Справа № 320/29957/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2026-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

28 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Файдюка В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» (далі - позивач, ТОВ «СІМ») подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Крім того, апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке обґрунтоване тим, що підприємство не отримувало копію рішення у цій справі, адже довідка про доставку електронного листа від 28.05.2025 є підтвердженням повторного надсилання копії рішення суду до електронного кабінету адвоката Школяра А.В., з яким було припинено договір 31.12.2024. Крім того, наголошує, що з 17.02.2025 ТОВ «СІМ» було втрачено доступ до електронного кабінету у зв`язку з тим, що під час відключень електроенергії ноутбук «Dell», на якому зберігався електронний цифровий підпис, вийшов з ладу та перебував у ремонті, де був втрачений 14.11.2025 внаслідок ракетного обстрілу. Враховуючи, що про ухвалення оскаржуваного судового рішення представнику позивача стало відомо 25.03.2026, а свою діяльність ТОВ «СІМ» переважно здійснює у місті Харкові і Харківській області, то з огляду на приписи ч. 3 ст. 295 КАС України та положення законодавства, які гарантують право на апеляційний перегляд судового рішення, а також введення в Україні воєнного стану позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначені вимоги особи, яка подає скаргу, до суду апеляційної інстанції, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції ухвалено 23.05.2025, а копію його повного тексту отримано ТОВ «СІМ» () та його представником - адвокатом Школяром А.В. в електронних кабінетах 24.05.2025 о 22:20, тобто у розумінні ч. 6 ст. 251 КАС України 26.05.2025. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції було 25.06.2025. Проте апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 24.04.2026, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

Твердження апелянта про те, що копія судового рішення не направлялася до електронного кабінету ТОВ «СІМ» суд оцінює критично, оскільки згідно з карткою руху документа підсистеми «Електронний суд» рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 доставлено до електронного кабінету саме підприємства 24.05.2025 о 22:20 та в силу приписів ч. 6 ст. 251 КАС України вважається врученим 26.05.2025.

При цьому посилання позивача на те, що у зв`язку з виходом з ладу ноутбука останній втратив доступ до електронно цифрового підпису, починаючи з 17.02.2025, суд вважає безпідставним, позаяк нормативно запроваджені процедури дозволяють відновити такий підпис без зайвих зволікань протягом робочого дня, а відтак перебування у ремонті комп`ютера жодним чином не впливає на можливість отримання керівником підприємства нового кваліфікованого електронного підпису. До того ж доказів вчинення ТОВ «СІМ» дій, спрямованих на відновлення кваліфікованого електронного підпису протягом більше одного року, до апеляційної скарги не додано.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 60 КАС України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суду шляхом подання письмової заяви.

Разом з тим, відомості електронної справи та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» не містять інформації про те, що ТОВ «СІМ» повідомляло Київський окружний адміністративний суд про припинення з 31.12.2024 договору про надання правової (правничої) допомоги, укладеного з адвокатом Школярем А.В., що свідчить про те, що копія рішення отримана й представником позивача 26.05.2025, тобто в силу ч. 7 ст. 251 КАС України й самим позивачем.

З приводу доводів поданої заяви про необхідність врахування воєнного стану в Україні в якості підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення суд зазначає, що саме по собі введення в Україні воєнного стану не може бути самостійною і безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, а будь-яких належних і допустимих доказів, що підтверджують об`єктивну неможливість реалізувати свої право на подання апеляційної скарги внаслідок зумовлених війною обставин позивачем не надано.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими, зокрема, у постановах від 16.05.2024 у справі №120/7838/23, від 19.09.2024 у справі №240/2139/24, від 24.09.2024 у справі №440/10248/23.

Поряд з цим, судом враховується, що змістом ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, що є автоматизованою системою збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. До Реєстру вносяться всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Із змісту відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення суду першої інстанції було оприлюднено в ньому 26.05.2025.

Отже, інформацію про ухвалене Київським окружним адміністративним судом оскаржуване рішення від 23.05.2025 скаржник мав можливість отримати і з Єдиного державного реєстру судових рішень, починаючи з 22.12.2025, однак, апеляційну скаргу подав тільки 24.04.2026.

Значний проміжок часу з моменту ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції та недоведеність поважності пропуску такого строку вказує на відсутність процесуальної зацікавленості ТОВ «СІМ» як у результатах розгляду справи, так й в апеляційному перегляді судового рішення.

Положеннями ст. 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги.

У контексті наведеного судом враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку такого оскарження з поважних причин.

Аналогічну позицію підтримує і Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі №804/95/17, а також у постанові від 11.03.2021 у справі № 280/1686/19.

Крім іншого, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у справі №9901/86/19 підкреслила, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 у справі № 805/2688/18-а.

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду ТОВ «СІМ» не зазначено.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.

Водночас всупереч вимог процесуального закону, із змісту апеляційної скарги неможливо встановити вимоги особи, яка подає скаргу, до суду апеляційної інстанції, адже позивачем не зазначено, в якій частині останній просить скасувати рішення суду від 23.05.2025 (враховуючи, що у задоволенні позову було відмовлено повністю) та яке з передбачених ст. 315 КАС України рішень за наслідками апеляційного перегляду у відповідній частині просить ухвалити.

Крім іншого, приписи п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення на суму 531 711,38 грн, позовні вимоги є вимогами майнового характеру, оскільки таке рішення змінює майновий стан особи.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01.01.2023 приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції складає 9 570,80 грн (531 711,38 х 1,5% х 150% х 0,8).

Однак, всупереч вимог КАС України, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Щодо доданої до апеляційної скарги платіжної інструкції від 23.04.2026 №399 про сплату коштів в сумі 3 328,00 грн, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

При цьому, аналіз положень ст. 296 КАС України у взаємозв`язку з приписами ч. 10 ст. 169 КАС України свідчить, що належним документом про сплату судового збору є такий документ, яким підтверджується перерахування коштів зі сплати судового збору на визначені у встановленому чинним законодавством порядку реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача(МФО)- 899998; рахунок отримувача-UA1026007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що апеляційна скарга у цій справі подається до Шостого апеляційного адміністративного суду. Таким чином, саме на рахунок цього має сплачуватися судовий збір за подання апеляційної скарги.

Водночас, із змісту доданого апелянтом платіжного документу вбачається, що кошти в сумі 3 328,00 грн сплачено на рахунок № UA0026001, що є рахунком для сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) по місту Києву, а відтак не відповідає номеру рахунку для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду для сплати судового збору, номер якого, як було зазначено вище, є UA1026007. А відтак платіжна інструкція від 23.04.2026 №399 не може вважатися документом про часткову сплату судового збору за подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у заяві про його поновлення причини поважними визнані не були, в апеляційній скарзі не зазначені вимоги особи, яка подає скаргу, до суду апеляційної інстанції, до апеляційної скарги не надано документ про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання ТОВ «СІМ» строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом:

- подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших причин, які, на переконання апелянта, є поважними для поновлення пропущеного строку;

- подання уточненої апеляційної скарги із зазначенням вимог особи, яка подає скаргу, до суду апеляційної інстанції, відповідно до положень ст. 315 КАС України;

- надання документу про сплату судового збору у розмірі 9 570,80 грн на такі реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA1026007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Керуючись ст. ст. 248, 295, 296, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістемінжинірінгменеджмент» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху.

Вказати, що апелянт протягом десяти днів, які обраховуються з моменту отримання копії цієї ухвали, має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин для його поновлення, які вважає поважними, а також усунути інші недоліки, викладені у вказаній ухвалі.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, а також не будуть усунуті інші недоліки, викладені в ухвалі, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк