Справа № 1.380.2019.005711
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005711
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

05 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №1.380.2019.005711 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2019 /Т.І, арк.спр.220-229/ позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради в частині неналежного розгляду інформаційних запитів ОСОБА_1 від 08.04.2019 вх. №3-Л-42947-25, від 08.05.2019 вх. №-Л-53040-25 та від 12.10.2019 вх. №3-Л-122605-25. Зобов`язано Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради надати відповіді на запити ОСОБА_1 від 08.04.2019 вх. №3-Л-42947-25, від 08.05.2019 вх. №-Л-53040-25 та від 12.10.2019 вх. №3-Л-122605-25, з врахуванням висновків суду. Зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 12.10.2019 вх. №3-Л-12605-25 та надати відповідь з врахуванням висновків суду. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради судовий збір в сумі 768,40 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» судовий збір в сумі 768,40 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2026 задоволено заяву позивача про виправлення описки. Виправлено описки допущені в рішенні суду від 22.12.2019, ухвалах суду від 24.05.2023, від 14.09.2023, від 27.09.2023, від 29.09.2023, від 18.03.2026, від 20.04.2026, від 27.04.2026, від 28.04.2026. Зазначено правильно номери інформаційних запитів від 08.05.2019 вх №3-Л-53040-25 та від 12.10.2019 вх. №3-Л-122605-25.

Позивач подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить зобов`язати Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» подати до Львівського окружного адміністративного суду письмовий звіт про виконання рішення суду у справі №1.380.2019.005711. В обґрунтування заяви вказала, що у повному тексті рішення суду допущено описку, у зв`язку із чим позивач подала повторно заяву про виправлення описки. Рішення суду відповідачами не виконано, оскільки лист відповідача 1 не містить запитуваної позивачем інформації, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 скасовано ухвалу суду від 29.09.2023 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Щодо відповідач 2 вказала, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2026 скасовано постанову державного виконавця від 30.06.2023 ВП 71984429 про закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження відновлене, але відповідач 2 «не хоче виконувати судове рішення», про що свідчить лист від 09.04.2026.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зауважує, що 19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX (далі Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1).

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (частина 2).

Положеннями статті 382 КАС України передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень (частина 4 статті 382-1 КАС України).

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу (частина 1 статті 382-3 КАС України).

З викладених норм права слід виснувати, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції щодо до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Водночас такі повноваження суду повинні реалізовуватися з урахуванням статті 129-1 Конституції України, і такі повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Таким чином, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які спричинили невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

У заяві про встановлення судового контролю позивач вказує, що відповідач 1 не виконує рішення суду, оскільки лист-відповідь не містить запитуваної позивачем інформації, а постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 скасовано ухвалу суду від 29.09.2023 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Відповідач 2 рішення суду виконувати «не хоче» про що свідчить лист від 09.04.2026. Також вказала, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2026 скасовано постанову державного виконавця від 30.06.2023 ВП 71984429 про закінчення виконавчого провадження.

Однак суд звертає увагу, що до заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивачем не долучено жодного доказу, що міг би підтвердити той факт, що відповідачі відмовляють позивачу у виконанні рішення суду або відповідачами не вживаються необхідні дії для належного його виконання.

Крім цього, позивач вказує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2026 скасовано постанову державного виконавця від 30.06.2023 ВП 71984429 про закінчення виконавчого провадження.

У цьому контексті слід наголосити, що обов`язковість та повнота виконання рішення суду в порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово залежить від державного виконавця, який наділений повноваженнями з примусового виконання.

Водночас позивач не надає жодних доказів того, що вичерпано можливості загального порядку виконання судового рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, суд висновує, що на даному етапі заявником не доведено обставин, які б свідчили про недобросовісність дій відповідача під час добровільного виконання рішення суду, його умисне невиконання або ухилення від його виконання.

Тому, суд висновує про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Отже, у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 294, 295, 370, 382-382-3 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Кравців О.Р.