Справа № 420/23807/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2026-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

секретаря судового засідання Бушанської В.І.,

за участю сторін:

від позивача - Глущенко І.О.

від відповідача Гордієнко Є.В.

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про залишення позову без розгляду

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним приватного товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області №35196/0707 від 22.07.2024 форми «В4»;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Київській області №35197/0707 від 22.07.2024 форми «Р».

Представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 30.03.2026 клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про залишення позову без розгляду - задоволено частково. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання повного тексту ухвали суду усунути недоліки шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з відповідними доказами поважності причин його пропуску.

Представником позивача подано заяву про усунення недоліків, в якій покликаючись на постанову Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2022 року у справі №640/16786/20, зазначає, що обов`язковою умовою для підтвердження отримання рекомендованого відправлення є інформація у повідомленні про вручення поштового відправлення про дату вручення та одержувача (прізвище та його підпис). У цій постанові Верховний Суд, за результатом аналізу положень Правил №270, підсумував, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища. Цей запис здійснює працівник поштового зв`язку. Також, в постанові від 03 травня 2023 року у справі № 580/4989/22 Верховний Суд зазначив, за подібних зі спірними обставинами у справі №640/16786/20, а саме: повідомлення про вручення поштового відправлення не містить інформації про прізвище особи, яка отримала відправлення за наявності заперечень скаржника щодо фактичного отримання цього поштового відправлення, - Верховний Суд дійшов висновку про недотримання за таких обставин вимог Правил №270, а тому таке рекомендоване повідомлення не може бути належним доказом отримання вказаного відправлення уповноваженою особою позивача. В зазначеній постанові Верховний Суд водночас відзначив, що напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано. Оскаржувані податкові повідомлення-рішення №35196/0707 та №35197/0707 від 22.07.2024, надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення №753, який вручено із зазначенням лише підпису та дати « 5.08.24». Тобто, зазначене рекомендоване повідомлення не містить інформації, кому таке відправлення вручено, не зазначено прізвища особи, ініціалів та відношення до позивача (адресата). Проте, зі змісту даного повідомлення про вручення вбачається, що підпис невстановленої особи стоїть напроти графи «за довіреність», але відсутня інформація щодо такої особи.

Представник позивача наполягає на тому, що позивач не отримував 05.08.2024 року спірні податкові повідомлення рішення, а отримав останні лише у відповідь на адвокатським запит 10.06.2025 року - ППР №35197/0707 від 22.07.2024 та 11.06.2025 ППР №35196/0707 від 22.07.2024.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 27.04.2026 року представник позивача проти задоволення клопотання про залишення позову без розгляду заперечувала та наполягала на тому, що позивач отримав оскаржувані податкові повідомлення-рішення лише після звернення до податкового органу з адвокатським запитом, а саме 10.06.2025 та 11.06.2025.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду підтримав.

В підготовчому судовому засіданні 27.04.2026 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду про залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, в даному випадку строк оскарження рішення суб`єкта владних повноважень складає шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення від 06.05.2024 року №354/10-36-07-07 та наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ»» направлені за поштовою адресою позивача: вул. Черкаська, 26, 1, Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08129 - 06.05.2024, та поштове відправлення повернуто відповідачу 21.05.2024 по причині «за закінченням терміну зберігання».

Акти про ненадання документів від 06.06.2024, 07.06.2024, 10.06.2024, 11.06.2024, 12.06.2024 направлені за поштовою адресою позивача: вул. Черкаська, 26, 1, Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08129 - в день їх складання та вручені позивачу 19.06.2024.

Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 19.06.2024 №35440/10-36-07-07/42085652 направлений за поштовою адресою позивача: вул. Черкаська, 26, 1, Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08129 - в день його складання та вручений позивачу 10.07.2024.

Податкові повідомлення рішення від 22.07.2024 №№ 35196/0707 та 35197/0707 направлені за поштовою адресою позивача: вул. Черкаська, 26, 1, Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08129 - в день їх складання та вручені позивачу 05.08.2024.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, що спростовує доводи представника позивача про відсутність в матеріалах справи доказів направлення ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ» податкових повідомлень рішень.

Стаття 42 Податкового кодексу України визначає порядок листування платників податків та контролюючих органів (застосовується у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 42.1, п.42.2, п.42.3 ст. 42 Податкового кодексу, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Згідно п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На підставі викладеного та з урахуванням наданих відповідачем письмових доказів на підтвердження надіслання позивачу листа матеріалів перевірки та зокрема оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд дійшов висновку, що ці документи вважаються врученим платнику податків 21.05.2024, 19.06.2024, 10.07.2024, 05.08.2024, тобто у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення, в тому числі із зазначенням причини невручення.

Таким чином доводи представника позивача щодо не надсилання податковим органом вищезазначених документів та не отримання їх позивачем, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому отримувачем є саме юридична особа ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ», а не його посадова особа.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІІІ Порядку № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків - фізичній особі, якщо його вручено особисто такій фізичній особі чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження такої фізичної особи з повідомленням про вручення.

Правила надання послуг поштового зв`язку (далі Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.

Так, згідно з пунктом 2 названих Правил, рекомендоване поштове відправлення поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.

Згідно з пунктом 17 Правил №270 внутрішні реєстровані поштові відправлення (крім прямих контейнерів), поштові перекази можуть прийматися для пересилання з рекомендованим повідомленням про їх вручення в письмовому вигляді, через смс-повідомлення або повідомлення, що підтримуються засобами Інтернету, на вибір користувача.

Відповідно до пункту 71 згаданих Правил, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

При цьому, пунктом 72 Правил №270 установлено, що адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку.

Отже, загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення інформації, яка дозволяє ідентифікувати особу отримувача. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №911/2523/20.

Аналогічний підхід також застосований Верховним Судом у постанові від 09 лютого 2022 року у справі №640/16786/20, у якій зазначено, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища. Цей запис здійснює працівник поштового зв`язку.

Суд зазначає, що відповідачем до матеріалів справи долучено копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, які містить дати отримання 19.06.2024, 01.07.2024, 05.08.2024, прізвище та підпис особи, яка отримала відправлення, а також відмітку працівника поштового зв`язку про вручення «за довіреністю». За таких обставин суд вважає, що вказане повідомлення містить дані, які дають можливість ідентифікувати одержувача поштового відправлення, а тому є належним доказом вручення позивачу спірних податкових повідомлень-рішень.

Доводи представника позивача про те, що поштове відправлення з податковими повідомленнями-рішеннями були фактично не відомою особою, та не отримані ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ», суд вважає необґрунтованими, оскільки з наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення, у них зазначено прізвище одержувача підпис, а також міститься відмітка працівника поштового зв`язку про вручення відправлення за довіреністю.

Відповідно до положень Правил надання послуг поштового зв`язку №270 вручення реєстрованих поштових відправлень здійснюється за умови встановлення особи одержувача. При цьому відомості про одержувача поштового відправлення вносяться до бланка повідомлення працівником поштового зв`язку після встановлення особи, якій вручається відповідне відправлення.

Суд зазначає, що внесення працівником поштового зв`язку до повідомлення про вручення прізвища адресата за загальним правилом свідчить про отримання поштового відправлення саме відповідною особою. Такий підхід ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками поштового зв`язку своїх службових обов`язків, яка може бути спростована лише належними та допустимими доказами. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2023 року у справі №580/4989/22.

Водночас матеріали справи не містять належних доказів, які б спростовували зазначені обставини або свідчили про порушення працівниками поштового зв`язку порядку вручення поштового відправлення.

Отже, з 05.08.2024 обчислюється строк звернення позивача до суду з позовом щодо оскарження податкових повідомлень рішень від 22.07.2024 №№35196/0707, 35197/0707.

Враховуючи, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулось 17.07.2025 року, суд вважає, що звернення позивача до суду із цим позовом відбулось з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України (шестимісячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Щодо покликань представника позивача на постанову Верховного Суду у справі №640/16786/20, суд зазначає, що у справі №640/16786/20, судами було встановлено, що повідомлення про вручення поштового відправлення не містить інформації про прізвище особи, яка отримала відправлення (графа «Розписка в одержанні» не заповнена) та за наявності заперечень особи щодо фактичного отримання такого поштового відправлення Верховний Суд дійшов висновку про недотримання за таких обставин вимог Правил №270, а тому таке рекомендоване повідомлення не може бути належним доказом отримання вказаного відправлення уповноваженою особою позивача.

Натомість у цій справі графа «Розписка в одержанні» заповнена, що свідчить про отримання позивачем податкових повідомлень - рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач надав докази дотримання вимог статті 42 Податкового кодексу України під час направлення ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ» податкових повідомлень рішень від 22.07.2024.

У свою чергу позивач не надав доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду для їх поновлення; або доказів дотримання цього строку.

При цьому, щодо доводів представника позивача стосовно не дотримання вимог ПК України, слід зазначити, що конверт з листом від 06.05.2024 повернуто відповідачу саме з підстав закінчення терміну зберігання. Тобто відповідачем, відповідно до вимог Податкового кодексу України, вчинені дії щодо направлення листа за заявленою податковою адресою позивача. Проте, саме позивач не забезпечив отримання поштової кореспонденції.

Щодо доводів представника позивач стосовно того, що директору ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ» не відомо, що за особа розписалась в рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, суд вважає необґрунтованими, оскільки документи складені уповноваженими органами надіслані на поштову адресу позивача за якою підприємство зареєстровано на час виникнення відповідних правовідносин.

При цьому, виконавши покладений законом обов`язок щодо повідомлення особи про прийняте рішення шляхом направлення такого рішення засобом поштового зв`язку, в порядку передбаченому чинним законодавством, у контролюючого органу відсутній обов`язок перевірки справжності підпису в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

В свою чергу, встановлення справжності підписів в документах не є завданням адміністративного судочинства. При цьому, позивач вважаючи, що підпис в документах підроблений, не надав доказів звернення з відповідною заявою щодо підробки документів до компетентних органів.

Крім того, перехід права власності від однієї особи до іншої жодним чином не змінює дати, коли, в даному випадку ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ», стало відомо про прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень, оскільки обов`язок збереження первинної документації, документації бухгалтерського та податкового обліку покладається саме на платника податків. Податкові зобов`язання залишаються за самим товариством, незалежно від змін у його складі учасників чи керівника.

Суд зазначає, що кожна особа повинна добросовісно користуватися своїми правами та обов`язками.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року по справі № 1.380.2019.001042 (провадження № К/9901/13509/20).

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання представника відповідача та наявності підстав для залишення адміністративного позову ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ» без розгляду та відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду позивачем поважними.

Керуючись ст. 122, 123, 169, 171, 256, 259 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 295 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано суддею 04.05.2026 року.

Суддя Марин П.П.