Справа № 640/17815/22
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 травня 2026 року

м. Київ

справа №640/17815/22

адміністративне провадження №К/990/18285/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Ханової Р.Ф., Юрченко В.П.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі № 640/17815/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛЛУР» до Головного управління ДПС у м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП КОНТРАКТ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛЛУР" до Головного управління ДПС у м. Києві, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП КОНТРАКТ" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 04.10.2022 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2022 року на суму 2.092.754,00 грн. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

До Верховного Суду вперше 16.02.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22.

Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2026 касаційну скаргу залишено без руху, встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження, сплати судового збору та надання оригіналу платіжного документа.

Ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026, внаслідок не викладення належним чином підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

До Верховного Суду 25.03.2026 вдруге надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22. Скаржник просив суд поновити строк звернення на оскарження судових рішень в касаційному порядку з посиланням на його процесуальне право повторного звернення з касаційною скаргою, після повернення попередньо поданої касаційної скарги на ці судові рішення, яка в свою чергу була повернула скаржнику

Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22 повернуто особі, яка її подала.

Підставами для повернення касаційної скарги слугувало те, що перевіркою змісту поданої у справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

22.04.2026 до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі №640/17815/22. Скаржник просив суд поновити строк звернення на оскарження судових рішень в касаційному порядку з посиланням на його процесуальне право повторного звернення з касаційною скаргою, після повернення попередньо поданої касаційної скарги на ці судові рішення, яка в свою чергу була повернула скаржнику Скаржник також зазначив, що повторна касаційна скарга у даній справі подана в межах процесуального строку, оскільки з дня складання повного тексту судового рішення не пройшов рік.

Підставою касаційного оскарження скаржником вказано п.п. а), г) п. 2, ч. 5 ст 328 КАС України. Скаржник посилаючись на фактичні обставини справи, а також цитуючи порушення зафіксовані в акті перевірки, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, наголосив на нереальності господарських операцій.

1. Щодо строку звернення до суду.

Як вже було зазначено вище, касаційну скаргу подано втретє 22.04.2026, первісну було повернуто ухвалою Верховного Суду від 19.03.2026, другу було повернуто ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026.

Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, то Верховний Суд дійшов висновку про його необґрунтованість.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 329 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.

Ухвалу про повернення первісної касаційної скарги від 19.03.2026 податковим органом одержано через електронний кабінет системи «Електронний суд» 20.03.2026, повторну касаційну скаргу подано 25.03.2026, яку повернуто ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026 та 14.04.2026 одержано через електронний кабінет системи «Електронний суд». Втретє з касаційною скаргою скаржник звернувся 22.04.2026

Однак, скаржником не наведено поважних причин пропуску строку касаційного оскарження судових рішень.

Верховний Суд зазначає, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 329 КАС України.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Таким чином, скаржнику слід надати обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску.

2. Щодо підстав позову, то судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною 6 статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним. Відповідно до пункту 10 частини 6 статті 12 КАС України суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 4 частини 4 статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження. Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами статті 257 КАС України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Водночас, суд першої інстанції відкрив провадження в цій справі та розглянув справу в порядку загального позовного провадження.

При цьому доводи скаржника щодо підстав позову, зводяться виключно до викладення обставин справи та проведення перевірки, а відтак не містять обґрунтованих підстав касаційного оскарження за п.п. а), г) п. 2, ч. 5 ст 328 КАС України.

Отже, скаржнику слід викласти передбачені п.п. а), г) п. 2, ч. 5 ст 328 КАС України. підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 328 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 169, 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2026 у справі № 640/17815/22 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом:

1) надання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску;

2) належного викладення підстав касаційного оскарження.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Cудді І.А. Васильєва

Р.Ф. Ханова

В.П. Юрченко