Справа № 520/11191/26
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питання прийняття позову до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі

06 травня 2026 р. справа №520/11191/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
доСоборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, адміністративний орган, владний суб"єкт, орган публічної адміністрації), третя особа - Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України"
про1) визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 04.05.2026 про закінчення виконавчого провадження № 80598246; 2) зобов`язати державного виконавця продовжити виконавче провадження №80598246,

встановив:

За формальними зовнішніми критеріями (форма, зміст, обсяг приєднаних документів) стан оформлення матеріалів позову у цілому відповідає вимогам ст.ст.21, 25, 26, 45, 122, 160, 161, 172 КАС України, що зумовлює прийняття рішення про відкриття провадження у справі.

Стосовно сплати судового збору суд зазначає, що відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

За приписами частин першої-другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

У Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України „Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судовий контроль за виконанням судового рішення є щонайпершим елементом у юридичному механізмі забезпечення виконання судового рішення; держава для забезпечення виконання судового рішення має насамперед запровадити дієвий, а не ілюзорний юридичний механізм здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, який дасть змогу особі, на користь якої ухвалено судове рішення, домогтися його виконання, щоб реально захистити та поновити права, свободи та інтереси. (пункт 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 №2-р(II)/2023).

Тож, судовий контроль за виконанням судового рішення є юридичним механізмом забезпечення виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист та який реалізовується за допомогою комплексу нормативно визначених правових засобів і процедур у межах окремих форм судочинства.

Згідно з ч.2 ст.3811 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-3823 і 383 цього Кодексу.

Саме положення ст.287 КАС України визначають особливості провадження в адміністративних справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Суд відзначає, що норми Закону України від 08.07.2011р. №3674-VI "Про судовий збір" не виключають обов`язку позивача - стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання постановленого на його користь судового акту сплачувати судовий збір за адміністративний позов до органу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про оскарження рішень, діянь, бездіяльності (тобто управлінських волевиявлень), вчинених у межах виконавчого провадження.

Водночас із цим, за визначенням ч.1 ст.1 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, де учасником суспільних відносин вже повинен був бути сплачений судовий збір під час звернення до суду.

Відтак, в окресленому випадку учасник суспільних відносин фактично обтяжується повторним обов`язком із сплати судового збору за захист одного і того ж самого права (відновлення ущемленого інтересу).

Суд вважає, що за суттю запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права негативні наслідки, спричинені неоднозначністю, суперечливістю чи прогалинами в законодавстві у сфері публічно-правових відносин, не можуть застосовуватись на шкоду приватній особі чи бути підставою для розширеного тлумачення повноважень субєктів владних повноважень, а натомість - в окресленому випадку підлягає застосуванню принцип "найбільш сприятливого становища для особи" (favor libertatis).

Подібні за суттю правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 02.04.2025р. у справі №280/7446/24.

Тому, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006р. №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що у межах спірних правовідносин пріоритет у застосуванні належить віддати ч.1 ст.1 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII "Про виконавче провадження" і визнати відсутнім обовязок позивача з повторної оплати судового збору за захист одного і того ж самого права (відновлення ущемленого інтересу), що хоча і передбачено нормами Закону України від 08.07.2011р. №3674-VI "Про судовий збір", але суперечить ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та ст.1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Окремо суд зважає, що подібні правові висновки містяться у рішенні Конституційного суду України від 13.05.2024 №6-р(ІІ)/2024 та у постанові Верховного Суду від 20.02.2025р. у справі №440/8929/24.

Розгляд справи за цим позовом належить здійснювати у порядку ст.287 КАС України.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 121-123, 160, 161, 171, 173, 175, 241-243, 248, 256, 257, 268, 287, 295 КАС України, суд

ухвалив:

1.Прийняти позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Роз`яснити, що надсилання процесуальних документів або учасникам справи, або представникам учасників справи буде здійснюватись або відповідно до ч.5 ст.18 КАС України з урахуванням правового висновку постанови Верховного Суду від 08.02.2024р. у справі №480/8341/22, або за указаними у відповідних процесуальних документах адресами учасників справи (у разі відсутності обов"язку здійснювати реєстрацію електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі).

Сповістити, що інформація відносно справи може бути отримана за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

2.Здійснювати розгляд та вирішення справи одноособовим складом суду у порядку ст.287 КАС України.

3. Зобов`язати відповідача подати до суду: 1) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 2) усі докази на підтвердження власних аргументів проти позову, повного, вичерпного і всебічного висвітлення обставин спору, а також спростування доводів заявника, зокрема, але не виключно копії матеріалів виконавчого провадження №80598246; копію оскарженого рішення, докази відповідності оскарженого рішення критеріям за ч.2 ст.2 КАС України - протягом 5 днів від дати отримання цієї ухвали.

Зобов`язати третю особу у цей же строк та у цьому ж порядку подати до суду письмові пояснення по суті заявленого позову; докази виконання рішення суду по справі №520/29474/25 у повному обсязі.

4.Призначити розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 10:30год. 25.05.2026р. у залі №7 в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: місто Харків, м-н Свободи, 6.

Явку учасників справи (представників) визнати необов`язковою.

Зобов`язати завчасно та письмово сповіщати суд про неможливість прибуття до судового засідання з одночасним наданням документів на підтвердження поважності причин неприбуття. Повідомити про необхідність мати при собі діючі документи, котрі згідно з національним законодавством України підтверджують особу громадянина.

5.Роз`яснити наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст.44, 45, 47, 60, 131 КАС України та неприпустимість як зловживання процесуальними правами, так і недобросовісного виконання процесуальних обов`язків. Роз`яснити, що виявлення судом фактів подання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим же самим предметом та з тих же самих підстав є визначеною процесуальним законом перешкодою для вирішення спору по суті.

6.Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко