Справа № 362/1662/26
Суддя: Медведєв К. В.
Дата ухвалення: 2026-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1662/26
Провадження № 2-а/362/27/26
У Х В А Л А

06.05.26 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Медведєва К.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної мистецтвознавчої та лінгвістичної експертизи у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови Івановської Олени Петрівни про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з указаною позовною заявою.

Ухвалою від 23 лютого 2026 року суд залишив позовну заяву без руху, через допущені позивачем недоліки позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної заяви в установлений судом строк і суд ухвалою від 31.03.2026 відкрив провадження в адміністративній справі, зменшив розмір судового збору до 324,27 грн. та постановив здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У позовній заяві в новій редакції позивач просив суд скасувати постанову Уповноваженого із захисту державної мови № 70 від 12.02.2026 р. і закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що об`єкт, який відповідач помилково ідентифікує як «текст діловодства», насправді є цілісною архітектонічною композицією, що належить до творів прикладного графічного дизайну. В своїх письмових поясненнях позивач повідомляв відповідачу, що зміст його звернень № 880 і № 881 викладений виключно українською мовою. Логотип на полях не є «актом комунікації». Адміністративне правопорушення за ст. 188-52 КУпАП потребує прямого умислу. Використання бланка є актом професійної ідентифікації адвоката-ВПО. Наявність адреси «rambler.ru» є «технічним атавізмом» дизайну 2004 року. Оскільки сервіс «rambler.ru» заблокований з 2017 року, умисел на його використання є юридично неможливим. Відповідач в постанові взагалі не дав правової оцінки тому, що фірмовий бланк (фірмовий стиль) позивача роками визнавався державою. А саме, він подавався до Верховного Суду, використовувався у КДКА Донецької області (пояснення від 31.07.2018), неодноразово подавався в суди різних інстанцій. Згідно з принципом юридичної визначеності, особа не може бути покарана за дії, які роками визнавалися законними найвищими судовими інстанціями. У мотивувальній частині постанови № 70 відповідач, закриваючи провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, вдався до оцінки доказів та прямого твердження про наявність у діях позивача ознак складу правопорушення, що на думку позивача, є актом процесуального свавілля та прямо суперечить конституційним засадам правосуддя. Аналіз структури оскаржуваної постанови № 70 свідчить про відсутність у ній мотивувальної частини як такої. Відповідач застосував метод «механічного переліку», що грубо порушує вимоги ст. 280 та ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови. У постанові № 70 відповідач стверджує, що позивач порушив п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», яка зобов`язує адвокатів «застосовувати державну мову під час виконання службових обов`язків». Даний висновок є юридично нікчемним. Відповідачем не враховано, що факт прийняття скаржником скарг позивача №880 та №881, їх розгляд по суті та надання відповідей є юридично значущими обставинами, що спростовують висновки відповідача про порушення «порядку застосування мови». Також позивач зазначив, що в основу постанови №70 покладено фабулу, запозичену з протоколу, де позивачу інкримінується порушення статті 9 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Оскільки відповідач при розгляді справи не має права самостійно змінювати фабулу обвинувачення або виходити за межі протоколу, виникає ситуація «правового глухого кута», що руйнує законність рішення. Крім того, позивач зазначає, що з аналізу змісту постанови № 70 виявляє кричущу вибірковість у підходах відповідача до оцінки елементів мого фірмового бланка, що свідчить про відсутність об`єктивної правової позиції та наявність упередженого ставлення. Також позивач зазначає про порушення стандартів «Due Process» (належної правової процедури) та перетворення розгляду на адміністративну декорацію. Фундаментальною засадою адміністративного судочинства є принцип «належного урядування» (Good Governance), який випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 19 Конституції України. Відповідач грубо порушив цей принцип, перетворивши розгляд справи на формальну імітацію.

До суду надійшло клопотання позивача про призначення комплексної мистецтвознавчої та лінгвістичної експертизи (в порядку ст.. 102 КАС України). В клопотанні позивач просив:

1. Призначити у справі комплексну мистецтвознавчу та лінгвістичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

Чи є графічне оформлення бланка адвоката Довженка В.І. цілісним твором графічного дизайну та об`єктом авторського права відповідно до ст. 433 ЦК України?

Чи виконує напис « ОСОБА_2 » у структурі даного бланка функцію індивідуалізації суб`єкта логограмою неподільним поєднанням форми та змісту, як елемент дизайну (логотипу), чи він є виключно текстовою інформацією у розумінні Закону «Про забезпечення функціонування української мови як державної»?

Чи змінюється семантичне та естетичне сприйняття композиції бланка при вилученні або заміні графічного накреслення вказаного напису?

2. Проведення експертизи доручити фахівцям Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» (або іншої відповідної установи).

3. Витрати на проведення експертизи покласти на Відповідача, оскільки необхідність її проведення в суді виникла виключно внаслідок протиправного нерозгляду аналогічного клопотання Відповідачем під час досудового розгляду справи, що є проявом «недобросовісного врядування».

Клопотання позивача про призначення експертизи мотивовано тим, що необхідність залучення спеціальних знань у формі судової експертизи обумовлена доктринальною неспроможністю Відповідача вірно кваліфікувати предмет правового регулювання. Оскаржувана Постанова №70 ґрунтується на хибному когнітивному фреймінгу, де складний художньо-графічний твір ототожнюється зі звичайним масивом текстової інформації. Аналіз змісту Постанови свідчить про те, що Уповноважений застосував механістичний підхід, вириваючи окремі елементи (напис ПІБ) із загального візуального контексту. Відповідач стверджує про порушення мовного законодавства, ігноруючи той факт, що напис виконаний не як «інформація для ознайомлення», а як інтегрований компонент логотипу. Я стверджую: цей логотип є ідентичним підпису. Як неможливо вимагати від людини змінити мову накреслення власного підпису в паспорті через зміну законодавства, так само неможливо вимагати зміни мови в логограмі, яка стала невід`ємною частиною професійної суб`єктивності адвоката.

Відповідно до ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 2 ст. 101 КАС України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (ч.1 п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Стосовно питань запропонованих позивачем для проведення експертизи.

Питання №№ 1, 3 стосуються правового режиму графічного дизайну, що не має значення для справи, оскільки предметом доказування не є захист графічного дизайну за правилами авторського права.

Питання № 2 зводиться до того, що пропонується передати на вирішення експерту питання кваліфікації законності використання напису « ОСОБА_2 » у структурі даного бланка у розумінні Закону «Про забезпечення функціонування української мови як державної». Тобто позивач ставить питання права, що суперечить ч. 2 ст. 101 КАС України.

Враховуючи викладене клопотання позивача про призначення комплексної мистецтвознавчої та лінгвістичної експертизи є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 47, 101, 102, 132, 248, 294 КАС України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної мистецтвознавчої та лінгвістичної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Медведєв К.В.