Справа № 600/36/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 травня 2026 р. м. Чернівці Справа №600/36/24-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій,-
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням довідок Адміністрації Державної прикордонної служби станом на 29.01.2020 від 06.12.2023 №11/19260-суд, на 01.01.2021 від 06.12.2023 №11/19261-суд, станом на 01.01.2022 від 06.12.2023 №11/19262-суд та станом на 01.01.2023 від 06.12.2023 №11/19263-суд. у розмірі 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, із перерахунком індексації пенсії на підставі постанови КМУ від 16 лютого 2022 р. № 118 із врахування щомісячної доплати, передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 №713, без застосування обмежень максимальних розмірів пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби станом на 29.01.2020 від 06.12.2023 №11/19260-суд, з врахуванням проведених виплат у розмірі 80 % сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби станом на 01.01.2021 від 06.12.2023 №11/19261-суд, з врахуванням проведених виплат у розмірі 80 % сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби станом на 01.01.2022 від 06.12.2023 №11/19262-суд, з врахуванням проведених виплат у розмірі 80 % сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії та з врахуванням перерахунку індексації пенсії на підставі постанови КМУ від 16 лютого 2022 р. № 118, а також щомісячної доплати, передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 №713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби станом на 01.01.2023 від 06.12.2023 №11/19263-суд, з врахуванням проведених виплат у розмірі 80 % сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром пенсії та з врахуванням щомісячної доплати, передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021 №713. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій судові витрати - судовий збір в сумі 484,48 грн.

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними рішення та дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання рішення суду в адміністративній справі.

Заява обґрунтована тим, що під час здійснення перерахунку з 01.03.2026 р. позивачу повторно обмежено максимальний розмір пенсії.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду заяву позивача прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких зазначається, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача. Однак зазначене рішення не містить зобов`язань здійснити перерахунок без обмеження максимальним розміром пенсії у разі подальших перерахунків позивача.

Вирішуючи заяву позивача, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні норми передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, в силу приписів ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром.

На виконання вищезазначеного судового рішення Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії позивача, який станом на 01.03.2026 становить 48805,95 грн, для виплати з 01.03.2026 з урахуванням максимального розміру пенсії становить 46152,45 грн.

Таким чином, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив, що, виконуючи рішення суду по справі № 600/36/24-а, відповідач дійсно здійснив перерахунок пенсії позивача, однак з 01.03.2026 застосував обмеженням максимального розміру пенсії позивача, тим самим фактично зафіксувавши розмір виплачуваної йому пенсії сумою 46152,45 грн, хоча розрахунок пенсії на цю дату становить 48805,95 грн.

Суд зауважує, що згідно з резолютивною частиною рішення суду відповідача зобов`язано провести перерахунок та виплату позивачу без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

У даному випадку висновки суду у справі щодо перерахунку пенсії є обов`язковими для відповідача не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням позивача, включаючи подальші перерахунки пенсії.

Зважаючи на це, відповідач не має права повторно обмежувати максимальним розміром розмір пенсії позивача, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними та зменшувати розмір пенсії без обґрунтування причин зменшення.

Вказана позиція викладена, зокрема у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду 240/19396/23 від 11.03.2024 р.

Відповідно, рішення суду у цій справі також включає в себе подальші перерахунки та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

З огляду на викладене дії відповідача на виконання рішення суду, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивача з 01.03.2026, розцінюються судом як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення.

Статтею 383 КАС України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Відтак, враховуючи встановлену судом протиправність дій пенсійного органу під час перерахунку та виплати пенсії позивача на виконання рішення суду по справі № 600/36/24-а в частині застосування з 01.03.2026 зменшення виплати пенсії, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її керівнику Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для вжиття відповідних заходів реагування.

За змістом ч. 5 ст. 249 КАС України, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Тому на виконання приписів ч. 5 ст. 249 КАС України Головному управлінню Пенсійного фонду України у Чернівецькій області слід встановити п`ятнадцятиденний строк з дати отримання окремої ухвали для повідомлення суду про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем-суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі № 600/36/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо неналежного виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі № 600/36/24-а з урахуванням окремих ухвал від 16.07.2024 та від 07.05.2025

3. Постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

4. Про вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області заходи повідомити Чернівецький окружний адміністративний суд не пізніше 15 днів після надходження окремої ухвали.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 249, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич