Справа № 580/2243/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2026-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2243/23 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Сови Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Імеріс Багачеве" до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Імеріс Багачеве" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 07.03.2023 №1942/23-00-07-05-01, №1929/23-00-07-05-01.

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 04 лютого 2026 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційній скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у грудні 2022 року позивач подав декларацію з ПДВ №, якою задекларував від`ємне значення ПДВ за листопад 2022 року, в якій для обчислення значення рядку 19 щодо податкового кредиту (рядок 17 колонка Б) вказав 775213грн - показник рядка 16.1 за період виникнення: вересень 2022 року 503573 грн та за жовтень 2022 року - 271640 грн, - залишки від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до наступного звітного періоду.

Контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року від`ємного значення ПДВ.

За результатами перевірки складено Акт від 10.02.2023 №1282/23-00-07-05-01/00191916, у висновках якого вказано про виявлення порушення позивачем вимог п.п.198.1-198.3, 198.6 ст.198, п.200.2-200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України (далі - ПК України), наказу №21, а саме заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 189800 грн та завищення суми ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, на 585413 грн. На підставі висновків Акту перевірки від 10.02.2023 №1282/23-00-07-05-01/00191916 контролюючий орган виніс ППР від 07.03.2023 №1942/23-00-07-05-01 про зменшення завищеної суми бюджетного відшкодування на 585413 грн (формованої за рахунок податкового кредиту попереднього звітного періоду - серпень-жовтень 2022року); №1929/23-00-07-05-01 про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ за листопад 2022 року на 208780,00 грн (зменшені зобов`язання на 189800 грн та донарахований штраф 18890 грн).

Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.3 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.7 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п. 200-1.6 ст.200-1 ПК України за підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, а також у разі подання уточнюючих розрахунків до податкової декларації, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтями 200 та 209 цього Кодексу.

Судом встановлено, що в описовій частині Акта перевірки від 10.02.2023 №1282/23-00-07-05-01/00191916 зазначено про застосування висновків щодо безтоварності операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕСТ БІО" та Приватним підприємством "Сажев", ТВО «ГАЗЕНЕРГОПОСТАЧ», за рахунок яких позивач задекларував податковий кредит за вересень-жовтень 2022 року, із податкових перевірок, оформлених актами:

-від 17.11.2022 №6767/23-00-07-05-01/00191916 щодо декларування за серпень 2022 року від`ємного значення ПДВ (далі - Акт перевірки від 17.11.2022), в якому констатовано завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до наступного звітного періоду, на суму 3375695 грн та заявлене до відшкодування за червень 2022 року на 2277749 грн;

-від 16.12.2022 №7725/23-00-07-05-01/191916 (далі - Акт перевірки від 16.12.2022) щодо декларування за вересень 2022 року від`ємного значення ПДВ, в якому констатовано порушення, що стали приводом зменшення податкового кредиту згідно з р.10.2 Декларації в рядках 16-21 (при складанні Декларацій з ПДВ за серпень та вересень 2022 року, що мало вплив на формування показників рядків 16. 16.1 та 17 Декларації з ПДВ за жовтень 2022 року: завищення заявленого до відшкодування ПДВ за вересень 2022 року на 1478066,00 грн та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до наступного звітного періоду, на суму 1976763,00 грн;

-від 13.01.2023 №318/23-00-07-05-01/00191916 щодо декларування за жовтень 2022 року від`ємного значення ПДВ (далі - Акт перевірки від 13.01.2023), в якому констатовано порушення, що стали приводом зменшення суми від`ємного значення з ПДВ р.р.19-21 на 775213 грн та збільшення податкового зобов`язання з ПДВ до сплати (р.18 Декларації за жовтень 2022 року) на 63705 грн, завищення бюджетного відшкодування на 1137845 грн та завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, на 775213 грн. До вказаних актів відповідач виніс ППР про коригування податкових зобов`язань і податкового кредиту сум ПДВ, у т.ч. заявлених до відшкодування: №7019/23-00-07-05-01; №7020/23-00-07-05-01; №981/23-00-07-05-01; №992/23-00-07-05-01; №993/23-00-07-05-01; №258/23-00-07-05-01; №262/23-00-07-05-01.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі № 580/1353/23, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2025, скасовано ППР від 07.02.2023 №981/23-00-07-05-01, №992/23-00-07-05-01 та №993/23-00-07-05-01.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку обставини правомірності формування позивачем податкового кредиту, який перенесений у декларацію з ПДВ за листопад 2022 року та вплинув на збільшення/зменшення від`ємного значення ПДВ, що коригувалося оскаржуваним ППР, вже встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, а тому не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактично приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.03.2023 №1942/23-00-07-05-01, №1929/23-00-07-05-01, контролюючий орган здійснив подвійне дослідження одних і тих же правовідносин.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що врахування відповідачем для висновків та прийняття спірних ППР в спірних правовідносинах рішень, яким він коригував задекларовані позивачем відомості з ПДВ, до дати набуття ними статусу узгоджених, є грубим порушенням процедури податкової перевірки, що стала наслідком передчасних суджень і висновків в Акті перевірки від 10.02.2023 щодо необґрунтованості декларування позивачем за листопад 2022 року залишків податкового кредиту попередніх звітних періодів та включення до відшкодування ПДВ відповідних сум коштів.

Вказані обставини свідчать про протиправність спірних ППР та наявність достатніх обґрунтованих підстав для їх скасування в повному обсязі.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В даному випадку доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у позовній заяві та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22.04.2026

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких