Справа № 380/13126/24
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2026-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

05 травня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа №380/13126/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, про стягнення коштів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 (залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 15.12.2025) позов задоволено повністю; стягнуто з Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 187353 (сто вісімдесят сім тисяч триста п`ятдесят три) грн 32 коп.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) грн 35 коп.

Позивач подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить зобов`язати Державну службу України з питань праці подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом 10 днів з дати отримання ухвали суду: «завірену копію кошторису Держпраці на 2026 рік із зазначенням обсягу затверджених асигнувань за КЕКВ 2800; інформацію про вжиті заходи щодо внесення змін до кошторису з метою відкриття асигнувань за КЕКВ 2800 у розмірі, необхідному для повного виконання рішення суду у справі №380/13126/24; документальне підтвердження вжитих заходів щодо повного виконання рішення суду із зазначенням конкретного строку перерахування залишку боргу».

В обґрунтування заяви вказав, що 09.04.2026 відповідач перерахував на картковий рахунок позивача лише 11550 грн із «присуджених» 187353 грн, що становить 6,16% від загальної суми заборгованості. Після цього єдиного перерахування виконання судового рішення повністю припинено: тобто упродовж більше 20 днів жодних подальших виплат не здійснювалося, строків відновлення виплати у законний спосіб не визначено. Вказане на думку позивача свідчить про ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Вирішуючи заяву про встановлення судового контролю, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зауважує, що 19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX (далі Закон №4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина 1).

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу (частина 2).

Положеннями статті 382 КАС України передбачено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 3 статті 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень (частина 4 статті 382-1 КАС України).

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу (частина 1 статті 382-3 КАС України).

З викладених норм права слід виснувати, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції щодо до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Водночас такі повноваження суду повинні реалізовуватися з урахуванням статті 129-1 Конституції України, і такі повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які спричинили невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

З доказів долучених до заяви про встановлення судового контролю суд встановив, що Головне управління Казначейства у Київській області листом від 27.04.2026 повідомив позивача, що керуючись пунктом 8 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 Головним управлінням Казначейства здійснено попередній розгляд заяви (вх. №06-6855 від 27.03.2026), виконавчий лист зареєстровано у журналі від 27.03.2026 №360 та здійснюються заходи по безспірному списанню коштів, передбачені Порядком. На виконання пункту 29 Порядку Головним управлінням Казначейства на адресу боржника направлено запит від 30.03.2026 №7-06-06/2031 щодо визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунку, з якого буде проводитись безспірне списання коштів для виконання виконавчого листа. Боржник визначив рахунок та код класифікації видатків бюджету, з якого буде проводитись безспірне списання коштів за наявності кошторисних призначень. Головним управлінням Казначейства виконавчий лист частково оплачено, а саме: кошти у сумі 11550,00 грн перераховані на користь позивача 08.04.2026, згідно з платіжною інструкцією від 08.04.2026 №136 (#699790407), а також оплачено військовий збір 5% у сумі 750,00 грн, згідно з платіжною інструкцією від 08.04.2026 №217 та ПДФО 18% у сумі 2700,00 грн, згідно з платіжною інструкцією від 08.04.2026 №216. Станом на 27.04.2026 залишок невиплачених коштів по виконавчому листу складає 172353,32 гривень. Також повідомлено позивача про те, що Головним управлінням Казначейства здійснюються всі необхідні заходи щодо виконання виконавчого листа за рахунок коштів боржника.

Однак з вказаної відповіді у суду немає підстав стверджувати, що відповідач відмовляє позивачу у виконанні рішення суду та ним не вживаються всі необхідні дії щодо належного його виконання.

При цьому, на запит Головного управління Казначейства у Київській області, після попереднього розгляду виконавчого листа, у відповідь відповідач визначив рахунок та код класифікації видатків бюджету, з якого буде проводитись безспірне списання коштів за наявності кошторисних призначень і частина коштів вже стягнута з рахунку відповідача та перерахована на картковий рахунок позивача.

Також, позивач не підтвердив, що вичерпав загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, внаслідок невиконання рішення в добровільному порядку. Доказів того, що загальний порядок виконання рішення суду не дав очікуваного результату суду не надано.

Отже, суд висновує, що на даному етапі заявником не доведено обставин, які б свідчили про недобросовісність дій саме відповідача під час добровільного виконання рішення суду, його умисне невиконання або ухилення від його виконання.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено і того факту, що відповідач, маючи можливість здійснити відповідну виплату коштів позивачу, створює перешкоди для виконання рішення суду. Тому, суд висновує про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Отже, у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256, 294, 295, 370, 382-382-3 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя Кравців О.Р.