Справа № 160/23934/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 травня 2026 рокуСправа №160/23934/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О., за участю секретаря судового засідання - Ткач Д.М., представника позивача - Полубана Є.О., відповідач - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №160/23934/25 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 34 141,33 гривень (тридцять чотири тисячі сто сорок одна гривня тридцять три копійки).

31.03.2026 до суду надійшла заява позивача про відстрочення та розстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №160/23934/25, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні №80241305.

В обґрунтування заяви зазначено про те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №160/23934/25 стягнуто податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 34 141,33 гривень. Рішення суду набрало законної сили. Також, 13.02.2026 старшим державним виконавцем Павлоградського відділу ДВС Василенко І.В. відкрито виконавче провадження №80241305. Відповідач вказує, що одноразова сплата суми 37 555, 46 грн (сума боргу 34141, 33 грн. та виконавчий збір 3414, 13 грн.) призведе до залишення відповідача та її родини без засобів до існування. Вказує, що її фінансове становище є вкрай важким, що унеможливлює виконання рішення суду. Відповідачка мешкає з чоловіком, який має інвалідність, постійної роботи не має за потреби допомоги чоловіку по господарству. Єдиний дохід сім`ї - пенсія чоловіка відповідачки. З метою забезпечення виконання рішення суду та враховуючи баланс інтересів сторін, вважає за необхідне відстрочити початок виконання рішення на 12 місяців та розстрочити подальшу виплату залишку суми рівними частинами по 3129, 62 грн. щомісяця. Просить також зупинити стягнення на підставі виконавчого документа у виконавчому провадженні №80241305.

21 квітня 2026 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, в яких зазначено, що посилання позивача на існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, без надання належних доказів неможливості виконання фінансових зобов`язань не є безумовною підставою для розстрочення та відстрочення виконання рішення суду. Податковий орган вказує, що до заяви про розстрочення не долучено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували критичне матеріальне становище відповідачки та неможливість одноразової сплати боргу у сумі 34 141,33 грн. Зокрема, не надано: висновку ТПП щодо фінансового стану; довідок про стан банківських рахунків; документів, що підтверджують відсутність або наявність майна; доказів вжиття будь-яких заходів для добровільного погашення боргу. ГУ ДПС звертає увагу суду, що відповідачем не надано доказів вжиття всіх можливих заходів для погашення боргу. Посилання на загальний стан економіки та воєнний стан не є індивідуальною підставою для розстрочення в розумінні КАС України, оскільки ці обставини є загальними для всієї території України і на їх підставі можна було б розстрочити виконання переважної більшості судових рішень, що створило б параліч системи виконання та фінансових надходжень до бюджету. Воєнний стан не є універсальною підставою для невиконання законних зобов`язань. З цих підстав просить відмовити у заодоволенні заяви позивача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду в цій справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву передано для розгляду судді Сластьон А.О.

Ухвалою суду від 10.04.2026 прийнято до розгляду заяву про відстрочення виконання рішення суду; заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 05 травня 2026 року на 14:00 год.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

Стаття 124 Конституції України і стаття 370 КАС України встановлюють, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 ст.378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Згідно з ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст.378 КАС України).

Отже, підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення/розстрочення із зазначенням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/ розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у виді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій тощо.

Питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площині процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів, наявність надзвичайних непереборних подій тощо), залежать від предмету спору. В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення.

У постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку про те, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого відстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №160/23934/25 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 34 141,33 гривень (тридцять чотири тисячі сто сорок одна гривня тридцять три копійки).

На виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист, та відкрито виконавче провадження № 80241305 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 34141, 33 грн.

Оцінюючи доводи відповідача, наведені в обґрунтування підстав для відстрочення та розстрочення виконання рішення, суд зазначає, що надані до заяви відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 , та довідка про доходи ОСОБА_2 не свідчать беззаперечно про неможливість виконання рішення суду або істотне ускладнення його виконання.

Так, з відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи від 04.05.2026 вбачається, що в січні 2025 року ОСОБА_1 отримано дохід в сумі 28000,00 грн. за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис (код ознаки доходу - 195).

Також, в грудні 2025 року ОСОБА_1 , отримано дохід в розмірі 39000,00 грн. від ТОВ "Єврофуд Дніпро" за надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис (код ознаки доходу - 195).

При розгляді поданої відповідачем заяви суд враховує доктрину про те, що власність зобов`язує. Відтак, володіння майном має наслідком необхідність виконання податкового обов`язку зі сплати податків.

Окрім того, до заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду відповідачем не надано доказів про відсутність у ОСОБА_1 коштів на рахунках у банківських установах на підтвердження тяжкого майнового стану.

Відповідно до відповіді №2691247 від 04.05.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником такого нерухомого майна:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером № :02:054:0011 площею 0.0966 га;

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0014.

Тобто, як вбачається з вищенаведеного, позивач є власником декількох видів нерухомого майна, і в даному випадку суд зазначає, що виконання рішення суду в частині погашення податкового боргу може здійснюватися, окрім іншого, за рахунок нерухомого майна боржника, яким в свою чергу ОСОБА_1 володіє.

Натомість, доказів вжиття будь-яких заходів щодо добровільного погашення боргу відповідачем не надано.

Відтак, посилання ОСОБА_1 на скрутне матеріальне положення, як на підставу відстрочення та розстрочення виконання рішення суду, не беруться судом до уваги, оскільки таке виконання рішення суду позивач має змогу здійснити, в тому числі, за рахунок здачі свого майна в оренду.

Відповідач просить суд відстрочити початок виконання рішення на 12 місяців та розстрочити подальшу виплату залишку суми рівними частинами по 3129, 62 грн. щомісяця, що протирічитиме вимогам ч. 5 ст. 378 КАС України, оскільки відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення судового рішення.

Крім цього, відповідач не обґрунтувала, яким чином відстрочення/розстрочення виконання рішення суду сприятиме його виконанню після закінчення терміну відстрочення, а також яких заходів з моменту постановлення судового рішення та на цей час відповідач вживає для його виконання.

Суд зазначає, що період невиконання рішення для позивача (стягувача) є надмірно тривалим, як «потерпілої сторони», що свідчить про недотримання справедливого балансу інтересів сторін у спорі. Відстрочення виконання рішення суду, в цьому випадку, створює занадто та безпідставно привілейовані умови для відповідача (боржника). Відстрочення виконання рішення суд,у яке не виконується, нівелює сутність інституту виконання судового рішення як завершальної стадії судового процесу і обов`язковості судового рішення взагалі.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Натомість, відповідач у цій справі не довела належними та допустимими доказами існування підстав, які унеможливлюють виконання рішення суду або істотно утруднюють його виконання.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 у справі №160/23934/25.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 05.05.2026.

Суддя А.О. Сластьон