Справа № 420/1614/26
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2026-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1614/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

21 квітня 2026 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДНА ХВИЛЯ» - адвоката Єршова Руслана Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №420/1614/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Модна хвиля» до Одеської митниці, про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови у в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

встановив:

У січні 2026 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Модна хвиля» до Одеської митниці, у якому позивач просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів: №UA500020/2025/000375/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000376/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000379/2 від 09.12.2025, №UA500020/2025/000386/2 від 26.12.2025, №UА500020/2025/000388/2 від 26.12.2025;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA500020/2025/000541 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000542 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000545 від 09.12.2025, №UA500020/2025/000558 від 26.12.2025, №UA500020/2025/000559 від 26.12.2025.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДНА ХВИЛЯ» - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів: №UA500020/2025/000375/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000376/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000379/2 від 09.12.2025, №UA500020/2025/000386/2 від 26.12.2025, №UA500020/2025/000388/2 від 26.12.2025. Визнано протиправними та скасовано картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000541 від 04.12.2025, № UA500020/2025/000542 від 04.12.2025, № UA500020/2025/000545 від 09.12.2025, № UA500020/2025/000558 від 26.12.2025, № UA500020/2025/000559 від 26.12.2025. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модна хвиля» 16640,00 грн сплаченого судового збору.

31.03.2026 до Одеського окружного адміністративного суду представник позивача подав заяву в порядку ст.252 КАС України, у якій просить ухвалити стягнути з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОДНА ХВИЛЯ" (ідентифікаційний код юридичної особи 45619159) судові витрати у справі: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 500,00 гривень (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Обґрунтовуючи подану заяву представник позивача вказує, що звертаючись до суду із позовом, ТОВ "МОДНА ХВИЛЯ" було зазначено про те, що докази які необхідні для визначення розміру витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, відповідно до наданих документів, у зв`язку із розглядом цієї справи, позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 6500 грн, які є дійсними, обґрунтованими, розумними та спів мірними відповідно до ціни позову, ураховують складність та значення справи для сторін, та відтак, у відповідності до частини 1 статті 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь ТОВ "МОДНА ХВИЛЯ".

Представник відповідача подав до суду заперечення на клопотання про компенсацію судових витрат, у яких просить зменшити Товариству витрати на професійну правничу допомогу, оскільки, на його думку, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 6 500,00 грн. становить 2 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2026 року, або 0,75 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 125 годин роботи, а відтак, є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача. Стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, спів розмірності.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.252 КАС України, однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду із даним позовом, позивачем в тому числі у позові заявлялась вимога щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача також і витрат на професійну правничу допомогу, а докази необхідні для визначення розміру таких будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України, приписами якої визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Стаття 139 КАС України визначає правила розподілу судових витрат за результатами ухвалення судом рішення по суті позовних вимог (задоволення позову повністю або частково, відмова в задоволенні позову).

Згідно з частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд також враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Таким чином документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У розумінні п.4 ч. 1 ст. 1 Закону України 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (із змінами і доповненнями) (далі також - Закону №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076 визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076).

Відповідно до ст. 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Дослідивши матеріали справи в частині розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд встановив, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано наступні документи: Договір №20/10/25 від 20.10.25, рахунок-фактура від 23.03.2026 №20/10/25-4, платіжна інструкція від 30.03.2026, Акт наданих послуг №4 від 23.03.2026.

З наданих документів слідує, що 20.10.2025 між Адвокатським об`єднанням "LexProGroup", в особі Єршова Руслана Володимировича (Виконавець) та ТОВ "МОДНА ХВИЛЯ" (Клієнт) укладений договір № 20/10/25 на надання правничої допомоги, за визначеними у п.1.1 якого умовами, Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе виконання доручення щодо надання Клієнту правничої допомоги в обсязі та на умовах, визначених в кожному конкретному випадку домовленістю між Сторонами, в тому числі, але не виключно: надання усних, письмових консультацій, висновків, роз`яснень з правових питань, надання правової інформації; складання документів правового характеру (звернення, заяви, пояснення, заперечення, скарги тощо); складання процесуальних документів, визначених законодавством України (позовні заяви, апеляційні скарги, касаційні скарги, заперечення, претензії, заяви в справах, клопотання, адвокатські запити тощо); представництва та захисту прав і законних інтересів Клієнта в судах України будь-якої ланки (інстанції) та юрисдикції, правоохоронних органах України, будь-яких органах державної, виконавчої влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднаннях, підприємств, установ, організацій не залежно від форм власності та підпорядкування, тощо, для виконання предмету даного Договору.

Згідно п.3.1 договору № 20/10/25 від 20.10.2025, за надання правничої допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Виконавцю гонорар (винагороду), в розмірі та на умовах, визначених взаємною домовленістю Сторін або в укладеній додатковій угоді (чи рахунку-фактурі) до цього Договору.

23.03.2026 сторонами Договору №20/10/25 оформлено акт наданих послуг, згідно якого, «ВИКОНАВЦЕМ», надано «КЛІЄНТУ» наступні послуги всього на суму 6500 грн:

1. Надання юридичної консультації та визначення правової позиції для звернення ТОВ «МОДНА ХВИЛЯ» до суду щодо визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000375/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000376/2 від 04.12.2025, №UA 500020/2025/000379/2 від 09.12.2025, №UA 500020/2025/000386/2 від 26.12.2025, №UA 500020/2025/000388/2 від 26.12.2025; карток відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2025/000541 від 04.12.2025, № UA500020/2025/000542 від 04.12.2025, № UA500020/2025/000545 від 09.12.2025, № UA500020/2025/000558 від 26.12.2025, № UA500020/2025/000559 від 26.12.2025 віртість послуги 2000 грн,

2. Вивчення та аналіз судової практики та постанов Верховного суду 500 грн.,

3. Збір матеріалів для подачі адміністративного позову, послуги копіювального центру 500 грн,

4. Підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду адміністративного позову та процесуальних документів 6500 грн.

23.03.2026 адвокатом виписано на ім`я Товариства позивача рахунок-фактуру №20/10/25-4 для оплати за надані адвокатом послуги, а саме: надання правничої допомоги по договору №20/10/25 від 20.10.2025 (визнання протиправними та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000375/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000376/2 від 04.12.2025, №UA 500020/2025/000379/2 від 09.12.2025, №UA500020/2025/000386/2 від 26.12.2025, №UA 500020/2025/000388/2 від 26.12.2025; карток відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000541 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000542 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000545 від 09.12.2025, №UA500020/2025/000558 від 26.12.2025, №UA500020/2025/000559 від 26.12.2025), який також містить їх вартість та банківські реквізити.

Ціна послуги без ПДВ, згідно вказаного рахунку 6 500,00 грн., загальна сума без ПДВ 6 500,00 грн.

Платіжною інструкцію 1. 595965395.1 від 30.03.2026 підтверджено фактичну сплату Товариством позивача на рахунок ЛЕКСПРОГРУП АО 6500 грн, призначення платежу: «ПРАВНИЧА ДОПОМОГА ЗГ. РАХ. № 20/10/25-4 ВІД 23.03.2026Р.».

Наданими позивачем документами, проаналізованими судом вище, підтверджується фактичне отримання позивачем правничих послуг у зв`язку з розглядом даної справи у суді першої інстанції від адвоката АО «ЛЕКСПРОГРУП» Єршова Р.В., загальний розмір яких складає 6500 грн.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 року у справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат понесених позивачем на правничу допомогу суд доходить висновку, заявлені витрати дійсно пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджуються документально, отже позивач має право на компенсацію таких.

При цьому, за доводами представника відповідача, указана сума правничих послуг, заявлених позивачем до відшкодування, є неспівмірною та необґрунтованою.

Висновуючись з даного приводу суд зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, суд враховує доводи представника позивача стосовно того, що надання правничої допомоги у спірному випадку, включало виконання комплексу правових дій, зокрема: детальний аналіз змісту п`яти рішень митного органу, у яких викладено підстави коригування митної вартості товарів, системний аналіз 28 зауважень (розбіжностей), наведених митним органом, з метою встановлення: їх фактичної наявності або відсутності; їх впливу на можливість застосування першого методу визначення митної вартості, дослідження документів, поданих декларантом до митного оформлення, у тому числі зовнішньоекономічного контракту, інвойсів, пакувальних листів, транспортних документів та інших супровідних документів, з метою перевірки доводів митного органу, правовий аналіз положень Митного кодексу України та інших нормативних актів, які регулюють: порядок визначення митної вартості товарів; підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості; правомірність витребування додаткових документів митним органом; порядок прийняття рішень про коригування митної вартості, формування правової позиції клієнта, яка включала: визначення правових підстав для оскарження рішень митного органу; визначення способу судового захисту; оцінку перспектив судового оскарження; підготовку рекомендацій щодо звернення до адміністративного суду, надання юридичної консультації клієнту щодо правових наслідків прийнятих митницею рішень, можливості їх судового оскарження та порядку захисту порушених прав. Враховуючи кількість оскаржуваних рішень, обсяг документів, необхідність аналізу значної кількості зауважень митного органу (28 розбіжностей), а також складність правового регулювання питань визначення митної вартості товарів, надана правнича допомога потребувала значного обсягу аналітичної та правової роботи, яка включала в тому числі підготовку (збір) та подання до суду значного обсягу документів, тощо.

Крім того відповідно до фактичних обставин справи, різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваних рішеннях №UA500020/2025/000375/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000376/2 від 04.12.2025, №UA500020/2025/000379/2 від 09.12.2025, №UA 500020/2025/000386/2 від 26.12.2025, №UA 500020/2025/000388/2 від 26.12.2025 становить 1 110 656,12 грн.

Суд також приймає до уваги, що компенсація витрат на правничу допомогу за рахунок суб`єкта владних повноважень не повинна розглядатись особою як сатисфакція за порушені права та нести надмірне фінансове навантаження на бюджет.

Водночас, проаналізувавши усе викладене вище у сукупності, враховуючи наведені вище критерії, доводи сторін, складність справи, обсяг її матеріалів, предмет спору, в якому було об`єднано вимоги щодо визнання протиправними та скасування п`яти самостійних рішень митного органу та карток відмови до них, обсяг наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про співмірність витрат на правову допомогу у розмірі 6500 грн, а відтак вимога про їх відшкодування підлягає задоволенню.

На переконання суду, відповідачем не доведено, що заявлена до відшкодування позивачем сума витрат на правничу допомогу у цій справі в суді першої інстанції у сумі 6500,00 грн є неспівмірною та завищеною.

Керуючись ст.132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України

вирішив:

Задовольнити заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДНА ХВИЛЯ» - адвоката Єршова Руслана Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі №420/1614/26.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДНА ХВИЛЯ» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 (шість тисяч п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА