/2019/196131, від 18.11.2019 №UA209140/2019/203459, від 25.11.2019 №UA209140/2019/206141, від 25.11.2019 №UA209140/2019/206139, від 02.12.2019 №UA209140/2019/208602, від 02.12.2019 №UA209140/2019/208604, від 10.12.2019 №UA209140/2019/211156, від 10.12.2019 №UA209140/2019/211159, від 10.12.2019 №UA209140/2019/211155, від 10.12.2019 №UA209140/2019/211157, від 13.01.2020 №UA209140/2020/001914, від 13.01.2020 №UA209140/2020/001916, від 13.01.2020 №UA209140/2020/001913, від 13.01.2020 №UA209140/2020/001915, від 28.01.2020 №UA209140/2020/006721, від 01.02.2020 №UA209140/2020/008613, від 04.02.2020 №UA209140/2020/009333, від 05.02.2020 №UA209140/2020/009853, від 26.02.2020 №UA209170/2020/013372, від 03.03.2020 №UA209170/2020/015174, від 04.03.2020 №UA209140/2020/019359, від 01.04.2020 №UA209140/2020/028765, від 25.05.2020 №UA209140/2020/043486, від 03.08.2020 №UA209140/2020/068736, від 08.09.2020 №UA209140/2020/081202, від 10.11.2020 №UA209140/2020/104791, від 15.01.2021 №UA209140/2021/002541, від 21.01.2021 №UA209140/2021/003894, від 03.02.2021 №UA209140/2021/008701, від 03.04.2021 №UA209140/2021/032494, від 21.04.2021 №UA209140/2021/038728, від 16.08.2021 №UA209170/2021/063923, від 25.08.2021 №UA209170/2021/066297.

За результатами проведеної перевірки складено Акт від 07.08.2024 № 23/24/7.4-19/38592097 (далі Акт перевірки), яким встановлено порушення ТзОВ «Волагро»:

- статті 15 Доповнення 1 до Регіональної конвенції, вимог частини 1 статті 257, статті 48, статті 280 Митного кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями, вказаними в додатку №1, який є невід`ємною частиною акта перевірки, на загальну суму 553 723,99 гривень;

- вимог частини 1 статті 257, статті 278, статті 280, частини 1 статті 286, статті 289, Митного кодексу України, пункту 8 статті 16, статті 28 Закону України від 22.12.1998 № 330-XIV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018 «Про зміну антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну нітрату амонію (аміачної селітри) походженням з російської федерації» в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита за митними деклараціями, вказаними в додатку №1, який є невід`ємною частиною акта перевірки, на загальну суму 152 956,99 гривень;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями, вказаними в додатку №1, який є невід`ємною частиною акта перевірки, на загальну суму 141 336,22 гривень (а.с. 11-25).

Відповідно до Акта перевірки за вказаними вище митними деклараціями ввезено товар, який декларувався платником податків із застосуванням преференції за кодом « 410» і, як наслідок, з умовним нарахуванням ввізного мита. Застосування пільги в частині звільнення від сплати ввізного мита товариством було здійснено на підставі наданих під час митного оформлення товарів преференційних документів, а саме: сертифікатів з перевезення (походження) товарів форми EUR.1 від 20.05.2020 № PL/MF/AR 0204284, від 31.03.2020 № PL/MF/AR 0204265, від 05.11.2020 № PL/MF/AR 0204338, від 24.08.2021 № PL/MF/AR 0235062, від 13.08.2021 № PL/MF/AR 0223040 та декларації про походження, складені експортером «Agrolok Sp. z o.o.Oddzial Osiek» на інвойсах від 05.08.2019 № G/2019/216083, від 12.07.2019 №B/2019/198468, від 09.01.2020 № G/2020/4424, від 31.07.2020 №K/2020/235391, від 28.08.2020 № G/2020/272965, від 03.06.2019 №B/2019/167181, від 21.02.2020 №G/2020/53971, від 28.02.2020 №G/2020/62947, від 20.04.2021 № G/2021/127925, від 02.02.2021 №G/2021/24514 № G/2021/24520, від 03.07.2019 №B/2019/190931, від 26.09.2019 № G/2019/282956, від 26.09.2019 № G/2019/283165, від 24.10.2019 №G/2019/305618, від 22.11.2019 № G/2019/324002, від 05.12.2019 №G/2019/334282, від 05.12.2019 № G/2019/334270, від 10.01.2020 №G/2020/5326, від 30.01.2020 № G/2020/26479, від 31.01.2020 № G/2020/27684, від 04.02.2020 №G/2020/30354, від 15.01.2021 № K/2021/8665, від 14.01.2021 № G/2021/8126, від 27.02.2020 № G/2020/60021, від 02.04.2021 № B/D/2021/397, від 24.01.2020 №W/2020/19359, від 04.09.2019 № G/2019/256886, від 04.09.2019 № G/2019/256844,від 30.08.2019 № G/2019/252194, від 30.09.2019 №B/2019/285468, від 03.03.2020 №B/2020/65888, від 11.09.2019 №B/2019/267611 та експортером «ARTANO Sp. Z o.o.» складені на інвойсах від 27.12.2018 № A/2018/16846, від 01.03.2019 №A/2019/3127, від 28.02.2019 №A/2019/2995, від 15.03.2019 № A/2019/3815, від 19.03.2019 № A/2019/4048, від 04.04.2019 № A/2019/4984, від 10.04.2019 № A/2019/5232, від 09.04.2019 № A/2019/5201, від 11.04.2019 № A/2019/5280, від 15.04.2019 № A/2019/5463, від 03.06.2019 № A/2019/8131, від 03.06.2019 № A/2019/8133, від 28.06.2019 №A/2019/9608, від 03.07.2019 №A/2019/9872, від 20.09.2019 № A/2019/14682, від 26.09.2019 № A/2019/15022, від 26.09.2019 № A/2019/15032, від 24.10.2019 № A/2019/16712, від 14.11.2019 № A/2019/17667, від 22.11.2019 №A/2019/18050, від 28.11.2019 № A/2019/18317, від 28.11.2019 №A/2019/18316, від 05.12.2019 № A/2019/18676, від 05.12.2019 № A/2019/18675, від 09.01.2020 № A/2020/268, від 10.01.2020 № A/2020/283 (а.с. 15).

Згідно з Актом перевірки, керуючись статтею 32 Доповнення І «Підтвердження походження» до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференції правил походження, Державною митною службою України направлено на перевірку до уповноваженого органу Республіки Польща сертифікати з перевезення EUR.1 від 20.05.2020 № PL/MF/AR 0204284, від 31.03.2020 № PL/MF/AR 0204265, від 05.11.2020 № PL/MF/AR 0204338, від 24.08.2021 № PL/MF/AR 0235062, від 13.08.2021 № PL/MF/AR 0223040 та декларації про походження, складені експортером «Agrolok Sp. z o.o.Oddzial Osiek» на інвойсах від 05.08.2019 №G/2019/216083, від 12.07.2019 № B/2019/198468, від 09.01.2020 №G/2020/4424, від 31.07.2020 № K/2020/235391, від 28.08.2020 №G/2020/272965, від 03.06.2019 № B/2019/167181, від 21.02.2020 №G/2020/53971, від 28.02.2020 № G/2020/62947, від 20.04.2021 №G/2021/127925, від 02.02.2021 № G/2021/24514 № G/2021/24520, від 03.07.2019 №B/2019/190931, від 26.09.2019 № G/2019/282956, від 26.09.2019 №G/2019/283165, від 24.10.2019 № G/2019/305618, від 22.11.2019 №G/2019/324002, від 05.12.2019 № G/2019/334282, від 05.12.2019 №G/2019/334270, від 10.01.2020 № G/2020/5326, від 30.01.2020 №G/2020/26479, від 31.01.2020 № G/2020/27684, від 04.02.2020 № G/2020/30354, від 15.01.2021 № K/2021/8665, від 14.01.2021 № G/2021/8126, від 27.02.2020 № G/2020/60021, від 02.04.2021 № B/D/2021/397, від 24.01.2020 № W/2020/19359, від 04.09.2019 № G/2019/256886, від 04.09.2019 №G/2019/256844, від 30.08.2019 №G/2019/252194, від 30.09.2019 №B/2019/285468, від 03.03.2020 №B/2020/65888, від 11.09.2019 № B/2019/267611 та експортером «ARTANO Sp. z o.o.» складені на інвойсах від 27.12.2018 №A/2018/16846, від 01.03.2019 №A/2019/3127, від 28.02.2019 №A/2019/2995, від 15.03.2019 №A/2019/3815, від 19.03.2019 №A/2019/4048, від 04.04.2019 №A/2019/4984, від 10.04.2019 №A/2019/5232, від 09.04.2019 №A/2019/5201, від 11.04.2019 №A/2019/5280, від 15.04.2019 № A/2019/5463, від 03.06.2019 №A/2019/8131, від 03.06.2019 №A/2019/8133, від 28.06.2019 №A/2019/9608, від 03.07.2019 №A/2019/9872, від 20.09.2019 №A/2019/14682, від 26.09.2019 №A/2019/15022, від 26.09.2019 №A/2019/15032, від 24.10.2019 №A/2019/16712, від 14.11.2019 №A/2019/17667, від 22.11.2019 №A/2019/18050, від 28.11.2019 №A/2019/18317, від 28.11.2019 №A/2019/18316, від 05.12.2019 №A/2019/18676, від 05.12.2019 №A/2019/18675, від 09.01.2020 №A/2020/268, від 10.01.2020 №A/2020/283.

Державна митна служба України листом від 21.10.2021 № 15/15-03/7.44718 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 11.08.2021 № 0401-ІОА.4331.32, листом від 02.11.2021 № 15/15-03-01/7.4/5104 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 23.09.2021 № 0401-ІОА.4331.8,12,14,15,17,18.2021, листом від 02.12.2021 № 15/15-03- 01/7.4/5775 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 20.10.2021 № 0401-ІОА.4331.6,7,9,16,19,20,22,23,24.2021, листом від 08.08.2022 № 15/15-03-01/7.4/2729 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 03.08.2022 № 0401-ІОА.4331.280.2021, листом від 15.09.2022 № 15/15-03-01/7.4/3256 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 29.08.2022 № 0401-ІОА.4331.9.2022, листом від 27.10.2022 № 15/15-03-01/7.4/3953 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 24.10.2022 № 0401-ІОА.4331.10.2022 згідно яких не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у деклараціях про походження, складених уповноваженим експортером «Agrolok Sp. z o.o.Oddzial Osiek» на інвойсах від 05.08.2019 №G/2019/216083, від 12.07.2019 № B/2019/198468, від 09.01.2020 № G/2020/4424, від 31.07.2020 №K/2020/235391, від 28.08.2020 №G/2020/272965, від 03.06.2019 № B/2019/167181, від 21.02.2020 №G/2020/53971, від 28.02.2020 № G/2020/62947, від 03.07.2019 №B/2019/190931, від 26.09.2019 № G/2019/282956, від 26.09.2019 №G/2019/283165, від 24.10.2019 № G/2019/305618, від 22.11.2019 №G/2019/324002, від 05.12.2019 № G/2019/334282, від 05.12.2019 №G/2019/334270, від 10.01.2020 № G/2020/5326, від 30.01.2020 №G/2020/26479, від 31.01.2020 № G/2020/27684, від 04.02.2020 № G/2020/30354, від 15.01.2021 № K/2021/8665, від 14.01.2021 № G/2021/8126, від 27.02.2020 № G/2020/60021, від 02.04.2021 № B/D/2021/397, від 24.01.2020 № W/2020/19359, від 04.09.2019 № G/2019/256886, від 04.09.2019 № G/2019/256844, від 30.08.2019 №G/2019/252194, від 30.09.2019 № B/2019/285468, від 03.03.2020 №B/2020/65888, від 11.09.2019 №B/2019/267611, а також не підтверджено преференційне походження товарів в деклараціях про походження складених експортером «ARTANO Sp. z o.o.» на інвойсах від 27.12.2018 № A/2018/16846, від 01.03.2019 № A/2019/3127, від 28.02.2019 № A/2019/2995, від 15.03.2019 №A/2019/3815, від 19.03.2019 №A/2019/4048, від 04.04.2019 № A/2019/4984, від 10.04.2019 № A/2019/5232, від 09.04.2019 № A/2019/5201, від 11.04.2019 № A/2019/5280, від 15.04.2019 № A/2019/5463, від 03.06.2019 № A/2019/8131, від 03.06.2019 № A/2019/8133, від 28.06.2019 № A/2019/9608, від 03.07.2019 №A/2019/9872, від 20.09.2019 № A/2019/14682, від 26.09.2019 № A/2019/15022, від 26.09.2019 № A/2019/15032, від 24.10.2019 № A/2019/16712, від 14.11.2019 № A/2019/17667, від 22.11.2019 №A/2019/18050, від 28.11.2019 №A/2019/18317, від 28.11.2019 № A/2019/18316, від 05.12.2019 №A/2019/18676, від 05.12.2019 № A/2019/18675, від 09.01.2020 №A/2020/268, від 10.01.2020 №A/2020/283 та зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1 від 20.05.2020 № PL/MF/AR 0204284, від 31.03.2020 №PL/MF/AR 0204265, від 05.11.2020 №PL/MF/AR 0204338, від 24.08.2021 №PL/MF/AR 0235062, від 13.08.2021 №PL/MF/AR 0223040 та надано копії вказаних сертифікатів з внесеними уповноваженим органом Республіки Польща відповідних відміток в графу 14 сертифікатів «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності», і тому до цих товарів не можуть бути застосовані тарифні преференції.

Водночас, уповноважений орган Республіки Польща листом від 28.04.2022 № 0401-ІОА.4331.280.2021 повідомив про позитивний результат перевірки декларацій про походження від 20.04.2021 №G/2021/127925, від 02.02.2021 №G/2021/24514, від 02.02.2021 №G/2021/24520, в якому зазначено: «експортер надав документи, що є достатніми доказами для підтвердження преференційного статусу товару, відповідно до вимог Додатку І до Регіональної конвенції «Про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження» (а.с. 16 зворот-17 зворот).

Відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі (далі Комісія) прийнято рішення №АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018, згідно з яким за результатами проведення проміжного перегляду антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну нітрату амонію (аміачної селітри) походженням з Російської Федерації, порушеного рішенням Комісії від 13.04.2017 № АД-371/2017/4411-05, остаточні антидемпінгові заходи, застосовані рішенням Комісії від 21.05.2008 №АД-176/2008/143-47, продовжені та змінені рішенням Комісії від 01.07.2014 № АД-315/2014/4421-06, вирішено змінити таким чином:

Опис товару, що є об`єктом застосування антидемпінгових заходів, змінити на такий: «тверді добрива та інші продукти мінеральні або хімічні, азотні (не у водному розчині): нітрат амонію (аміачна селітра) без домішок, нітрат амонію (аміачна селітра) з карбонатом кальцію або іншими неорганічними речовинами, що не є добривами та суміші добрив та інших продуктів на основі нітрату амонію (аміачної селітри) із вмістом двох або більше поживних елементів, в яких сумарна масова частка нітратного і амонійного азоту у перерахунку на азот у сухій речовині складає не менше як 28 мас. %, незалежно від їх цільового використання, які класифікуються згідно з УКТЗЕД у товарних позиціях 3102 та 3105» (а.с. 18 зворот-19).

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «Волагро» за митними деклараціями від 15.04.2019 №UA209140/2019/131990, від 17.04.2019 №UA209140/2019/133096, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148072, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148070, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148071 ввезено товар «Добрива мінеральні із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору, калію та мікроелементів. Являє собою сипке, розчинне у воді добриво: Yara Mila 8-24-24.Склад: азот(N)-10.2%, фосфор(P2O5)-24%, калій(K2O)-24%, Сірка триоксид(SO3)-5%; мікроелементи: бор (В)-0.01%, залізо (Fe)-0.1%, марганець (Mn)-0.01%, цинк (Zn)- 0.01%. Для позакореневого підживлення сільськогосподарських культур» та задекларовано за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД , що відповідає коду згідно з УКТ ЗЕД та опису товару, зазначеного в рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018, дію якого продовжено згідно з рішенням Комісії від 17.04.2019 № АД-413/2019/4411-03 (а.с. 19).

За окремими митними деклараціями (від 05.06.2019 №UA209140/2019/148072, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148070, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148071), встановлено порушення вимог частини 1 статті 257, статті 278, статті 280, частини 1 статті 286, статті 289, Митного кодексу України, пункту 8 статті 16, статті 28 Закону України від 22.12.1998 № 330-XIV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018 «Про зміну антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну нітрату амонію (аміачної селітри) походженням з Російської Федерації» в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті антидемпінгового мита (а.с. 19, 25).

Позивач подав письмові заперечення на акт перевірки від 16.08.2024 за № 152. Листом від 26.08.2024 № 7.4-5/19-01/13/23298 відповідач повідомив, що заперечення до Акта перевірки ним відхиляються.

29.08.2024 на підставі Акта перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення, зокрема, оскаржуване № UA62, яким збільшено суму грошових зобов`язань позивача з антидемпінгового мита на 191 196, 24 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 152 956, 99 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 38 239, 25 грн (а.с. 34, 35).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № UA62 від 29.08.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 (далі - МК України).

Статтею 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом:

1)перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України;

2)митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян);

3)обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України;

4)усного опитування громадян та посадових осіб підприємств;

5)огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на митні органи;

6)перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем;

7)проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

8)направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу;

9)пост-митний контроль.

Відповідно до ст. 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

1)правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

2)обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

3)правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

4)відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;

5)законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Згідно зі ст. 351 МК України, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи, під час здійснення пост-митного контролю, аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження дотримання критеріїв походження або автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до ст. 352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну - територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Як зазначено в ст. 354 МК України результати перевірок оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою.

Частиною 6 ст. 345 МК України передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Частинами 4, 5, 9 статті 280 МК України визначено, що ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Слід зауважити, що особливі види мита нараховуються за ставками, встановленими рішеннями Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі про застосування антидемпінгових, компенсаційних або спеціальних заходів, відповідно до законів України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну».

Згідно з частиною 1 статті 270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору.

Частиною 4 статті 275 МК України передбачено, що антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.

Так, Законом України від 22.12.1998 № 330-XIV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон України від 22.12.1998 № 330- XIV) визначено таке:

-антидемпінгові заходи - попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування (частина 1 статті 1 Розділу І);

-антидемпінгове мито (попереднє або остаточне) - особливий вид мита, що справляється у разі ввезення на митну територію країни імпорту товару, який є об`єктом застосування антидемпінгових заходів (попередніх або остаточних) (частина 2 статті 1 Розділу І);

-демпінг - ввезення на митну територію країни імпорту товару за цінами, нижчими від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту, що заподіює шкоду національному товаровиробнику подібного товару (частина 5 статті 1 Розділу І);

-товар вважається об`єктом демпінгу, якщо в країні імпорту його експортна ціна є нижчою від порівнянної ціни на подібний товар у країні експорту в звичайних торговельних операціях (частина 1 статті 2 Розділу І).

Частиною 8 статті 16 Розділу IV Закону України від 22.12.1998 № 330-XIV визначено, що остаточне антидемпінгове мито сплачується за ставкою та на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування остаточних антидемпінгових заходів.

Остаточне антидемпінгове мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при імпорті в країну імпорту товарів.

Так, відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» Міжвідомчою комісією з міжнародної торгівлі прийнято рішення № АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018, згідно з яким:

«За результатами проведення проміжного перегляду антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну нітрату амонію (аміачної селітри) походженням з Російської Федерації, порушеного рішенням Комісії від 13.04.2017 № АД-371/2017/4411-05, остаточні антидемпінгові заходи, застосовані рішенням Комісії від 21.05.2008 № АД-176/2008/143-47, продовжені та змінені рішенням Комісії від 01.07.2014 № АД-315/2014/4421-06, змінити таким чином:

1.1. Опис товару, що є об`єктом застосування антидемпінгових заходів, змінити на такий:

«тверді добрива та інші продукти мінеральні або хімічні, азотні (не у водному розчині): нітрат амонію (аміачна селітра) без домішок, нітрат амонію (аміачна селітра) з карбонатом кальцію або іншими неорганічними речовинами, що не є добривами та суміші добрив та інших продуктів на основі нітрату амонію (аміачної селітри) із вмістом двох або більше поживних елементів, в яких сумарна масова частка нітратного і амонійного азоту у перерахунку на азот у сухій речовині складає не менше як 28 мас. %, незалежно від їх цільового використання, які класифікуються згідно з УКТЗЕД у товарних позиціях 3102 та 3105».

1.2. Встановити розмір ставки антидемпінгового мита:

для експортера ПАТ «Дорогобуж» на рівні 29,25%;

для інших експортерів та загалом для Російської Федерації - 42,96%».

З матеріалів справи убачається, що позивачем за митними деклараціями від 15.04.2019 №UA209140/2019/131990, від 17.04.2019 №UA209140/2019/133096, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148072, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148070, від 05.06.2019 №UA209140/2019/148071 ввезено товар «Добрива мінеральні із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору, калію та мікроелементів. Являє собою сипке, розчинне у воді добриво: Yara Mila 8-24-24.Склад: азот(N)-10.2%, фосфор(P2O5)-24%, калій(K2O)-24%, Сірка триоксид(SO3)-5%; мікроелементи: бор (В)-0.01%, залізо (Fe)-0.1%, марганець (Mn)-0.01%, цинк (Zn)- 0.01%. Для позакореневого підживлення сільськогосподарських культур» та задекларовано за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД , що встановлено в Акті перевірки (а.с. 19) та не заперечується сторонами.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що як убачається з матеріалів справи, товар ввезений позивачем за митними деклараціями, які підлягали перевірці, за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД , відповідає коду згідно з УКТ ЗЕД та опису товару, зазначеного в рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018, дію якого продовжено згідно з рішенням Комісії від 17.04.2019 № АД-413/2019/4411-03.

При цьому, суд першої інстанції правильно відхилив доводи позивача про невідповідність опису ввезеного товару, визначеного у Рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі «Про зміну антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну нітрату амонію (аміачної селітри) походженням з Російської Федерації» від 26.03.2018 р. № АД-383/2018/4411-05, оскільки містить у своєму складі менше 28 % азоту, враховуючи таке.

Так, позивачем ввезено товар з описом: «Добрива мінеральні із вмістом трьох поживних елементів азоту, фосфору, калію та мікроелементів. Являє собою сипке, розчинне у воді добриво: Yara Mila 8-24-24.Склад: азот(N)-10.2%, фосфор(P2O5)-24%, калій(K2O)-24%, Сірка триоксид(SO3)-5%; мікроелементи: бор (В)-0.01%, залізо (Fe)-0.1%, марганець (Mn)-0.01%, цинк (Zn)- 0.01%. Для позакореневого підживлення сільськогосподарських культур» та задекларовано за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД .

У рішенні Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-383/2018/4411-05 від 26.03.2018, дію якого продовжено згідно з рішенням Комісії від 17.04.2019 № АД-413/2019/4411-03, опис товару, що є об`єктом застосування антидемпінгових заходів: тверді добрива та інші продукти мінеральні або хімічні, азотні (не у водному розчині): нітрат амонію (аміачна селітра) без домішок, нітрат амонію (аміачна селітра) з карбонатом кальцію або іншими неорганічними речовинами, що не є добривами та суміші добрив та інших продуктів на основі нітрату амонію (аміачної селітри) із вмістом двох або більше поживних елементів, в яких сумарна масова частка нітратного і амонійного азоту у перерахунку на азот у сухій речовині складає не менше як 28 мас. %, незалежно від їх цільового використання, які класифікуються згідно з УКТЗЕД у товарних позиціях 3102 та 3105.

Водночас, позивач не надав суду жодних доказів, що ввезений ним товар не є продуктом із вмістом двох або більше поживних елементів, в яких сумарна масова частка нітратного і амонійного азоту у перерахунку на азот у сухій речовині складає не менше як 28 мас. %, не повідомив жодних даних щодо вмісту азоту у сухій речовині в складі ввезених добрив.

Отже, позивач порушив частину 1 статті 28 Розділу VI Закону України від 22.12.1998 № 330-XIV «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», якою передбачено, що попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів), у тому числі мита, які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів.

Щодо європейського походження ввезеного товару, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 36 МК України положення цього Кодексу встановлюють непреференційні правила щодо визначення країни походження товарів, що переміщуються через митний кордон України, з метою застосування: ставок мита, правил щодо його справляння до товарів, яким надається режим найбільшого сприяння, крім тарифних пільг (преференцій), встановлених міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; інших заходів відповідно до вимог Світової організації торгівлі, пов`язаних із визначенням країни походження товару.

Країною походження товару вважається країна, в якій: товар був повністю отриманий; товар був підданий останнім економічно обґрунтованим виробничим та технологічним операціям з переробки, що призвели до виробництва нового товару або є важливою стадією виробництва, за умови виконання в цій країні критеріїв достатньої переробки, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Частиною третьою статті 41 МК України встановлено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої статті 41 МК України у разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Згідно зі статтею 43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.

У разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом.

Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів щодо достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила щодо визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію.

Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII ратифіковано Угоду, якою, серед іншого, передбачено поглиблену та всеохоплюючу зону вільної торгівлі між Україною та Європейським Союзом.

Згідно зі статтею 26 частини першої Глави 1 Розділу IV Угоди положення цієї Глави застосовуються до торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I «Щодо визначення концепції походження товарів і методів адміністративного співробітництва» (далі - Протокол І).

Частиною першою статті 2 Розділу 2 Протоколу І встановлено, що з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:

1. товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;

2. товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.

Відповідно до частини першої статті 16 Розділу 5 Протоколу І товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів:

1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1;

2. У випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойсу, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 Розділу 5 «Підтвердження походження» Протоколу 1, згідно з положеннями якої сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником.

Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту. Якщо їх заповнюють від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами. Опис товарів потрібно викласти у виділеній для цього комірці, не залишаючи вільних рядків. Якщо комірка заповнена не повністю, під останнім рядком опису потрібно накреслити горизонтальну лінію й перекреслити вільний залишок комірки.

Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.

Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.

Статтею 33 Протоколу І регулюються питання щодо перевірки підтверджень походження. Так, частиною першою цієї статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.

З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (частина друга статті 33 Протоколу І).

Згідно з частиною третьою статті 33 Протоколу І перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними.

Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (частина шоста статті 33 Протоколу І).

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання; в інших випадках, встановлених ПК України.

Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що спір у правовідносинах виник у зв`язку з наявністю відповіді компетентного органу, що видав документ (компетентної організації країни, зазначеної як країна походження товару), щодо проведення перевірки документів про походження товару.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Державною митною службою України направлено на перевірку до уповноваженого органу Республіки Польща сертифікати з перевезення EUR.1 від 20.05.2020 № PL/MF/AR 0204284, від 31.03.2020 № PL/MF/AR 0204265, від 05.11.2020 № PL/MF/AR 0204338, від 24.08.2021 № PL/MF/AR 0235062, від 13.08.2021 № PL/MF/AR 0223040 та декларації про походження, складені експортером «Agrolok Sp. z o.o.Oddzial Osiek» на інвойсах від 05.08.2019 №G/2019/216083, від 12.07.2019 № B/2019/198468, від 09.01.2020 №G/2020/4424, від 31.07.2020 № K/2020/235391, від 28.08.2020 №G/2020/272965, від 03.06.2019 № B/2019/167181, від 21.02.2020 №G/2020/53971, від 28.02.2020 № G/2020/62947, від 20.04.2021 №G/2021/127925, від 02.02.2021 № G/2021/24514 № G/2021/24520, від 03.07.2019 №B/2019/190931, від 26.09.2019 № G/2019/282956, від 26.09.2019 №G/2019/283165, від 24.10.2019 № G/2019/305618, від 22.11.2019 №G/2019/324002, від 05.12.2019 № G/2019/334282, від 05.12.2019 №G/2019/334270, від 10.01.2020 № G/2020/5326, від 30.01.2020 №G/2020/26479, від 31.01.2020 № G/2020/27684, від 04.02.2020 № G/2020/30354, від 15.01.2021 № K/2021/8665, від 14.01.2021 № G/2021/8126, від 27.02.2020 № G/2020/60021, від 02.04.2021 № B/D/2021/397, від 24.01.2020 № W/2020/19359, від 04.09.2019 № G/2019/256886, від 04.09.2019 №G/2019/256844, від 30.08.2019 №G/2019/252194, від 30.09.2019 №B/2019/285468, від 03.03.2020 №B/2020/65888, від 11.09.2019 № B/2019/267611 та експортером «ARTANO Sp. z o.o.» складені на інвойсах від 27.12.2018 №A/2018/16846, від 01.03.2019 №A/2019/3127, від 28.02.2019 №A/2019/2995, від 15.03.2019 №A/2019/3815, від 19.03.2019 №A/2019/4048, від 04.04.2019 №A/2019/4984, від 10.04.2019 №A/2019/5232, від 09.04.2019 №A/2019/5201, від 11.04.2019 №A/2019/5280, від 15.04.2019 № A/2019/5463, від 03.06.2019 №A/2019/8131, від 03.06.2019 №A/2019/8133, від 28.06.2019 №A/2019/9608, від 03.07.2019 №A/2019/9872, від 20.09.2019 №A/2019/14682, від 26.09.2019 №A/2019/15022, від 26.09.2019 №A/2019/15032, від 24.10.2019 №A/2019/16712, від 14.11.2019 №A/2019/17667, від 22.11.2019 №A/2019/18050, від 28.11.2019 №A/2019/18317, від 28.11.2019 №A/2019/18316, від 05.12.2019 №A/2019/18676, від 05.12.2019 №A/2019/18675, від 09.01.2020 №A/2020/268, від 10.01.2020 №A/2020/283.

Державна митна служба України листом від 21.10.2021 № 15/15-03/7.44718 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 11.08.2021 № 0401-ІОА.4331.32, листом від 02.11.2021 № 15/15-03-01/7.4/5104 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 23.09.2021 № 0401-ІОА.4331.8,12,14,15,17,18.2021, листом від 02.12.2021 № 15/15-03- 01/7.4/5775 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 20.10.2021 № 0401-ІОА.4331.6,7,9,16,19,20,22,23,24.2021, листом від 08.08.2022 № 15/15-03-01/7.4/2729 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 03.08.2022 № 0401-ІОА.4331.280.2021, листом від 15.09.2022 № 15/15-03-01/7.4/3256 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 29.08.2022 № 0401-ІОА.4331.9.2022, листом від 27.10.2022 № 15/15-03-01/7.4/3953 інформувала про отримання листа уповноваженого органу Республіки Польща від 24.10.2022 № 0401-ІОА.4331.10.2022 згідно яких не підтверджено преференційне походження товарів, зазначених у деклараціях про походження, складених уповноваженим експортером «Agrolok Sp. z o.o.Oddzial Osiek» на інвойсах від 05.08.2019 №G/2019/216083, від 12.07.2019 № B/2019/198468, від 09.01.2020 № G/2020/4424, від 31.07.2020 №K/2020/235391, від 28.08.2020 №G/2020/272965, від 03.06.2019 № B/2019/167181, від 21.02.2020 №G/2020/53971, від 28.02.2020 № G/2020/62947, від 03.07.2019 №B/2019/190931, від 26.09.2019 № G/2019/282956, від 26.09.2019 №G/2019/283165, від 24.10.2019 № G/2019/305618, від 22.11.2019 №G/2019/324002, від 05.12.2019 № G/2019/334282, від 05.12.2019 №G/2019/334270, від 10.01.2020 № G/2020/5326, від 30.01.2020 №G/2020/26479, від 31.01.2020 № G/2020/27684, від 04.02.2020 № G/2020/30354, від 15.01.2021 № K/2021/8665, від 14.01.2021 № G/2021/8126, від 27.02.2020 № G/2020/60021, від 02.04.2021 № B/D/2021/397, від 24.01.2020 № W/2020/19359, від 04.09.2019 № G/2019/256886, від 04.09.2019 № G/2019/256844, від 30.08.2019 №G/2019/252194, від 30.09.2019 № B/2019/285468, від 03.03.2020 №B/2020/65888, від 11.09.2019 №B/2019/267611, а також не підтверджено преференційне походження товарів в деклараціях про походження складених експортером «ARTANO Sp. z o.o.» на інвойсах від 27.12.2018 № A/2018/16846, від 01.03.2019 № A/2019/3127, від 28.02.2019 № A/2019/2995, від 15.03.2019 №A/2019/3815, від 19.03.2019 №A/2019/4048, від 04.04.2019 № A/2019/4984, від 10.04.2019 № A/2019/5232, від 09.04.2019 № A/2019/5201, від 11.04.2019 № A/2019/5280, від 15.04.2019 № A/2019/5463, від 03.06.2019 № A/2019/8131, від 03.06.2019 № A/2019/8133, від 28.06.2019 № A/2019/9608, від 03.07.2019 №A/2019/9872, від 20.09.2019 № A/2019/14682, від 26.09.2019 № A/2019/15022, від 26.09.2019 № A/2019/15032, від 24.10.2019 № A/2019/16712, від 14.11.2019 № A/2019/17667, від 22.11.2019 №A/2019/18050, від 28.11.2019 №A/2019/18317, від 28.11.2019 № A/2019/18316, від 05.12.2019 №A/2019/18676, від 05.12.2019 № A/2019/18675, від 09.01.2020 №A/2020/268, від 10.01.2020 №A/2020/283 та зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1 від 20.05.2020 № PL/MF/AR 0204284, від 31.03.2020 №PL/MF/AR 0204265, від 05.11.2020 №PL/MF/AR 0204338, від 24.08.2021 №PL/MF/AR 0235062, від 13.08.2021 №PL/MF/AR 0223040 та надано копії вказаних сертифікатів з внесеними уповноваженим органом Республіки Польща відповідних відміток в графу 14 сертифікатів «Не відповідає вимогам щодо достовірності й правильності», і тому до цих товарів не можуть бути застосовані тарифні преференції.

Так, Угодою та, зокрема, Протоколом І до Угоди передбачено чіткий алгоритм дій митного органу у випадку виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару.

У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товарів та їх випуску.

Наведене правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 квітня 2022 року у справі № 260/2805/20, від 11 серпня 2022 року у справі № 460/8509/21, від 26 квітня 2023 року у справі № 260/4347/20.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки у відповідь на запит митного органу листами уповноваженого органу Республіки Польща не підтверджено преференційне походження товару, щодо якого виник спір, доводи позивача про європейське походження товару є необґрунтованими.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за встановлених обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.08.2024 № UA62 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви відмови у задоволенні позову, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі №380/21293/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний