Справа № 400/113/26
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2026-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р. № 400/113/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомФермерського господарства "КИГЛЮК", вул. 1 Екіпажна, 2Б, кв.25,м. Миколаїв,54039,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Вінницькій області, вул. Хмельницьке шосе, 7,м. Вінниця,21028,

прозняття арешту з коштів та інших цінностей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач- Фермерське господарство «КИГЛЮК» звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про зняття арешту з коштів та інших цінностей Фермерського господарства «Киглюк», що знаходяться на рахунках в установах банків, який був накладений рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі №400/9764/23.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно Довідки від 19.12.2025 року №5720/АП/14-29-13-15, наданої Головним управлінням Державної податкової служби у Миколаївській області Фермерське господарство «Киглюк» станом на 18.12.2025 року не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справляння яких покладено на контролюючі органи. Таким чином, податковий борг, який став підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності Фермерського господарства «Киглюк» станом на дату подання позову повністю погашений, а рішення суду від 02.11.2023 року у справі №400/9764/23 вважається фактично виконаним, а отже підстава для продовження існування заходу забезпечення виконання податкових зобов`язань - відпала.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що станом на 20.01.2026 року судове рішення по справі №400/113/26 виконане у повному обсязі, а податкова заборгованість за Фермерським господарством "КИГЛЮК" не рахується.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі №400/9764/23 за позовом Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області накладено арешт на кошти та інші цінності фермерського господарства «Киглюк» в межах суми заборгованості в сумі 124871,07 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят одна грн. 07 коп.), оскільки за Фермерським господарством «Киглюк» рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 124871,07 грн., але відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення боргу, тому існує необхідність для накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку.

Відповідно до Довідки від 19.12.2025 року №5720/АП/14-29-13-15, виданої Головним управлінням Державної податкової служби у Миколаївській області Фермерське господарство «Киглюк» станом на 18.12.2025 року не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справляння яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 ПК України податкові органи мають право звертатися до суду якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

За змістом пунктів 94.1, 94.4 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно з підпунктом 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду(абзац 1 частина 1 статті 59 Закону України від 07 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки та банківську діяльність").

Відповідно до абз. 3 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України звільнення коштів з-під арешту банк, інша фінансова установа, небанківський надавач платіжних послуг, емітент електронних грошей здійснює за рішенням суду.

Позивач на виконання вимог ухвали суду надав платіжні інструкції№ 103 від 17.09.2025 на суму 21672грн, №77 від 02.09.2024 на суму 112191,22грн., № 99 від 15.09.2025 на суму 196151,34грн., що підтверджують сплату податкового боргу, який став підставою для накладання арешту на кошти.

Також відповідач по справі підтвердив, що податкова заборгованість у Фермерського господарства "КИГЛЮК" відсутня.

Оскільки судом встановлено, що податковий борг позивача в сумі 124871,07 грн., який став підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності Фермерського господарства «КИГЛЮК» є погашеним, що підтверджується контролюючим органом, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. на підставі договору від 12.12.2025 року.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Частиною 9 статті 139 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто, не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Зважаючи на незначний обсяг матеріалів справи (поданих позивачем доказів), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, пов`язаність витрат на послуги адвоката з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, обґрунтованість визначення розміру гонорару, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Зняти арешт з коштів та інших цінностей Фермерського господарства «Киглюк» (54039, м. Миколаїв, вул. Екіпажна, 2-Б, кв. 25 ), що знаходяться на рахунках в установах банків, який був накладений рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 року у справі №400/9764/23.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області ( 21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7,) на користь Фермерського господарства "Киглюк" (54039, м. Миколаїв, вул. Екіпажна, 2-Б, кв. 25 ) судовий збір в сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн.40коп.), сплачений платіжними інструкціями № 119 від 13.10.2025,№124 від 23.10.2025, № 122 від 23.10.2025 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.( одна тисяча грн.)

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко