Справа № 160/16076/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Співак Н.М.
представника відповідача Овсяникової Л.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення пені,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом протягом 2022 - початку 2023 проведені перевірки позивача з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн та щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків. За результатами таких перевірок винесені податкові повідомлення-рішення, які були оскарженні позивачем до суду та скасовані рішенням суду. Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду податковий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, що визначено абзацом другим пункту 7 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26. Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ передбачає його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючим органом, у зв`язку з чим задекларована позивачем сума бюджетного відшкодування ПДВ, яка заперечувалась відповідачем до відшкодування у загальному розмірі 150 316 243,00 грн стала узгодженою з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/4145/23. При цьому, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/4145/23 відповідачем-1 не було внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгодженість. Порушення відповідачем-1 встановленого законом права позивача на отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість спричинило порушення строків для повернення суми бюджетного відшкодування, що є підставою для нарахування пені за прострочені відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог зазначаючи про те, що стягнути з Державного бюджету України пеню можливо лише у визначеному розмірі (у певній сумі), і такий розмір має бути розрахований відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), а правильність розрахунку перевірена судом. З огляду на те, що контролюючим органом не було внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми, та така сума не відшкодована позивачу, суд першої інстанції зазначив, що позовна вимога про стягнення пені за прострочення сплати бюджетної заборгованості не підлягає задоволенню.

Водночас, суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив з того, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023 частково змінено статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 (із змінами внесеними Указами Президента України від 14.03.2022, №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022) воєнний стан в Україні продовжений з 19.02.2023 строком на 90 діб, а Указом Президента України від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану» воєнний стан в Україні продовжений з 05.30 14.05.2024 строком на 90 днів. З урахуванням положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України (положення другого речення абзацу першого цього пункту не застосовується у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану) суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення відповідної суми пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» подало касаційну скаргу, де, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі № 160/16076/24 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.11.2025 касаційну скаргу ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» задоволено частково; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі №160/16076/24 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування постанови Верховний Суд зазначив, що у справі, що розглядається судами попередніх інстанцій встановлено (що не заперечується та не спростовується сторонами у справі жодними належними, достатніми та допустимими доказами), що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 (рішення набрало законної сили), у справі №160/4145/23 адміністративний позов ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» до СМУ ДПС по роботі з ВПП про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, задоволено повністю та визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення СМУ ДПС по роботі з ВПП від 09.12.2022 № 378/32-00-07-06-26 (форми В1), від 09.12.2022 № 379/32-00-07-06-26 (форми В3), від 09.12.2022 № 380/32-00-07-06-26 (форми В4), від 19.01.2023 № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В1), від 19.01.2023 №55/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В4), від 19.01.2023 № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В3), від 08.02.2023 №116/32-00-07-06-19 (форми В1), від 08.02.2023 № 117/32-00-07-06-19 (форми В3), від 08.02.2023 № 118/32-00-07-06-19 (форми В4), від 21.02.2023 № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3), від 17.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3), від 17.03.2023 № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В), від 17.04.2023 № 286/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3). Таким чином, узгоджена сума бюджетного відшкодування - 150 316 243,00 грн (що не заперечується контролюючим органом).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на день звернення позивача до суду з цим позовом, у справі, що розглядається, контролюючим органом не було внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, а суми ПДВ в розмірі 150 316 243,00 грн не відшкодовані позивачу.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Верховного Суду від 05.06.2025 у справі №160/4145/23 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 залишені без змін.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги позивача, виходив виключно з того, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 був введений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі указів Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні, а тому, з урахуванням вказаних положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення відповідної суми пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

В свою чергу, суд касаційної інстанції зазначив про безпідставність таких висновків суду апеляційної інстанції, оскільки зі змісту постанови суду апеляційної інстанції від 20.08.2025 не вбачається, що судом досліджувались будь-які належні докази та доводи на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили виникнення вказаної заборгованості з бюджетного відшкодування), тобто правових підстав визначених абзацом другим пункту 200.23 статті 200 ПК України, які зумовлюють не нарахування пені на суму такої заборгованості.

Верховний Суд виснував, що за змістом постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі №160/16076/24 суд апеляційної інстанції взагалі не надавав оцінку будь-яким доказам, а також не розглядав спірні правовідносини з урахуванням наявності відповідних форс-мажорних обставин (підтверджених відповідними документами, довідками тощо), які могли слугувати для висновків щодо наявності правових підстав визначених абзацом другим пункту 200.23 статті 200 ПК України.

Верховний Суд також наголосив, що введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як безумовну форс-мажорну обставину у розумінні положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції правильно зазначив, що стягнути з Державного бюджету України пеню можливо лише у визначеному розмірі (у певній сумі), і такий розмір має бути розрахований відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 ПК України, а правильність розрахунку перевірена судом. Позивач вважає, що з відповідача-1 на його користь підлягає стягненню пеня за період з 25.01.2024 до 19.06.2024 за 147 днів в загальному розмірі 10 342 250,33 грн. Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій не було надано належну оцінку доводам та доказам позивача щодо обґрунтованості такого розрахунку (суд апеляційної інстанції вказані доводи та докази позивача взагалі залишив без уваги та їх будь-якої оцінки), зокрема, щодо періоду, розрахунку загального розміру пені, його обґрунтованості та ін. Також, судами при прийнятті оскаржуваних рішень не було враховано, що контролюючим органом було внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, про що відповідач-1 зазначає у відзиві на касаційну скаргу.

За таких обставин, суд касаційної інстанції підсумував, що у справі, що розглядається, в контексті спірних правовідносин суди першої та апеляційної інстанцій не встановили усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення цього спору.

Після повернення справи №160/16076/24 з Верховного Суду, за результатами автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Бондар М.В.

Ухвалою суду від 01.12.2025 прийнято до розгляду справу №160/16076/24 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 05.01.2026.

16.12.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому СМУ ДПС по роботі з ВПП проти задоволенні позову заперечує, зазначаючи, що за наслідком проведених документальних позапланових невиїзних перевірок, камеральної перевірки, контролюючим органом встановлено порушення податкового законодавства, за наслідком чого винесені податкові повідомлення-рішення, які були предметом судового розгляду у справі №160/4145/23. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі № 160/4145/23 позовну заяву ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» до СМУ ДПС по роботі з ВПП про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №160/4145/23 апеляційну скаргу СМУ ДПС по роботі з ВПП на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі №160/4145/23 залишено без задоволення. Постановою Верховного Суду від 05.06.2025 у справі №160/4145/23 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 залишені без змін, у зв`язку з чим узгоджені суми бюджетного відшкодування в розмірі 150 316 243 грн. На дату подання позовної заяви ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» про стягнення зі СМУ ДПС по роботі з ВПП пені в розмірі 10 342 250,33 грн, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, процедура судового оскарження у справі №160/4145/23 ще тривала. Після винесення Верховним Судом остаточного рішення у справі №160/4145/23 відповідачем-1 внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, та сума ПДВ в розмірі 150 316 243 грн відшкодована позивачу. Крім того, у справі №160/7000/24 бездіяльність СМУ ДПС по роботі з ВПП щодо невідшкодування та не внесення даних до Реєстру, станом на дату винесення рішення судом першої та апеляційної інстанцій, протиправною не визнана. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 провадження у справі закрито. Також, позивач розраховує суму пені за період з 25.01.2024 до 19.06.2024. Позивач, аналізуючи норми пункту 200.23 статті 200 ПК України, не заперечує, що день погашення бюджетної заборгованості з ПДВ також включається в розрахунок пені. В той же час, позивач розраховував пеню на рівні 120% відсотків облікової ставки НБУ станом на 19.06.2024, а не на день погашення заборгованості. Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2024 №2024/02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні. Тому, на думку контролюючого органу, не підлягають доведенню форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили виникнення заборгованості з бюджетного відшкодування. Таким чином, оскільки на території України запроваджено воєнний стан, нарахування пені не здійснюється відповідно до підпункту 200.23.1 пункту 200.23 статті 200 ПК України.

25.12.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» зазначає, що абзацом 2 пункту 200.15. статті 200 ПК України визначено, що моментом закінчення процедури судового оскарження є набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до підпункту «ґ» пункту 200.12 статті 200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. Пунктом 200.12 статті 200 ПК України окремо визначено, що у випадку, передбаченому підпунктом «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Також, ця норма визначає, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. Порядок набрання судовим рішенням законної сили закріплений у частині першій статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого рішення суду набирає законної сили у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. З огляду на викладене, задекларована позивачем сума бюджетного відшкодування ПДВ, яка заперечувалася відповідачем-1 до відшкодування, у загальному розмірі 150 316 243,00 грн, стала узгодженою з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/4145/23, а саме з 24.01.2024. Відтак, за приписами ПК України, відповідач-1 був зобов`язаний після набрання законної сили рішенням суду на наступний робочий день після отримання відповідного рішення, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника для подальшого перерахування такого бюджетного відшкодування на банківський рахунок позивача. Щодо протиправної, на думку позивача, бездіяльності відповідача-1, що було предметом судового розгляду у справі №160/7000/24, ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» зауважує, що у вказаній справі провадження було закрито на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з виправленням оскаржуваних порушень суб`єктом владних повноважень. Отже, у справі №160/7000/24 встановлено, що мала місце протиправна бездіяльність відповідача-1, яка самостійно ним виправлена. Також, позивач наголошує про здійснення розрахунку пені відповідно до положень ПК України, з урахуванням змін облікової ставки Національного банку України протягом спірного періоду прострочення. Щодо наявності форс-мажорних обставин, позивач, з посиланням на судову практику, зауважує, що сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не визнається судом як форс-мажорна обставина, яка автоматично звільняє від відповідальності за невиконання покладених на податковий орган обов`язків щодо своєчасного відшкодування узгодженого розміру ПДВ. Долучений до матеріалів відзиву лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 адресований необмеженому колу суб`єктів, а його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

29.12.2025 до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивачем викладено позовні вимоги в іншій редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку да додану вартість у розмірі 9 750 842,16 грн.

Вирішуючи питання щодо прийняття заяви про зменшення розміру позовних вимог, суд виходить з такого.

На підставі частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, суд розглядає справу в межах уточнених позовних вимог.

29.12.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідач-1 не вказав, які конкретно обставини перешкоджали йому у здійсненні бюджетного відшкодування ПДВ, не висвітлив причинно-наслідковий зв`язок між конкретними форс-мажорними обставинами та їхнім наслідком неможливістю вчинити певні дії, направлені на бюджетне відшкодування ПДВ та формування заборгованості бюджету перед позивачем, а також не надав належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Також, позивачем наголошено на необхідності дослідження питання розрахунку розміру пені під час розгляду справи (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

В підготовче засідання 05.01.2026 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неотриманням представником відповідача-1 заяви про зменшення позовних вимог, протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; у підготовчому засіданні оголошено перерву та призначено наступне засідання на іншу дату.

30.01.2026 до суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на уточнену позовну заяву (заяву про зменшення позовних вимог), в якій СМУ ДПС по роботі з ВПП проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, який подано до суду раніше.

04.02.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві та поданих раніше додаткових поясненнях.

В підготовче засідання 04.02.2026 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неотриманням представником відповідача-1 відповіді на відзив, у підготовчому засіданні оголошено перерву та призначено наступне засідання на іншу дату.

19.02.2026 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що доходи бюджету, до якого сплачується податок, не зазначені у законодавстві, як джерело виплати пені, передбаченої пунктом 200.23 статті 200 ПК України. Тобто, заборона обґрунтовувати виплату бюджетного відшкодування відсутністю доходів відповідного бюджету не розповсюджується на пеню. На теперішній час, обставини безпосередньо пов`язані із введенням військового стану та наданням відсічі збройної агресії рф вимагають постійного фінансування цих видатків за рахунок коштів державного бюджету. Наведені вище причини обумовлюють підвищений рівень контролю за витрачанням бюджетних коштів та є форс-мажорними обставинами, пов`язаними саме із введенням військового стану та здійсненням бойових дій. Таким чином, оскільки на території України запроваджено воєнний стан, нарахування пені не здійснюється відповідно до підпункту 200.23.1 пункту 200.23 статті 200 ПК України.

23.02.2026 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що безпрецедентний обсяг видатків на оборону, обслуговування державного боргу та покриття дефіциту бюджету свідчить про наявність об`єктивних, надзвичайних та невідворотних обставин, що не залежать від волі держави як суб`єкта виконання бюджетних зобов`язань. Такі обставини мають прямий причинно- наслідковий зв`язок із неможливістю своєчасного фінансування пені, нарахованої на заборгованість із бюджетного відшкодування ПДВ.

В підготовче засідання 24.02.2026 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В підготовчому засіданні закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на іншу дату.

В судове засідання 18.03.2026 з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі; представник відповідача проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити.

Відзив на позовну заяву від відповідача-2 до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» перебуває на обліку в СМУ ДПС по роботі з ВПП та є платником податку на додану вартість.

СМУ ДПС по роботі з ВПП протягом 2022 року неодноразово проводилися перевірки ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн та щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків.

СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за деклараціями з податку на додану вартість за лютий 2022 (вх. № від 21.03.2022 з урахуванням уточнюючих розрахунків), за березень 2022 (вх. № від 21.04.2022), за квітень 2022 (вх. № від 20.05.2022), за травень 2022 (вх. № від 20.06.2022) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. За результатами перевірки СМУ ДПС по роботі з ВПП складено акт від 07.11.2022 №483/32-00-07-06-26-21/30926946, за висновком якого встановлено порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, підпункту «а» пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 статті 198 ПК України, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до порушення пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 розділуПК України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту (р. 21 податкової декларації з ПДВ) за травень 2022 на 50 023,00 грн та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України в частині завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкових декларацій з ПДВ) за лютий 2022 на суму 12 082,00 грн.

09.12.2022 СМУ ДПС по роботі з ВПП на підставі акту перевірки від 07.11.2022 №483/32-00-07-06-26-21/30926946 прийняті податкові повідомлення-рішення №378/32-00-07-06-26, №379/32-00-07-06-26, №380/32-00-07-06-26. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №378/32-00-07-06-26 від 09.12.2022 на підставі акта перевірки №483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, абзаців 1-3 пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у такому розмірі: сума завищення бюджетного відшкодування - 12 082,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 6 041,00 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №379/32-00-07-06-26 від 09.12.2022 на підставі акта перевірки №483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 встановлено порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №187 у відповідності до норми підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період лютий 2022, квітень 2022, травень 2022 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 33 532 088,00 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №380/32-00-07-06-26 від 09.12.2022 на підставі акта перевірки №483/32-00-07-06-26-21/30926946 від 07.11.2022 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, абзаців 1-3 пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 50 023,00 грн.

СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за деклараціями з податку на додану вартість за червень 2022 (вх. № від 20.07.2022), за липень 2022 (вх. № від 22.08.2022), за серпень 2022 (вх. № від 20.09.2022) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. За результатами перевірки СМУ ДПС по роботі з ВПП було складено акт від 19.12.2022 №573/32-00-04-01-02-05/30926946, за висновком якого встановлено порушення ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» пункту 44.1 статті 44, підпункту «а» пункту 198.1, абзаців першого-третього пункту 198.2, абзаців першого-другого пункту 198.3 статті 198 ПК України, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до порушення пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 розділуПК України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту (р. 21 податкової декларації з ПДВ) за травень 2022 на 28 545 грн, за липень 2022 на 20 087 грн, за серпень 2022 - на 111 115 грн, та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України в частині завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкових декларацій з ПДВ) за червень 2022 у розмірі 31 371 грн, за серпень 2022 - у розмірі 1 141 984 грн.

19.01.2023 відповідачем-1 на підставі акта перевірки від 19.12.2022 №573/32-00-04-01-02-05/30926946 прийняті податкові повідомлення-рішення №54/32-00-04-01-02-05-30926946, №55/32-00-04-01-02-05-30926946, №56/32-00-04-01-02-05-30926946. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №54/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19.01.2023 на підставі акта перевірки №573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, абзаців 1-3 пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у такому розмірі: сума завищення бюджетного відшкодування - 1 173 355,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 586 677,50 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №55/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19.01.2023 на підставі акта перевірки №573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, абзаців 1-3 пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 159 747,00 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №56/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19.01.2023 на підставі акта перевірки №573/32-00-04-01-02-05/30926946 від 19.12.2022 встановлено порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 68 732 487,00 грн.

СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за деклараціями з податку на додану вартість за вересень 2022 (вх. № від 20.10.2022), з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. За результатами перевірки ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» складено акт від 06.01.2023 №4/32-00-07-06-14/30926946. 08.02.2023 відповідачем-1 на підставі акта перевірки №4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 винесені податкові повідомлення-рішення №116/32-00-07-06-19, №117/32-00-07-06-19, № 118/32-00-07-06-19, за висновком якого встановлено порушення ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198 ПК України, внаслідок неправомірного визначення податкового кредиту, що призвело до порушення пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 розділуПК України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 податкової декларації з ПДВ) за вересень 2022 на 7139 грн та абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 в частині завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р. 20.2.1 податкових декларацій з ПДВ) за вересень 2022 на суму 8 674 561 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №116/32-00-07-06-19 від 08.02.2023 на підставі акта перевірки №4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, абзаців 1-3 пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України та зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у такому розмірі: сума завищення бюджетного відшкодування - 8 674 561,00 грн, штрафні (фінансові) санкції - 4 337 280,50 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №117/32-00-07-06-19 від 08.02.2023 на підставі акта перевірки №4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 встановлено порушення підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період вересень 2022 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 38 752 грн. Згідно з податковим повідомленням-рішенням №118/32-00-07-06-19 від 08.02.2023 на підставі акта перевірки №4/32-00-07-06-14/30926946 від 06.01.2023 встановлено порушення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пункту 198.1, пункту 198.2, абзаців 1-2 пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 7 139,00 грн.

Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено камеральну перевірку достовірності нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за жовтень 2022. За результатами перевірки СМУ ДПС по роботі з ВПП складено акт № 609/32-00-04-01-02-01-30926946 від 20.12.2022 про результати камеральної перевірки ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (код за ) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2022. 17.01.2023 відповідачем-1 на підставі акта перевірки за період жовтень 2022 винесено податкове повідомлення-рішення №43/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі акта перевірки №609/32-00-04-01-02-01-30926946 від 20.12.2022 встановлено порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період жовтень 2022 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у розмірі 16 103 844 грн.

Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено камеральну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за листопад 2022. За результатами перевірки СМУ ДПС по роботі з ВПП складено акт від 19.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946. 21.02.2023 відповідачем-1 на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення №154/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі акта перевірки від 19.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 встановлено порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 у відповідності до норми підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 13 117 677,00 грн.

Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено камеральну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за грудень 2022. За результатами перевірки СМУ ДПС по роботі з ВПП складено акт від 17.02.2023 №112/32-00-04-01-02-01-30926946. 17.03.2023 відповідачем-1 винесено податкове повідомлення-рішення №202/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі акта перевірки № 112/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17.02.2023 встановлено порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період грудень 2022 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 3 371 262,00 грн.

Відділом податкового адміністрування підприємств чорної та кольорової металургії управління податкового адміністрування підприємств гірничо-металургійної сфери СМУ ДПС по роботі з ВПП проведено камеральну перевірку ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків за січень 2023. За результатами перевірки СМУ ДПС по роботі з ВПП було складено акт від 21.03.2023 №200/32-00-04-01-02-01-30926946. 17.04.2023 відповідачем-1 на підставі акта №200/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21.03.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення №286/32-00-04-01-02-01-30926946, згідно з яким на підставі акта перевірки від 21.03.2023 №200/32-00-04-01-02-01-30926946 встановлено порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України з урахування постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 та у відповідності до норми підпункту «в» пункту 200.14 статті 200 ПК України: виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2023 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку в банку у розмірі 5 560 135,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями СМУ ДПС по роботі з ВПП за №378/32-00-07-06-26 від 09.12.2022, №379/32-00-07-06-26 від 09.12.2022, №380/32-00-07-06-26 від 09.12.2022, №54/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19.01.2023, №55/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19.01.2023, №56/32-00-04-01-02-05-30926946 від 19.01.2023; №116/32-00-07-06-19 від 08.02.2023, №117/32-00-07-06-19 від 08.02.2023, №118/32-00-07-06-19 від 08.02.2023, №154/32-00-04-01-02-01-30926946 від 21.02.2023, №43/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17.01.2023, №202/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17.03.2023, №286/32-00-04-01-02-01-30926946 від 17.04.2023 звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі №160/4145/23 адміністративний позов ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення СМУ ДПС по роботі з ВПП від 09.12.2022 № 378/32-00-07-06-26 (форми В1), від 09.12.2022 № 379/32-00-07-06-26 (форми В3), від 09.12.2022№ 380/32-00-07-06-26 (форми В4), від 19.01.2023 № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В1), від 19.01.2023 №55/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В4), від 19.01.2023 № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В3), від 08.02.2023 №116/32-00-07-06-19 (форми В1), від 08.02.2023 № 117/32-00-07-06-19 (форми В3), від 08.02.2023 №118/32-00-07-06-19 (форми В4), від 21.02.2023 № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3), від 17.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3), від 17.03.203 № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В), від 17.04.2023 № 286/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №160/4145/23 апеляційну скаргу СМУ ДПС по роботі з ВПП залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у цій справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.05.2025 касаційну скаргу СМУ ДПС по роботі з ВПП залишено без задоволення; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі № 160/4145/23 залишено без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі №160/4145/23 набрало законної сили 24.01.2024.

Після винесення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі №160/4145/23 відповідачем-1 було внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивачу у розмірі 150 316 243 грн.

16.06.2025 сума бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 150 316 243 грн перерахована на рахунок позивача.

У зв`язку з порушенням строків повернення суми бюджетного відшкодування позивачу, останній вважає, що є підстави для нарахування пені за прострочене відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, що становить 9 750 842,16 грн.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з такого.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пункту 200.7 статті 200 ПК України визначено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з положеннями підпунктів 200.7.1, 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (пункт 200.12 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника (пункт 200.15 статті 200 ПК України).

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Положення другого речення абзацу першого цього пункту не застосовується у разі, якщо така заборгованість зумовлена виникненням форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного, надзвичайного стану.

У справі, що розглядається судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 та постановою Верховного Суду від 05.06.2025 (рішення набрало законної сили 24.01.2024), у справі №160/4145/23 адміністративний позов ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» до СМУ ДПС по роботі з ВПП про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, задоволено: задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення СМУ ДПС по роботі з ВПП від 09.12.2022 № 378/32-00-07-06-26 (форми В1), від 09.12.2022 № 379/32-00-07-06-26 (форми В3), від 09.12.2022№ 380/32-00-07-06-26 (форми В4), від 19.01.2023 № 54/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В1), від 19.01.2023 №55/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В4), від 19.01.2023 № 56/32-00-04-01-02-05-30926946 (форми В3), від 08.02.2023 №116/32-00-07-06-19 (форми В1), від 08.02.2023 № 117/32-00-07-06-19 (форми В3), від 08.02.2023 №118/32-00-07-06-19 (форми В4), від 21.02.2023 № 154/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3), від 17.01.2023 № 43/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3), від 17.03.203 № 202/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В), від 17.04.2023 № 286/32-00-04-01-02-01-30926946 (форми В3).

Таким чином, узгоджена сума бюджетного відшкодування становить 150 316 243,00 грн.

Повертаючи справу №160/16076/24 на новий розгляд до суду першої інстанції, суд касаційної інстанції зазначив, що:

- судом апеляційної інстанції не досліджувались будь-які належні докази та доводи на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили виникнення заборгованості з бюджетного відшкодування), тобто правових підстав визначених абзацом другим пункту 200.23 статті 200 ПК України, які зумовлюють не нарахування пені на суму такої заборгованості;

- судами першої та апеляційної інстанцій не було надано належну оцінку доводам та доказам позивача щодо обґрунтованості розрахунку пені.

Як було зазначено у постанові Верховного Суду від 18.11.2025 у цій справі, суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги позивача виходив виключно з того, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 був введений воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі указів Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні, а тому, з урахуванням вказаних положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення відповідної суми пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Разом з цим, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 18.11.2025 у цій справі зазначила про безпідставність таких висновків суду апеляційної інстанції, оскільки зі змісту постанови суду апеляційної інстанції від 20.08.2025 не вбачається, що судом досліджувались будь-які належні докази та доводи на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв`язку із введенням воєнного стану, що зумовили виникнення вказаної заборгованості з бюджетного відшкодування), тобто правових підстав визначених абзацом другим пункту 200.23 статті 200 ПК України, які зумовлюють не нарахування пені на суму такої заборгованості.

Також, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 18.11.2025 у цій справі констатувала, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу щодо необхідності підтвердження виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин відповідними доказами (зокрема, довідками уповноваженої організації (органу), та ін.), тоді як введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як форс-мажорні обставини, які настали для всіх без виключення суб`єктів (осіб), а тому кожен суб`єкт (у тому числі відповідний суб`єкт владних повноважень), який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність у нього форс-мажорних обставин.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 18.11.2025 у цій справі виснувала, що введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як безумовну форс-мажорну обставину у розумінні положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України та зазначила, що вказане також узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у постанові від 12.03.2025 у справі №440/16144/23.

З урахуванням викладеного та правових висновків суду касаційної інстанції, у межах розгляду цієї справи суд виходить з того, що введення воєнного стану в Україні не можна розцінювати як безумовну форс-мажорну обставину у розумінні положень абзацу другого пункту 200.23 статті 200 ПК України.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідачем-1 у якості єдиного доказу на підтвердження наявності форс-мажорних обставин надано до відзиву на позовну заяву від 16.12.2025 копію листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2024.

Аналізуючи наданий лист суд зазначає, що він адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22 зазначено: «лист ТПП від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин».

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що: «лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не можна вважати сертифікатом у розумінні ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого могли настати певні форс-мажорні обставини».

Отже, лист Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не є доказом настання форс-мажорних обставин для відповідача-1, які б перешкоджали йому своєчасно здійснити дії, необхідні для перерахування бюджетне відшкодування ПДВ на користь позивача.

Відповідач-1 не може посилатися на лист Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, , як на доказ наявності у Відповідача-1 таких форс-мажорних обставин.

Таким чином відповідач-1 не вказав, які конкретно обставини перешкоджали йому у здійсненні бюджетного відшкодування ПДВ, не висвітлив причинно-наслідковий зв`язок між конкретними форс-мажорними обставинами та їхнім наслідком-неможливістю вчинити дії, направлені на бюджетне відшкодування ПДВ та формування заборгованості бюджету перед позивачем, та не надав належних та допустимих доказів на їх підтвердження.

Отже, за наслідком розгляду справи судом встановлено відсутність підстав, визначених абзацом другим пункту 200.23 статті 200 ПК України, для ненарахування пені на суму заборгованості з бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Щодо дати узгодження суми бюджетного відшкодування, суд зазначає таке.

Відповідач-1 зазначив, що на дату подання позовної заяви ПрАТ «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» про стягнення зі СМУ ДПС по роботі з великими платниками податків пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість, процедура судового оскарження у справі №160/4145/23 ще тривала. Після винесення Верховним Судом остаточного рішення у справі №160/4145/23, відповідачем-1 внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, та сума ПДВ в розмірі 150 316 243 грн відшкодована позивачу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

В свою чергу, порядок набрання судовим рішенням законної сили закріплений у частині 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої рішення суду набирає законної сили у разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З огляду на викладене, доводи відповідача-1 про відсутність порушень є необґрунтованими, оскільки момент виникнення обов`язку щодо бюджетного відшкодування пов`язується не з фактичним завершенням усіх процесуальних дій чи ухваленням остаточного рішення касаційною інстанцією, а саме з моментом набрання законної сили судовим рішенням, яким вирішено спір на користь платника податків.

За встановлених обставин сума бюджетного відшкодування у розмірі 150 316 243,00 грн набула статусу узгодженої 24.01.2024, тобто з дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням у справі №160/4145/23. Саме з цього моменту у відповідача-1 виник обов`язок вчинити визначені законом дії щодо внесення відповідних даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на наступний робочий день після отримання рішення суду.

Посилання відповідача-1 на те, що процедура судового оскарження тривала до ухвалення рішення касаційною інстанцією, не спростовує факту виникнення обов`язку саме з моменту набрання законної сили рішенням суду, а тому не звільняє його від відповідальності за порушення строків бюджетного відшкодування.

Верховний Суд у постанові від 18.11.2025 у цій справі зазначив, що стягнути з Державного бюджету України пеню можливо лише у визначеному розмірі (у певній сумі), і такий розмір має бути розрахований відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 ПК України, а правильність розрахунку перевірена судом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до картки руху документу з Електронного кабінету в системі «Електронний суд», постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №160/4145/23, якою залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023, отримано відповідачем-1 цього ж дня 24.01.2024.

Відтак, наступного робочого дня (25.01.2024), у СМУ ДПС по роботі з ВПП виник обов`язок щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У свою чергу, відповідач-2 повинен був забезпечити перерахування узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок позивача протягом п`яти операційних днів, тобто у період з 26.01.2024 до 01.02.2024 (включно).

Отже, узгоджена сума бюджетного відшкодування набула статусу бюджетної заборгованості перед позивачем з відшкодування податку на додану вартість з 02.02.2024 у зв`язку з невиконанням відповідачами обов`язку щодо її своєчасного перерахування.

Розрахунок пені за період з 02.02.2024 по 19.06.2024 здійснюється виходячи з тривалості прострочення 139 календарних днів та змінної облікової ставки Національного банку України протягом відповідного періоду.

Сума пені розраховується за формулою: П = Сз х О (НБУ) Ч В : R Ч К (дн), де:

П - сума пені, що нараховується на бюджетну заборгованість з ПДВ;

Сз - фактично непогашена сума бюджетної заборгованості з ПДВ;

О (НБУ) - облікова ставка НБУ на момент виникнення пені (%);

Облікова ставка НБУ у період з 02.02.2024 по 19.06.2024 становила:

у період з 02.02.2024 до 14.03.2024 - 15,00%;

у період з 15.03.2024 по 25.04.2024 - 14,50%;

у період з 26.04.2024 по 13.06.2024 - 13,50%;

у період з 14.06.2024 по 19.06.2024 - 13,00%;

В - коефіцієнт, що складає 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені протягом строку її дії, включаючи день погашення;

R - кількість днів у календарному році;

К (дн) - кількість календарних днів прострочення у сплаті, включаючи день сплати.

Розрахунок:

Облікова ставка НБУ у період з 02.02.2024 до 14.03.2024 становила 15,00%:

150 316 243,00 грн х 15,00% х 120% / 366 х 42 = 3 104 892,88 грн.

Облікова ставка НБУ у період з 15.03.2024 до 25.04.2024 становила 14,50%:

150 316 243,00 грн х 14,50% х 120% / 366 х 42 = 3 001 396,45 грн.

Облікова ставка НБУ у період з 26.04.2024 до 13.06.2024 становила 13,50%:

150 316 243,00 грн х 13,50% х 120% / 366 х 49 = 3 260 137,53 грн.

Облікова ставка НБУ у період з 14.06.2024 до 19.06.2024 становила 13,00%:

150 316 243,00 грн х 13,00% х 120% / 366 х 6 = 384 415,30 грн.

Разом: 3 104 892,88 + 3 001 396,45 грн. + 3 260 137,53 грн. + 384 415,30 грн. = 9 750 842,16 грн.

Отже, загальна сума пені, яка підлягає відшкодуванню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість за період з 02.02.2024 до 19.06.2024, становить 9 750 842,16 грн.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування пені, яке охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Ураховуючи наведене, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені у розмірі 9 750 842,16 грн нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання:

- адміністративного позову до суду першої інстанції, що підтверджується платіжною інструкцією № від 12.06.2024 у сумі 30 280,00 грн;

- апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, що підтверджується платіжною інструкцією № від 21.02.2025 у сумі 45 420,00 грн;

- касаційної скарги до суду касаційної інстанції, що підтверджується платіжною інструкцією №185439 від 30.09.2025 у сумі 60 560,00 грн.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 136 260,00 грн, оскільки саме внаслідок бездіяльності відповідача-1 були порушені права та інтереси позивача, що зумовило необхідність звернення до суду для їх захисту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» (адреса: пр-т Трубників, 56, м. Нікополь, Дніпропетровська обл., 53201; реєстраційний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 30926946) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (адреса: пр-т О. Поля, 57, м. Дніпро, 49031; реєстраційний ідентифікаційний код ВП в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43968079), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (адреса: вул. 93-ї Холодноярської Бригади, 1, м. Дніпро, 49000; реєстраційний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37988155) про стягнення пені задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» пеню у розмірі 9 750 842 (дев`ять мільйонів сімсот п`ятдесят тисяч вісімсот сорок дві) гривні 16 копійок, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «СЕНТРАВІС ПРОДАКШН ЮКРЕЙН» за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати на сплату судового збору у розмірі 136 260 (сто тридцять шість тисяч двісті шістдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 07.05.2026.

Суддя М.В. Бондар