Справа № 280/2362/26
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2026-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

11 травня 2026 року Справа № 280/2362/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо залишення позовної заяви без розгляду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЯДКА ОРАНЖ» (69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 43-А; )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває вищезазначена адміністративна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЯДКА ОРАНЖ» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.10.2025 № 1, від 27.10.2025 № 8.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

20.03.2026 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 14862) про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтоване пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.04.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЯДКА ОРАНЖ» залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачу запропоновано у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, із відповідними доказами поважності причин пропуску строку. Роз`яснено позивачу, що згідно з п. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

29.04.2026 від позивача надійшло клопотання (вх. № 23216), в якому він просить суд визнати причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити строк звернення до адміністративного суду.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що ним подано 11 позовних заяв з належним чином засвідченими копіями документів (матеріали фактичних перевірок, запити та відповіді на них тощо). Враховуючи зазначене, позивач просить суд при вирішенні питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду прийняти до уваги велику кількість позовних заяв, що він повинен був сформувати та подати до суду у скорочені терміни для захисту своїх порушених прав. Також просить суд врахувати, що позивачем подавались позовні заяви в умовах такого великого об`єму документів, що підлягали підготуванню та в умовах діючих на території міста Запоріжжя графіків погодинних відключень електричної енергії (що є загальновідомим фактом) - позивач доклав всіх можливих зусиль для своєчасного пред`явлення позовної заяви до суду, в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 122 КАС України. Також при вирішенні питання про поновлення строку звернення до адміністративного суду просить звернути увагу на презумпцію правомірності дій та рішень платника податків, встановлену п. 4.1.4 ч. 4.1. ст. 4 ПК України.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду із цим позовом суд виходить з наступного.

У відповідності до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 08.07.2021 у справі № 9901/89/21, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Натомість, будь-яких поважних причин, через які позивач звернувся до суду з пропуском строку, ним не повідомлено.

В ухвалі від 20.04.2026 про залишення позовної заяви без руху суд зазначав, що 20.01.2026 закінчилась процедура адміністративного оскарження, а з 21.01.2026 розпочався місячний строк звернення до суду.

Тобто, звернувшись до суду із цією позовною заявою 12.03.2026 (засобами поштового зв`язку), позивач пропустив місячний строк.

Покликання позивача на велику кількість поданих позовних заяв мають суб`єктивний характер та не позбавляли позивача можливості звернутись до суду з даною позовною заявою у встановлені КАС України строки.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 18 лютого 1999 року у справі Уейт і Кеннеді проти Німеччини, пункт 43).

Отже, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання верховенства права, а точніше, одного з його елементів - правової визначеності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, параграф 61).

Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Отже, законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Аналогічні висновки висловив Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі № 540/198/19.

Отже, суд доходить висновку, що позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку. Позивач не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не залежала від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Отже, наведені підстави пропуску строку звернення до суду є суб`єктивними, не підтверджені належними та достовірними доказами, а тому не можуть вважатися поважними.

Згідно із ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За приписами ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення.

Керуючись ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240, ст.ст. 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави, вказані у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЯДКА ОРАНЖ» про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЯДКА ОРАНЖ» (69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 43-А; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 294 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко