Справа № 320/43431/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року справа №320/43431/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЄВРОСЕМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний Суд» звернулось Приватне підприємство «ЄВРОСЕМ» із позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 23.04.2024 № 20473/10-36-07-09-15 в частині застосування пені у розмірі 38 563,23 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят три гривні 23 коп.) за операціями за зовнішньоекономічним контрактом від 17.01.2023 № 17/01/2023CH з нерезидентом «Eridon» Spolka zograniczona odpowiedzialnoscia (Польща).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що Закон України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VІІІ пов`язує порядок обчислення строку з днем митного оформлення продукції, що експортується, водночас не передбачає тлумачення терміну «день митного оформлення продукції, що експортується», це питання регулюється митним та валютним законодавством. Згідно із статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» моментом здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується від продавця до покупця, а отже з цієї дати має початок відліку встановленого законом строку валютного контролю. Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №П/811/2370/15 та підтримана у постанові від 15.06.2023 у справі П/811/72/16.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову.

16.11.2024 на адресу суду від позивача надійшли документи по справі, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 10.10.2024 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано докази від сторін.

02.01.2025 до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач вказує, що згідно з частиною 2 статті 13 Закону №2473 строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується.

Позивач правом подати відповідь на відзив не скористався.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

На підставі наказу від 14.03.2024 №647-п та направлення на перевірку від 15.03.2024 №2176/10-36-07-09 було призначено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства «ЄВРОСЕМ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічними контрактами від 17.01.2023 № 17/01/2023CH з нерезидентом ERIDON Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia (Польща), від 26.01.2023 №20232761 з нерезидентом Брінкманн Технолоджі ГмбХ (Німеччинна), від 26.01.2023 №50020/23 з нерезидентом «Th. BUSCHHOFF EmbH & Со» (Німеччина) за період з 17.01.2023 по 21.03.2024.

За результатами документальної виїзної перевірки позивача складено акт від 26.03.2024 №18280/10-36-07-09/ 34218716.

Згідно з висновками акту перевірки від 26.03.2024 № 18280/10-36-07-09/34218716 встановлено порушення ПП «ЄВРОСЕМ»:

1) частини 2 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме, порушено граничні строки розрахунків на загальну суму 251 539,00 євро (еквів. 10059396,76 грн) за експортним контрактом від 17.01.2023 № 17/01/2023CH, нерезидентом ERIDON Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia (Польща).

2) частини 3 статті 13 Закону України № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» та пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме, порушено граничні строки розрахунків на загальну суму 80 000,0 євро (еквів. 3188014,51 грн) за імпортними контрактами від 26.01.2023 № 20232761 з нерезидентом Брінкманн Технолоджі ГмбХ (Німеччина), від 26.01.2023 № 50020/23 з нерезидентом «Th. BUSCHHOFF mbH & Со» (Німеччина).

За результатами перевірки ГУ ДПС у Київській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.04.2024 №20473/10-36-07-09-15, яким нараховано пеню за порушення граничних строків розрахунків згідно частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 № 2473 - VIII «Про валюту і валютні операції» в розмірі 48 218 грн 21 коп.

Позивач визнає податкове повідомлення-рішення від 23.04.2024 №20473/10-36-07-09-15 в частині застосування штрафу у сумі 9 654,98 грн за порушення граничних термінів розрахунків за контрактами від 26.01.2023 №20232761 з нерезидентом Брінкманн Технолоджі ГмбХ (Німеччина), від 26.01.2023 №50020/23 з нерезидентом «Th. Buschhoff EmbH & Со» (Німеччина), при цьому Приватне підприємство не визнає податкове повідомлення-рішення від 23.04.2024 № 20473/10-36-07-09-15 в частині застосування штрафу у розмірі 38 563,23 грн (тридцять вісім тисяч п?ятсот шістдесят три гривні 23 коп.) за операціями за зовнішньоекономічним контрактам від 17.01.2023 № 17/01/2023CH з нерезидентом «Eridon» Spolka z ograniczona odpowiedzialnoscia (Польща), вважає, що податковий орган дійшов помилкового висновку, у зв?язку з чим повідомлення-рішення від 23.04.2024 № 20473/10-36-07-09-15 є протиправним та таким, що має бути скасоване у цій частині.

Позивач вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним в частині, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно із пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до пп. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні відносини регулюються Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VІІІ (далі - Закон №2473-VІІІ), постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7.

Статтею 13 Закону №2473-VІІІ визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти належать зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно частини 4 статті 13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Частиною восьмою статті 13 Закону №2473 передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).

Це Положення, відповідно до пункту 1, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

Згідно пункту 142 постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та доповненнями) (далі по тексту - Постанова № 18) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.

Відповідно до пункту 144 Постанови № 18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 142 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Згідно пункту 7 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі - Інструкція №7), Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків з дати:

1) оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;

2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Згідно з підпунктом 2 пункту 9 Інструкції, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16-2 розділу IV цієї Інструкції.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону №2473-VІІІ, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Частиною третьою статті 3 Закону №2473-VІІІ визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.

Частиною п`ятою статті 13 Закону №2473-VІІІ передбачено, що порушення резидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що порушення резидентом строків розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів.

Згідно частини сьомої статті 13 Закону №2473-VІІІ у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про відмову в позові повністю чи частково в частині майнових вимог або про відмову у відкритті провадження у справі чи про залишення позову без розгляду, а також у разі визнання документа про стягнення заборгованості з боржника-нерезидента таким, що не підлягає виконанню, недійсним, незаконним тощо та (або) закриття (припинення) провадження без зарахування грошових коштів на рахунки резидентів у банках України за таким документом строк, встановлений відповідно до цієї статті, поновлюється і пеня за його порушення нараховується за кожний день прострочення, включаючи період, на який цей строк було зупинено.

У разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.

Так, положення Закону №2473-VІІІ пов`язують початок обчислення такого строку з днем митного оформлення продукції, що експортується.

Відповідач вважає таким днем дату виписки вивізної митної декларації.

Разом з тим, позивач звертає увагу на те, що після оформлення митних декларацій експортований товар знаходився на території України ще декілька днів до моменту перетину кордону, то відсутні підстави для висновку, що експортна операція була завершена саме в момент оформлення митної декларації.

З матеріалів справи вбачається, що між Позивачем та «ERIDON» SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA (Польща), укладено контракт поставки с/г продукції залізничним транспортом від 17.01.2023 № 17/01/2023CH, яким передбачено, що Продавець поставить, а Покупець прийме та оплатить кукурудзу, врожаю 2022 року, українського походження, у якості відповідно до розділу 2 Контракту.

Розділом 3 Контракту передбачено кількість товару: 6 500 тонн +/- 5% за вибором Продавця.

Розділом 5 Контракту встановлено, що Товар поставляється залізничним транспортом в період з 17.01.2023 по 01.03.2024, обидві дати включно.

Так, в межах даного Контракту були оформленні наступні вантажно-митні декралації:

1. Вантажно-митна декларація 23UA18U2 від 20.01.2023 на суму товару 292 257,00 Євро;

2. Вантажно-митна декларація 23UA20U6 від 27.01.2023 на суму товару 139 194,00 Євро;

3. Вантажно-митна декларація 23UA35U8 від 31.01.2023 на суму товару 126 540,00 Євро;

4. Вантажно-митна декларація 23UA01U7 від 06.02.2023 на суму товару 339 633,00 Євро;

5. Вантажно-митна декларація 23UA43U5 від 06.02.2023 на суму товару 158 184,00 Євро;

6. Вантажно-митна декларація 23UA15U0 від 07.02.2023 на суму Товару 82 098,00 Євро;

7. Вантажно-митна декларація 23UA30U3 від 07.02.2023 на суму Товару 59 634,00 Євро.

В додатку 3 до Акту перевірки відповідачем зроблено розрахунок пені за порушення граничних строків розрахунків за операціями згідно наступних вантажно-митних декларацій:

- за вантажно-митною декларацією 23UA01U7 від 06.02.2023 прострочення з 05.08.2023 за один день прострочення;

- за вантажно-митною декларацією 23UA15U0 від 07.02.2023 прострочення з 05.08.2023 за один день прострочення;

- за вантажно-митною декларацією 23UA30U3 від 07.02.2023 прострочення з 06.08.2023 за два дні прострочення.

Разом із тим, позивач звертає увагу, що граничний строк розрахунків за експортною операцією постачання товарів за Контрактом починає відраховуватися з моменту перетину кордону - (Повідомлення про фактичне вивезення товарів):

1. За вантажно-митною декларацією 23UA01U7 від 06.02.2023 перетин кордону відбувся 10.02.2023, а тому граничний строк розрахунків - 10.02.2023 + 180 днів = до 08.08.2023 (включно);

2. За вантажно-митною декларацією 23UA15U0 від 07.02.2023 перетин кордону відбувся 15.02.2023, а тому граничний строк розрахунків - 15.02.2023 + 180 днів = до 13.08.2023 (включно);

3. За вантажно-митною декларацією 23UA30U3 від 07.02.2023 перетин кордону відбувся 15.02.2023, а тому граничний строк розрахунків - 15.02.2023 + 180 днів = до 13.08.2023 (включно).

Таким чином, відповідачем нарахована пеня за прострочення граничного строку розрахунків за експортною операцією постачання товарів за 05.08.2023 та 06.08.2023, тобто за період, в який прострочення ще не настало.

Закон №2473-VІІІ не визначає тлумачення терміну "день митного оформлення продукції, що експортується". Це питання регулюється митним та валютним законодавством.

При цьому, згідно зі статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» момент здійснення експорту (імпорту) - момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Оскільки після оформлення митних декларацій позивачем експортований товар знаходився на території України ще декілька днів до моменту перетину кордону, то відсутні підстави для висновку, що експортна операція була завершена саме в момент оформлення митних декларацій.

Так, Верховний Суд, аналізуючи положення нормативно-правових актів, які регулюють питання нарахування пені за порушення експортно-імпортних операцій, у постанові від 27.02.2018 у справі № П/811/2370/15 дійшов висновку, що моментом вчинення експортної операції, зокрема, моментом поставки товару за такою операцією, для застосування ст. 1, 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», є момент фактичного перетину експортованим товаром митного кордону України, а отже, саме з цієї дати має брати початок відліку встановлений законом строк валютного контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № П/811/72/16.

Отже, визначальним є саме момент фізичного перетину товаром митного кордону держави. Експортований товар вважається таким, що вивезений з митної території України з моменту перетину митного (державного) кордону України, а не з моменту оформлення митної декларації.

Таким чином, доводи відповідача, що визначальним для висновку про наявність порушення строку повернення валютної виручки є дата оформлення митної декларації, суд вважає помилковими, оскільки моментом вчинення імпортної (експортної) операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статті 13 Закону «Про валюту і валютні операції» є момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про валюту і валютні операції» та раніше діючий Закон «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР однаково регулюють дату початку відліку строку для зарахування валютної виручки при здійсненні розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Верховний Суд в подальшому не відступав від своєї правової позиції про визначення моменту вчинення експортної операції для застосування відповідальності за несвоєчасне надходження валютної виручки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 23.04.2024 № 20473/10-36-07-09-15 в частині застосування пені у розмірі 38 563,23 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят три гривні 23 коп.) за операціями за зовнішньоекономічним контрактом від 17.01.2023 № 17/01/2023CH з нерезидентом «Eridon» Spolka zograniczona odpowiedzialnoscia (Польща).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відповідач правомірності оскаржуваних рішень не довів, а тому позов слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ПП «ЄВРОСЕМ» під час розгляду справи було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4196 від 02.05.2024.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області, протиправне рішення якого призвело до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 23.04.2024 № 20473/10-36-07-09-15 в частині застосування пені у розмірі 38 563,23 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот шістдесят три гривні 23 коп.) за операціями за зовнішньоекономічним контрактом від 17.01.2023 № 17/01/2023CH з нерезидентом «Eridon» Spolka zograniczona odpowiedzialnoscia (Польща).

3. Стягнути на користь Приватного підприємства «ЄВРОСЕМ» (місцезнаходження: 08460, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Ташань, вулиця Шевченка, 29 А, ідентифікаційний код 34218716) судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (відокремлений підрозділ ДПС України) (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 5А; ідентифікаційний код ВП 44096797).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.