Справа № 200/8023/25
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року справа №200/8023/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Стойка В.В.), складеного в повному обсязі 22 грудня 2025 року, у справі № 200/8023/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому позивач просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 41 від 06.08.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2025 згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до підземного стажу за списком № 1 періодів роботи: з 24.05.1991 по 27.06.1991 (01 місяць 03 дні), з 21.01.1992 по 20.02.1992 (01 місяць), з 01.03.1992 по 06.03.1992 (06 днів), з 01.06.1992 по 03.06.1992 (03 дні), з 02.01.1995 по 02.01.1995 (01 день), з 03.02.2002 по 03.02.2002 (01 день), з 10.11.2002 по 10.11.2002 (01 день), з 12.11.2002 по 12.11.2002 (01 день), з 05.02.2003 по 05.02.2003 (01 день), з 10.06.2004 по 10.06.2004 (01 день), з 16.09.2004 по 16.09.2004 (01 день), з 27.09.2004 по 31.07.2006 (01 рік 10 місяців 05 днів), з 31.07.2007 по 31.07.2007 (01 день).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 41 від 06.08.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2025 згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до підземного стажу за списком № 1 періодів роботи: з 24.05.1991 по 27.06.1991 (01 місяць 03 дні), з 21.01.1992 по 20.02.1992 (01 місяць), з 01.03.1992 по 06.03.1992 (06 днів), з 01.06.1992 по 03.06.1992 (03 дні), з 02.01.1995 по 02.01.1995 (01 день), з 03.02.2002 по 03.02.2002 (01 день), з 10.11.2002 по 10.11.2002 (01 день), з 12.11.2002 по 12.11.2002 (01 день), з 05.02.2003 по 05.02.2003 (01 день), з 10.06.2004 по 10.06.2004 (01 день), з 16.09.2004 по 16.09.2004 (01 день), з 27.09.2004 по 31.07.2006 (01 рік 10 місяців 05 днів), з 31.07.2007 по 31.07.2007 (01 день).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що періоди роботи позивача не були зараховані до пільгового стажу через не підтвердження зайнятості повний робочій день, відсутність даних про спецстаж та через те, що довідка не відповідає вимогам Порядку №637.

Вважає, що стаж позивача розрахований відповідно до норм діючого законодавства.

Вважає дії пенсійного органу правомірним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.03.2023.

Позивач звертався з заявою про перерахунок від 29.01.2025 №699 відповідно до частини 4 статті 42 (до заяви про перерахунок надано особисту заяву про прохання здійснити перерахунок відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»).

За результатами опрацювання заяви про перерахунок винесено рішення про відмову від 05.02.2025 № 41.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2025 по справі № 200/960/25, яке набрало законної сили 30.07.2025 зобов`язано Головне управління повторно розглянути заяву від 29.01.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

На виконання рішення суду повторно розглянуто заяву від 29.01.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні та прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії №41 від 06.08.2025.

В спірному рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи, який дає право на обчислення пенсії відповідно до абз.3 ч.І ст.28 Закону №1058 складає 12 років 11 місяців 06 днів, що менше передбаченого 15 років.

До пільгового стажу не враховані періоди:

з 24.05.1991 по 27.06.1991, так як довідка від 16.01.2013 №26/41 не відповідає вимогам Порядку №637;

з 21.01.1992 по 20.02.1992 (практика), так як не довідкою від 11.01.2023 №26/10 не підтверджено зайнятість на підземних роботах повний робочий день;

з 01.03.1992 по 06.03.1992, з 01.06.1992 по 03.06.1992 знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, так як відсутня зайнятість па підземних роботах повний робочий день;

з 02.01.1995 по 02.01.1995, з 03.02.2002 по 03.02.2002, з 10.11.2002 по 10.11.2002, з 12.11.2002 по 12.11.2002, з 05.02.2003 по 05.02.2003, з 10.06.2004 по 10.06.2004, з 16.09.2004 по 16.09.2004, з 31.07.2007 по 31.07.2007, так як пільговий стаж зараховано за фактичною тривалістю, згідно довідок від 04.04.2023 №1-49 (4 шт.);

з 27.09.2004 по 31.07.2006, так як відсутні дані про спецстаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (підприємство розташовано па тимчасово окупованій території).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі-Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. № 345-VI (надалі Закон № 345-VI), встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно ст. 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Відповідно до пункту «а» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, геологорозвідці, на державних шахтах на будівництві шахт, рудників, копалень» Списку № 1 передбачена зайнятість повний робочий день на підземних роботах.

До кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Відповідно до абзацу 1 пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ (у редакції згідно з Рішенням Конституційного суду від 23.01.2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) позивач працював (навчався):

з 21.01.1992 по 20.02.1992 практичне навчання (практика) за пільговою шахтарською професією «машиніст підземних установок», що передбачена списком № 1. Зазначений період підтверджується довідкою № 26/10 від 11.01.2023;

з 27.09.2004 по 31.07.2006 підземним гірничим майстром з повним робочім днем під землею, начальником дільниці з повним робочім днем під землею.

Згідно довідки ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» № 26/10 від 11.01.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжка або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочій день на ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» з 20.01.1992 року по 21.02.1992 року за професією, яка перебачена Списком № 1. Довідка містить підписи директора шахти, начальника відділу кадрів, головного бухгалтера та виконавця; наявний відбиток штампу та печатки.

Згідно довідки ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» № 26/41 від 16.01.2013 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжка або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочій день на ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» з 24.05.1991 року по 27.06.1991 року за професією, яка перебачена Списком № 1. Довідка містить підписи директора шахти, начальника відділу кадрів, головного бухгалтера та архіваріуса; наявний відбиток штампу та печатки.

Згідно довідки ДП «Шахта ім. Д.С. Коротченка» № 7-1 від 12.01.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжка або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 з 07.08.2006 року по 31.07.2007 року працював на посаді заступника начальника дільниці «Осушення», яка визначена за Списком 1 р. 1підр. 1, код КП 1.1б тощо.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 в справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 в справі № 577/2688/17, від 31.03.2020 в справі № 446/656/17, від 21.05.2020 в справі № 550/927/17, від 10.12.2020 в справі № 195/840/17.

Як вже було зазначено вище, згідно довідки ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» № 26/41 від 16.01.2013 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжка або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочій день на ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» з 24.05.1991 року по 27.06.1991 року за професією, яка перебачена Списком № 1. Довідка містить підписи директора шахти, начальника відділу кадрів, головного бухгалтера та архіваріуса; наявний відбиток штампу та печатки.

Враховуючи наведені висновки період з 24.05.1991 по 27.06.1991 підлягає врахуванню до пільгового стажу.

Щодо періоду з 21.01.1992 по 20.02.1992, який не було враховано через те, що довідкою від 11.01.2023 №26/10 не підтверджено зайнятість на підземних роботах повний робочий день, суд зазначає наступне

Згідно довідки ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» № 26/10 від 11.01.2023, ОСОБА_1 працював повний робочій день на ВП «Шахта № 1-3 «Новогродівська» з 20.01.1992 року по 21.02.1992 року за професією, яка перебачена Списком № 1.

Відтак зайнятість позивача протягом повного робочого дня в період роботи з 20.01.1992 року по 21.02.1992 року є підтвердженою та підлягає врахуванню до пільгового стажу.

Щодо періодів з 01.03.1992 по 06.03.1992, з 01.06.1992 по 03.06.1992 знаходження у відпустці без збереження заробітної плати так як відсутня зайнятість па підземних роботах повний робочий день, суд зазначає наступне

Згідно зі статтею 84 Кодексу законів про працю України у випадках, передбачених статтею 25 Закону України Про відпустки, працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно статті 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а.

Матеріали справи не містять доказів, що не зараховані відповідачем періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати не пов`язані з виробничою необхідністю.

У наданих доказах відсутні відомості про перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати, простоях та неявках з невстановленої причини. Зворотного відповідачем не доведено.

Також суд зазначає, що відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємства, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Відтак суд, з урахуванням встановлених обставин у справі, дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи до стажу позивача.

На підставі визначеного періоди роботи з 01.03.1992 по 06.03.1992, з 01.06.1992 по 03.06.1992 підлягають врахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду з 02.01.1995 по 02.01.1995, з 03.02.2002 по 03.02.2002. з 10.11.2002 по 10.11.2002, з 12.11.2002 по 12.11.2002. з 05.02.2003 по 05.02.2003, з 10.06.2004 по 10.06.2004, з 16.09.2004 по 16.09.2004, з 31.07.2007 по 31.07.2007, так як пільговий стаж зараховано за фактичною тривалістю, згідно довідок від 04.04.2023 №1-49; тобто вказані спірні періоди не охоплюються довідками від 04.04.2023 №1-49, суд зазначає наступне

Згідно змісту трудової книжки НОМЕР_1 , 02.01.1995 року визначено як день звільнення позивача з посади машиніста підземних установок у період роботи з 28.09.1992 року по 01.01.1995 року, який відповідно довідки РС-право визначений відповідачем як період пільгового стажу (Ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п а-в.).

Відповідно до п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом N 58 від 29.07.93 р., днем звільнення вважається останній день роботи.

03.02.2002 -входить до періоду роботи позивача на посаді гірничого майстра з повним робочім днем в шахті з 24.07.1995 року по 04.02.2002, який також відповідно довідки РС-право визначений відповідачем як період пільгового стажу (Ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п а-в.).

10.11.2002, 12.11.2002, 05.02.2003, 10.06.2004 та 16.09.2004 (день звільнення) - входять до періоду роботи позивача на посаді за Списком 1 з 04.02.2002 року по 16.09.2004, який також відповідно довідки РС-право визначений відповідачем як період пільгового стажу (Ст. 14, пост. 202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п а-в.).

31.07.2007 є днем звільнення позивача з посади заступника начальника дільниці «Осушення», на якій він працював з 07.08.2006 року по 31.07.2007 року та який визначено в довідці № 1-7 від 12.01.2023 року як пільговий за Списком 1.

Таким чином періоди з 02.01.1995 по 02.01.1995, з 03.02.2002 по 03.02.2002. з 10.11.2002 по 10.11.2002, з 12.11.2002 по 12.11.2002. з 05.02.2003 по 05.02.2003, з 10.06.2004 по 10.06.2004, з 16.09.2004 по 16.09.2004, з 31.07.2007 по 31.07.2007 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо періоду з 27.09.2004 по 31.07.2006, який не було враховано до пільгового стажу так як відсутні дані про спецстаж в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (підприємство розташовано па тимчасово окупованій території), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вже було зазначено вище, пунктом 1 Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як вже було зазначено вище, протягом періоду з 27.09.2004 по 31.07.2006 позивач працював підземним гірничим майстром з повним робочім днем під землею, начальником дільниці з повним робочім днем під землею.

Відтак трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення зазначеного спірного періоду в якості пільгового стажу.

Таким чином, періоди з 24.05.1991 по 27.06.1991 (01 місяць 03 дні), з 21.01.1992 по 20.02.1992 (01 місяць), з 01.03.1992 по 06.03.1992 (06 днів), з 01.06.1992 по 03.06.1992 (03 дні), з 02.01.1995 по 02.01.1995 (01 день), з 03.02.2002 по 03.02.2002 (01 день), з 10.11.2002 по 10.11.2002 (01 день), з 12.11.2002 по 12.11.2002 (01 день), з 05.02.2003 по 05.02.2003 (01 день), з 10.06.2004 по 10.06.2004 (01 день), з 16.09.2004 по 16.09.2004 (01 день), з 27.09.2004 по 31.07.2006 (01 рік 10 місяців 05 днів), з 31.07.2007 по 31.07.2007 (01 день) підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Як вже було зазначено вище, в спірному рішенні зазначено, що пільговий стаж роботи позивача складає 12 років 11 місяців 06 днів, а відтак, з урахуванням періодів з 24.05.1991 по 27.06.1991 (01 місяць 03 дні), з 21.01.1992 по 20.02.1992 (01 місяць), з 01.03.1992 по 06.03.1992 (06 днів), з 01.06.1992 по 03.06.1992 (03 дні), з 02.01.1995 по 02.01.1995 (01 день), з 03.02.2002 по 03.02.2002 (01 день), з 10.11.2002 по 10.11.2002 (01 день), з 12.11.2002 по 12.11.2002 (01 день), з 05.02.2003 по 05.02.2003 (01 день), з 10.06.2004 по 10.06.2004 (01 день), з 16.09.2004 по 16.09.2004 (01 день), з 27.09.2004 по 31.07.2006 (01 рік 10 місяців 05 днів), з 31.07.2007 по 31.07.2007 (01 день) пільговий стаж позивача сумарно є більшим ніж 15 років.

Таким чином позивач має право на отримання пенсії, розмір якої визначено з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

На підставі вказаного суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 41 від 06.08.2025 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2025 згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до підземного стажу за списком № 1 періодів роботи: з 24.05.1991 по 27.06.1991 (01 місяць 03 дні), з 21.01.1992 по 20.02.1992 (01 місяць), з 01.03.1992 по 06.03.1992 (06 днів), з 01.06.1992 по 03.06.1992 (03 дні), з 02.01.1995 по 02.01.1995 (01 день), з 03.02.2002 по 03.02.2002 (01 день), з 10.11.2002 по 10.11.2002 (01 день), з 12.11.2002 по 12.11.2002 (01 день), з 05.02.2003 по 05.02.2003 (01 день), з 10.06.2004 по 10.06.2004 (01 день), з 16.09.2004 по 16.09.2004 (01 день), з 27.09.2004 по 31.07.2006 (01 рік 10 місяців 05 днів), з 31.07.2007 по 31.07.2007 (01 день).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 200/8023/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 травня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко