Справа № 520/33633/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань роз`яснення судового рішення

"06" травня 2026 р. справа № 520/33633/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши заяву позивача про роз`яснення рішення від 05.05.2026 р. по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, ГУ, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що призвели до зупинки та невиплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , позбавлення статусу «особи з інвалідністю» у період з 9 серпня 2025 року до 1 листопада 2025 року, незаконними та такими, що порушили статті З, 19, 21, 22, 24, 27, 28, 46, 68 Конституції України, Закон I058-IV та перевищили владу службових повноважень; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності за період з 9 серпня 2025 року до 30 листопада 2025 року у розмірі 42699,03 грн (сорок дві тисячі шістсот дев`яносто дев`ять грн три копійки), як того вимагає другий абзац пункту 1 статті 35 Закону 1058-IV; 3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відшкодувати компенсацію завданої моральної школи у розмірі 25000 грн (двадцять п`ять тисяч гривень) за кожний місяць, поки не буде виплачена пенсія з інвалідності за період з 09 серпня 2025 року до 30 листопада 2025 року у розмірі 42699.03 грн (сорок дві тисячі шістсот дев`яносто дев`ять грн три копійки), починаючи з грудня 2025 року.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зупинивши виплати пенсії по інвалідності на період з 9 серпня 2025 року до 1 листопада 2025 року, порушило його конституційні права, зокрема право на гідне існування та медичну допомогу, створивши умови для фінансових труднощів та обмеження доступу до необхідного лікування. Твердив, що має рідкісне захворювання - первинний імунодефіцит (синдром Джоба), яке вимагає постійного медичного контролю та лікування, а також проблеми з серцево-судинною системою та опорно-руховим апаратом, що потребують медикаментозного забезпечення. Наполягав, що зупинка виплат пенсії позбавила його можливості забезпечити себе необхідними ліками, сплатити за житло та медичні послуги, що призвело до значних фінансових витрат на лікування.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 р. позов було задоволено частково. З виходом за межі позову було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 09.08.2025р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з моменту фактичного припинення виплати пенсії - з 09.08.2025р. до 30.11.2025р. у сумі 12.915,43грн. щомісячно з урахуванням раніше здійснених платежів. Позов у решті вимог - залишено без задоволення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання - АДРЕСА_1 ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) у якості компенсації витрат на оплату судового збору.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2026 р. у справі №520/33633/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 по справі №520/33633/25 було залишено без змін.

Позивач 05.05.2026.р. подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просив суд роз`яснити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 р. у справі №520/33633/25 чи був ОСОБА_1 визнаний особою з інвалідністю у період з 01.02.2023 року по 04.11.2025 року.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги ту обставину, що у відповідності до вимог ч.3 ст.254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

З цього приводу суд зазначає, що вимоги до оформлення судового рішення викладені законодавцем у ст.246 КАС України, а тому необхідність роз`яснення судового рішення спрямована на виправлення реально існуючого дефекту у тексті судового акту, зумовленого як нечіткістю судового рішення за змістом, так і неясністю та незрозумілістю будь-якої із структурних частин рішення суду і для учасників справи, і для осіб, котрі повинні здійснювати виконання цього судового акту у примусовому порядку.

Отже, потреба у роз`ясненні судового рішення може бути викликана такими суттєвими та істотними дефектами судового акту як: відсутність причинно-наслідкових зв`язків у межах документу; невідповідність змісту мотивувальної частини рішення тексту резолютивної частині рішення; недотримання вимог відносно ясності тексту, яка полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та у визначеності результату вирішення спору; незрозумілість резолютивної частини рішення такого ступеня, котра явно та очевидно заважатиме як добровільному, так і примусовому виконанню судового акту.

При цьому, критерій зрозумілості тексту судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення відповідно до ст.246 КАС України. Критерій чіткості тексту судового рішення полягає, зокрема, у тому, що: вжиті у судовому рішенні терміни відповідають дійсному змісту відповідних правових категорій за чинним національним законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст застосованої судом норми права відтворений без перекручення із чітким розмежуванням посилання на норму права від власного тлумачення судом змісту цієї норми права.

Відтак, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, сприйняття яких викликає дійсні (а не удавані та вигадані) труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, без внесення фактичних змін в існуюче рішення.

Механізм роз`яснення судового рішення за ст.254 КАС України унеможливлює викладення правової позиції суду з приводу нових вимог або невирішених вимог, а призначений виключно для усунення наявних недоліків в оформленні судового акту, котрі не узгоджуються із положеннями ст.246 КАС України та об"єктивно здатні призвести до явної та очевидно незрозумілості рішення для зацікавлених осіб.

Проаналізувавши рішення суду у даній справі у взаємозв`язку з мотивами поданої позивачем заяви про його роз`яснення, суд доходить висновку, що наведені заявником доводи не стосуються питання незрозумілості чи нечіткості змісту судового рішення. Мотивувальна та резолютивна частини рішення містять послідовне викладення встановлених обставин справи, правового регулювання спірних правовідносин та визначають спосіб виконання рішення суду, що у сукупності дозволяє однозначно зрозуміти його зміст та порядок реалізації.

Разом з тим суд зазначає, що наведені у заяві доводи фактично зводяться до посилань заявника на те, що відповідно до встановлених у рішенні суду першої інстанції від 26.01.2026 та підтверджених постановою апеляційного суду від 10.04.2026 обставин, інвалідність позивача у межах спірних правовідносин вважалася безперервною щонайменше до 01.11.2025 року, а отже, у період з 01.02.2023 по 04.11.2025 позивач підлягав правовому статусу особи з інвалідністю, що тягне за собою відповідні правові наслідки, зокрема щодо обчислення страхового стажу та виплати пенсії. Натомість відмова органу Пенсійного фонду у врахуванні цього періоду суперечить змісту судових рішень.

Таким чином, доводи заявника фактично свідчать не про наявність неясності чи нечіткості судового рішення, а про виникнення нових спірних правовідносин, пов`язаних із результатами розгляду нового звернення заявника до органу Пенсійного фонду від 12.04.2026р. №ВЕБ-20001-Ф-С-26-229600 щодо обчислення страхового стажу та проведення відповідного перерахунку пенсії.

Надана судом юридична оцінка жодних обставин предмету доказування у справі №520/33633/25 не має юридичного значення для прийняття пенсійним органом рішення за зверненням заявника від 12.04.2026р. №ВЕБ-20001-Ф-С-26-229600, бо у межах даної адміністративної справи судом досліджувалося виключно питання правомірності припинення нарахування та виплати заявнику пенсії по інвалідності за період з 09.08.2025 року по 30.11.2025 року, тоді як питання визначення, обчислення та врахування страхового стажу не входило до предмета позову та не було предметом судового розгляду.

Інститут роз`яснення судового рішення, передбачений статтею 254 КАС України, застосовується у випадках, коли зміст судового рішення є неясним або допускає різне тлумачення, що ускладнює його виконання. У зв`язку з цим обставини, на які посилається заявник, самі по собі не свідчать про наявність неясності судового рішення та не є підставою для його роз`яснення.

Враховуючи положення статті 254 КАС України, суд наголошує на наявності критеріїв визначення судом можливості прийняття до розгляду заяви про роз`яснення відповідного судового рішення: заява про роз`яснення судового рішення має бути подана особою, щодо якої воно ухвалене, або особою, якою буде здійснюватись його примусове виконання; судове рішення має підлягати виконанню, але на момент подання відповідної заяви має бути ще не виконане; заявником має бути доведено, що зміст резолютивної частини судового рішення є нечітким або незрозумілим.

Крім того, згідно з висновками, що сформульовані у рішенні ЄСПЛ «BALAN v. The Republic of Moldova (No. 2)» (заява № 49016/10), яке головним чином стосується встановлення правомірності роз`яснення судового рішення, Суд зобов`язаний не допускати порушення принципу правової визначеності під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. У цій справі ЄСПЛ вказав, що роз`яснення рішення, яке в результаті фактично змінює спосіб його виконання, виходить за межі звичайного тлумачення чи виправлення канцелярських або судових помилок, що має наслідки, несумісні з принципом юридичної визначеності, гарантовані статтею 6 Конвенції.

Водночас, із системного аналізу мотивувальної та резолютивної частин рішення суду від 26.01.2026р. убачається, що рішення суду є чітким, зрозумілим та не містить неоднозначного тлумачення, а тому не потребує додаткового роз`яснення.

Наведені заявником обставини та доводи свідчать про те, що фактично між сторонами виник новий спір щодо правильності обчислення страхового стажу та врахування окремих періодів при призначенні (перерахунку) пенсії, який не був предметом розгляду у межах даної адміністративної справи.

Разом із тим, у цій справі суд досліджував виключно правомірність дій відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсії по інвалідності за конкретний період - з 09.08.2025 року по 30.11.2025 року, а також визначав обов`язок відповідача щодо поновлення таких виплат.

Тому питання встановлення, підтвердження або обчислення страхового стажу, у тому числі з урахуванням правового статусу позивача як особи з інвалідністю у певні періоди, не входило до предмета позову, не досліджувалося судом та не отримало правової оцінки у прийнятому судовому рішенні.

За таких обставин вирішення порушених заявником питань у порядку роз`яснення судового рішення є неможливим, оскільки це призвело б до виходу суду за межі розглянутих вимог та фактичної зміни змісту судового рішення.

Відтак, спір щодо обчислення страхового стажу, врахування відповідних періодів та пов`язаних із цим прав позивача підлягає розгляду в загальному порядку шляхом звернення до адміністративного суду з окремим (новим) позовом.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про відсутність підстав для роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі, адже згаданий судовий акт не містить дефектів оформлення.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 72-78, 90, 211, 241-243, 248, 254, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ухвалив:

1.Заяву ОСОБА_1 від 05.05.2026р. про роз`яснення рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 р. по справі №520/33633/25 - залишити без задоволення.

2.Роз`яснити, що судове рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Сліденко