Справа № 280/7616/25
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2026-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2026 року м. Дніпросправа № 280/7616/25
Суддя І інстанції Прасов О.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» звернулось з вищевказаним позовом до суду в якому, просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2025.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач для здійснення своєї діяльності отримав ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним до яких належать: 1. №2000036 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, вул. Гоголя, 101, Автозаправочна станція (АЗС) 2. №2000035- адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, проспект Богдана Хмельницького, 111, Автозаправочна станція (АЗС) 3. №2000037 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, М. КАМ`ЯНКА-ДНІПРОВСЬКА, вул. Центральна, 285а, АЗС з магазином 4. №2000038 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ДНІПРОВКА, вул. Центральна, 534а, АЗС 5. №2000034 - - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, вулиця Олескандра Невського, 115/1, Автогаззаправка 6. №2200001 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. ЕНЕРГОДАР, вулиця Молодіжна, 12, Автозаправочна станція (АЗС). Оскільки шість АЗС позивача знаходяться на окупованих територіях, відповідно до Наказу 376 Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» тому ліцензії №2000036 адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, вул. Гоголя, 101, Автозаправочна станція (АЗС) 2. №2000035- адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, проспект Богдана Хмельницького, 111, Автозаправочна станція (АЗС) 3. №2000037 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, М. КАМ`ЯНКА-ДНІПРОВСЬКА, вул. Центральна, 285а, АЗС з магазином 4. №2000038 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ДНІПРОВКА, вул. Центральна, 534а, АЗС 5. №2000034 - - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, вулиця Олескандра Невського, 115/1, Автогаззаправка 6. №2200001 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. ЕНЕРГОДАР, вулиця Молодіжна, 12, Автозаправочна станція (АЗС) є недійсними відповідно до приписів ч.9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зазначає, що сплата авансового внеску передбачає наявність діючої ліцензії, та проведення роздрібної торгівлі пальним, а враховуючи, що за даними точками вищевказані ліцензії є недіючими, тому ППР від 27 серпня 2025 року з приводу сплати авансових внесків за вказаними АЗС є неправомірним.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує на те, що з початку окупації територій на яких діяла ліцензія позивача, останній взагалі не має ані доступу до таких заправних станцій ані можливості здійснювати будь-яку діяльність на них. Зазначає, що вирішення спору залежить від тлумачення положення пп. 141.14.1. п. 141.14. ст. 141 Податкового кодексу України про те, що «платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, сплачують щомісяця не пізніше двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок»: з якого моменту особа вважається такою, що здійснює відповідну торгівлю. Отже здійснення роздрібної торгівлі починається з наявності вказаних як обов`язкова сукупність обставин: «діяльність із придбання або отримання» та «подальшої реалізації або відпуску пального». Зауважує, зазначене логічно узгоджується з тим, що в п. 76 ч. 1 ст. 1 Закону №3817-IX загальне визначення роздрібної торгівлі надано як - діяльність з продажу товарів (у тому числі з їх відвантаженням для подальшої доставки) кінцевим споживачам для особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив без фактичного споживання у місці продажу або на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах громадського харчування. Зазначає, спірні правовідносини існують в межах оподаткування прибутку, а не як акцизний податок. Тобто, визначальним є результат реалізації товару. Відповідно, найбільш розумним, очевидним та передбачуваним є зважання на момент початку діяльності, яка призведе до прибутку. Такою діяльністю є саме початок продажу пального. В той же час відповідач, фактично вважав, що якщо позивач має ліцензії на торгівлю пальним, то він повинен почати сплачувати податок. Тобто, відповідач визначальною обставиною зробив лише підрахунок місць торгівлі пальним, а «здійснення торгівлі» проігнорував в цілому. Виходячи з Акту перевірки відповідач взагалі не встановлював чи придбав позивач пальне, чи здійснив його реалізацію, в зв`язку з чим провів перевірку неналежним чином. Зазначає, що саме законодавець у пп. 141.14.1 п. 141.14. ст. 141 Податкового кодексу України як умови оподаткування вказав на конкретну ознаку платника податку: «платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним». Ця норма права не передбачає, що платники сплачують податок лише «за кожне місце ...», натомість прямо вказує також обов`язкову умову здійснення торгівлі. Посилаючись на положення ч.9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначає, що сплата авансового внеску передбачає наявність діючої ліцензії, а враховуючи, що за даними точками вищевказані ліцензії є недіючими, оскільки вони знаходяться на окупованих територіях, тому ППР від 27 серпня 2025 року з приводу сплати авансових внесків за вказаними АЗС є неправомірним.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Запорізькій області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Також до суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області про розгляд справи з викликом сторін.

Разом з тим, зважаючи на те, що справа № 280/7616/25 розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги призначення судом апеляційної інстанції справи до розгляду в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України, а також наявність письмового відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів не вбачає обставин, які унеможливлюють розгляд справи в порядку письмового провадження та необхідності призначення судового розгляду у відкрите судове засідання за участю учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДПС у Запорізькій області проведена камеральна перевірка щодо неподання/несвоєчасного подання податкової звітності, за результатами якої складено Акт №10770/08-01-04-06/43096382 від 08.08.2025 (надалі Акт камеральної перевірки №10770/08-01-04-06/43096382 від 08.08.2025).

Актом камеральної перевірки №10770/08-01-04-06/43096382 від 08.08.2025 встановлено порушення вимог:

- п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст.141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, а саме - платником занижено податкове/грошове зобов`язання з авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, за І квартал 2025 року (у зазначеній податковій звітності) на 720 000,00 грн.

- п.п. 16.1.3 та 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п.п. 141.14.1, п.п. 141.14.2, п.п. 141.14.3, п.п. 141.14.4 п. 141.14 ст. 141 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, а саме - сплата не в повному обсязі авансових внесків з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, за І квартал 2025 року. Відповідальність за вчинення платником діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, передбачена п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ.

За результатом розгляду Акту камеральної перевірки №10770/08-01-04-06/43096382 від 08.08.2025 контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення № від 27.08.2025, яким збільшено грошове зобов`язання на суму 792000 грн. 00 коп., з яких: за податковими зобов`язаннями 720000 грн. 00 коп. за платежем «АВАНСОВИЙ ВНЕСОК З ПОДАТКУ НА ПРИБУТОК ПІДПРИЄМСТВ, ЩО СПЛАЧУЄТЬСЯ ПЛАТНИКАМИ, ЯКІ ЗДІЙСНЮЮТЬ РОЗДРІБНУ ТОРГІВЛЮ ПАЛЬНИМ»; та за штрафними (фінансовими) санкціями 72000 грн. 00 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того що зі змісту пп. «а» ч.9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ліцензії, надані позивачу до набрання чинності цим Законом відповідно до закону про ліцензування видів господарської діяльності, вважаються недійсними лише на тимчасово окупованій території.

При цьому, вказані ліцензії не вважаються недійсними на території України, яка не є окупованою.

Позивачем не надано до суду доказів подачі до контролюючого органу заяви у довільній формі та відповідних документів (копій документів) на виконання п.3, п.4 розділу ІІ «Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суд першої інстанції виходячи з наступного.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що спірним питанням у даній справі є те чи повинені сплачуватися авансові внески з податку на прибуток підприємств, що сплачуються платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним за місця роздрібної торгівлі пальним, які розташовані на окупованій території.

Відповідно до п 134.1. ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Законом України від 10.10.2024 № 4015-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану», зокрема, з 01.12.2024 передбачено сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємств платниками податку за місця роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до п. 137.12 ст. 137 ПК України платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, зобов`язані сплачувати авансові внески з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця. Авансові внески та податок на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, визначаються у порядку, передбаченому пунктом 141.14 статті 141 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПК України платники податку, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним, сплачують щомісяця не пізніше двадцятого числа поточного місяця авансовий внесок з податку на прибуток підприємств за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця, у розмірі, визначеному п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України.

Терміни «роздрібна торгівля пальним», «місце роздрібної торгівлі пальним» вживаються у значеннях, наведених у Законі України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Підпунктом 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України визначено, що авансовий внесок з податку на прибуток підприємств сплачується за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформація щодо якого внесена до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця:

а) у розмірі 60 тис. грн. за кожне місце, крім випадків, передбачених підпунктами «б» і «в» п.п. 141.14.2 п. 141.14 ст. 141 ПК України;

б) для місця роздрібної торгівлі пальним, на якому здійснюється реалізація виключно скрапленого газу, у розмірі 30 тис. грн. за кожне місце;

в) для місця роздрібної торгівлі пальним, на якому здійснюється реалізація кількох видів пального і при цьому частка реалізації скрапленого газу в літрах, приведених до температури 15 C у загальному обсязі реалізованого протягом попереднього місяця пального, становить 50 і більше відсотків, у розмірі 45 тис. грн. за кожне місце.

Згідно з п.п. 141.14.3 п. 141.14 ст. 141 ПК України авансові внески з податку на прибуток підприємств, сплачені відповідно до п. 141.4 ст. 141 ПК України, є невід`ємною частиною податку на прибуток.

Сплачена протягом звітного (податкового) періоду сума авансових внесків з податку на прибуток підприємств зменшує податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств, розраховані за результатами такого звітного (податкового) періоду за базовою (основною) ставкою, визначеною ст. 136 ПК України, у сумі, що не перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання за такий податковий (звітний) період.

У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного (податкового) року, перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання за такий податковий (звітний) рік, сума такого перевищення не переноситься у зменшення податкових зобов`язань наступних податкових (звітних) періодів.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток не підлягає поверненню платнику податку як надміру та/або помилково сплачені податкові зобов`язання, не може бути зарахована в рахунок інших податків і зборів (обов`язкових платежів) та на неї не поширюється дія положення ст. 43 ПК України.

Відповідно до п.п. 141.14.4 п. 141.14 ст. 141 ПК України грошове зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств вважається узгодженим у момент виникнення такого зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою п.п. 141.14.1 п. 141.4 ст. 141 ПК України для граничного строку сплати авансового внеску з податку на прибуток підприємств до відповідного бюджету.

У разі якщо платник податку не сплачує узгоджену суму авансового внеску з податку на прибуток підприємств протягом строку, визначеного п.п. 141.14.1 п. 141.14 ст. 141 ПК України, такий платник податків притягається до відповідальності у вигляді штрафу в розмірах, визначених ст. 124 ПК України.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що критеріями для визначення переліку суб`єктів господарювання, які зобов`язані щомісячно сплачувати авансові внески з податку на прибуток підприємств є:

- здійснення роздрібної торгівлі пальним за місце роздрібної торгівлі пальним;

- наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі за кожне місце роздрібної торгівлі пальним, інформацію щодо якого внесено до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального станом на перше число поточного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що в Єдиному реєстрі ліцензіатів та місць обігу пального наявна інформація про наявність ліцензій, виданих ТОВ «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» () на право роздрібної торгівлі пальним, які були діючими на перше число відповідного місяця за І квартал 2025 року. А саме:

1) Ліцензія № 2000036; термін дії - 22.05.2020-22.05.2025; дата та номер розпорядження про анулювання - від 18.02.2025 №24-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, вул. Гоголя, 101, Автозаправочна станція (АЗС). Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025.

2) Ліцензія №2000035; термін дії - 22.05.2020-22.05.2025; дата та номер розпорядження про анулювання - від 18.02.2025 №24-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, проспект Богдана Хмельницького, 111, АЗС з магазином. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025.

3) Ліцензія №2000038 ; термін дії - 22.05.2020-22.05.2025; дата та номер розпорядження про анулювання - від 18.02.2025 №24-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ДНIПРОВКА, вул. Центральна, 534 а, Діюча Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025.

4) Ліцензія № 2000061 ; термін дії - 09.03.2020-09.03.2025; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ПОКРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ОЛЕКСАНДРIВКА, вул. Миру, 62б, АЗС з магазином. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025.

5) Ліцензія № 2000045 ; термін дії - 07.08.2020-07.08.2025; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. ЗАПОРІЖЖЯ ВОЗНЕСЕНIВСЬКИЙ Р-Н, вул. Седова, 7, АЗС з магазином. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025.

6) Ліцензія № 2000037 ; термін дії - 22.05.2020-22.05.2025; дата та номер розпорядження про анулювання - від 18.02.2025 №24-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, М. КАМ`ЯНКА-ДНІПРОВСЬКА, вул. Центральна, 285а, АЗС з магазином. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025.

7) Ліцензія № 2100013 ; термін дії - 31.03.2021-31.03.2026; адреса місця роздрібної торгівлі пальним . УКРАЇНА, ДНIПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛ., ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. НОВООЛЕКСАНДРІВКА, вул. Кленова, 28в, Автозаправочна станція (АЗС). Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025.

8) Ліцензія № 2200006 ; термін дії - 03.11.2022-03.11.2027; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. ЗАПОРІЖЖЯ ХОРТИЦЬКИЙ Р-Н, пр. Інженера Преображенського ,1в, Автозаправочна станція (АЗС). Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025.

9) Ліцензія № 2400002; термін дії - 09.01.2024-09.01.2029; дата та номер розпорядження про анулювання від 29.04.2025 № 95-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним Запорізька область, м. Запоріжжя, Заводський район, вул. Скворцова, буд. 1Б, АЗС. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025.

10) Ліцензія № 2400003 ; термін дії - 11.01.2024-11.01.2029; адреса місця роздрібної торгівлі пальним Запорізька область, м. Запоріжжя, Дніпровський район, вулиця Професора Толока, буд. 14в, АЗС. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025.

11) Ліцензія № 2200001 ; термін дії -14.01.2022-14.01.2027 ; дата та номер розпорядження про анулювання Від 18.02.2025 №24-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. ЕНЕРГОДАР, вул. Молодіжна, 12, Автозаправочна станція (АЗС). Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025.

12) Ліцензія № 2000034 ; термін дії - 22.05.2020-22.05.2025; дата та номер розпорядження про анулювання Від 18.02.2025 №24-рл; адреса місця роздрібної торгівлі пальним УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., М. МЕЛІТОПОЛЬ, вулиця Олескандра Невського, 115/1, Автогаззаправка. Діюча станом на 01.01.2025, 01.02.2025.

В той же час 6 із зазначених вище ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним на місця, розташовані на тимчасово окупованих територіях, а саме:

1) №2000036 адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ. ,м. МЕЛІТОПОЛЬ, вул. Гоголя, 101, Автозаправочна станція (АЗС);

2) №2000035- адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., м. МЕЛІТОПОЛЬ, проспект Богдана Хмельницького, 111, Автозаправочна станція (АЗС);

3) №2000037 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, М. КАМ`ЯНКА-ДНІПРОВСЬКА, вул. Центральна, 285а, АЗС з магазином;

4) №2000038 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., КАМ`ЯНСЬКО-ДНIПРОВСЬКИЙ РАЙОН, С. ДНІПРОВКА, вул. Центральна, 534а, АЗС;

5) №2000034 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., м. МЕЛІТОПОЛЬ, вулиця Олескандра Невського, 115/1, Автогаззаправка;

6) №2200001 - адреса місяця торгівлі - УКРАЇНА, ЗАПОРIЗЬКА ОБЛ., м. ЕНЕРГОДАР, вулиця Молодіжна, 12, Автозаправочна станція (АЗС).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Ліцензії, надані суб`єктам господарювання до набрання чинності цим Законом (а для територій України, що були тимчасово окуповані Російською Федерацією після набрання чинності цим Законом - до тимчасової окупації цієї території України) відповідно до закону про ліцензування видів господарської діяльності, документи (включаючи сертифікати), видані відповідно до закону до 1 січня 2018 року, та документи про відповідність, надані відповідно до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», документи дозвільного характеру, надані згідно із Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»:

а) вважаються недійсними на тимчасово окупованій території;

б) можуть використовуватися для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України до закінчення строку їх дії, у випадку перереєстрації таких суб`єктів на іншій території України, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику;

в) не можуть бути продовженими відповідно до законодавства України, крім випадків, коли до закінчення строку дії таких ліцензій (дозволів) здійснено деокупацію відповідної тимчасово окупованої території.

Аналізуючи положення ч. 9 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ліцензії, видані суб`єкту господарювання до набрання чинності цим Законом відповідно до закону про ліцензування видів господарської діяльності є недійсними на тимчасово окупованій території в силу прямої дії норми закону, при цьому вказані ліцензії можуть використовуватися для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України до закінчення строку їх дії, у випадку перереєстрації таких суб`єктів на іншій території України, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику, тобто зазначена норма свідчить про те, що вказані ліцензії є дійсними на іншій території України лише у разі використання їх для проведення господарської (підприємницької) діяльності суб`єкта господарювання.

В той же час ані матеріалами справи, ані актом перевірки не встановлено факту, що ліцензії №2000036, №2000035, №2000037, №2000038, №2000034, №2200001, які видані на місця торгівлі пальним , що знаходяться на окупованій території, використовуються позивачем для проведення господарської (підприємницької) діяльності на іншій території України, яка не є окупованою, а тому висновок суду першої інстанції про те, що вказані ліцензії не вважають недійсними на території України без встановлення факту їх використання у господарській діяльності позивача є безпідставним, та не свідчить про автоматичне відновлення їх дії на території України , яка не є окупованою.

Отже за вказаних обставин колегія суддів висновує, що вказані ліцензії є недійсними в силу прямої дії норми закону, а тому у позивача відсутній обов`язок подачі до контролюючого органу заяви у довільній формі та відповідних документів (копій документів) на виконання п.3, п.4 розділу ІІ «Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України», як про це помилково зазначає суд першої інстанції.

Беручи до уваги той факт, що сплата авансового внеску передбачає наявність діючої ліцензії, нарахування за спірним податковим повідомленням рішенням № від 27.08.2025, авансового внеску з податку на прибуток підприємств, що сплачується платниками, які здійснюють роздрібну торгівлю пальним за недійсними ліцензіями є безпідставним, що свідчить про протиправність оскарженого податкового повідомлення рішення та як наслідок його скасування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 січня 2026 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Р» № від 27 серпня 2025 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ПІ ДЖІ ОІЛ» сплачений судовий збір у розмірі 29700 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот гривень).

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 21 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун