Справа № 640/21681/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Молочна І.С.,
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Справа № 640/21681/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу

Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкового

повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - Відповідач) в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01 грудня 2021 року №.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, ОСОБА_1 зазначав, що в судовому рішенні у справі №826/10402/17 не зазначено на яку суму зменшується податкове зобов`язання щодо нарахованої суми з податку з доходів фізичних осіб і застосованої фінансової санкції, а Відповідач, не зазначивши жодних обґрунтувань розрахунків донарахувань, склав спірне податкове повідомлення-рішення.

Крім того, Позивач зазначав, що податкове повідомлення-рішення винесено Відповідачем з порушенням строків, визначених законодавством, а тому підлягає скасуванню.

2. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення, направлене платнику податків за результатами узгодження сум грошових зобов`язань в судовому порядку, не може бути оскаржене до суду щодо суми грошових зобов`язань, яка є узгодженою з дня набрання судовим рішенням законної сили.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду Позивач подав апеляційну скаргу у якій просить його скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги - задовольнити, зазначаючи доводи, аналогічні за своєю суттю тим, що були викладені ним раніше у позовній заяві. Зокрема, Апелянт стверджує про неможливість перевірити правильність нарахованої йому суми податку та штрафних санкцій, оскільки Відповідачем не складено розрахунку до податкового повідомлення-рішення. На переконання ОСОБА_1 , зазначені обставини не були перевірені і судом першої інстанції.

Також Апелянт зазначає, що поза увагою суду залишилися обставини щодо порушення Відповідачем строку винесення податкового повідомлення-рішення.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а від 14.07.2025 призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на його законності та обґрунтованості.

6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2026 у Головного управління Державної податкової служби у м. Києві було витребувано аргументований розрахунок суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням, нарахованим фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 згідно податкового повідомлення-рішення від 01.12.2021 № .

7. На виконання зазначеної ухвали суду, Відповідач надав витребуваний судом розрахунок.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управління ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог чинного законодавства з питання оподаткування платника податків, самозайнятої особи - суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти, нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт №224/1/26-15-13-11- від 06.06.2017.

Так, актом перевірки встановлені наступні порушення: у 2014 році вилучено з витрат видатки на суму 23969,90 грн. з них на суму 11315,02 грн. без ПДВ за послуги ремонту автотранспортного засобу, оскільки у рахунках фактурах та актах виконаних робіт відсутня інформація щодо об`єкта, що ремонтується, тобто не вказано марку - транспортного засобу та його державний номер, видатки на суму 12654,88 грн. вилучено за сплачені маркетингові послуги ПАТ «ЗБК ім. С. Ковальської», оскільки підприємець надавав означеному підприємству тільки послуги по перевезенню вантажів. Що стосується реалізації товару (бетону та бетонних конструкцій), то підприємство ПАТ «ЗБК ім. С. Ковальської» є їх постачальником, а СПД - фізична особа ОСОБА_1 є покупцем (договір №395 від 05.02.2014 про виготовлення та поставку товару). Також, в актах виконаних робіт відсутня конкретна інформація щодо цих послуг, тобто не вказано по яким видам товару було проведення маркетингових послуг, по яким замовленням та на яких об`єктах .

У 2015 році вилучено з витрат видатки на суму 36058,02 грн., з них на суму 9206,40 грн. без ПДВ за послуги ремонту автотранспортного засобу, оскільки у рахунках фактурах та актах виконаних робіт відсутня інформація щодо об`єкта, що ремонтується, тобто не вказано марку транспортного засобу та його державний номер, видатки на суму 24935,86 грн. вилучено за сплачені маркетингові послуги ПАТ «ЗБК ім. С. Ковальської», оскільки підприємець надавав зазначеному підприємству тільки послуги по перевезенню вантажів. Що стосується реалізації товару (бетону та бетонних конструкцій), то підприємство ПАТ «ЗБК ім. С. Ковальської» є їх постачальником а СПД - фізична особа ОСОБА_1 є покупцем (договір №395 від 05.02.2014 про виготовлення та поставку товару). Також в актах виконаних робіт відсутня конкретна інформація щодо цих послуг, тобто не вказано по яким видам товару було проведення маркетингу, по яким замовленням та на яких об`єктах. Також вилучено з витрат видатки на суму 1915,76 грн. на покупку принтера, оскільки у підприємця відсутні офісні або складські приміщення, а також відсутня інформація щодо наявної комп`ютерної техніки, яка використовується підприємцем у його господарській діяльності.

Також з витрат підприємця у 2015 році вилучено накладні на загальну суму 132574,04 грн. без ПДВ, а саме: №46519 від 11.09.2015 на суму 25806,00 грн. без ПДВ на отримання товару (ЗП 400-8 у кількості 20 шт.), №51245 від 01.10.2015 на суму 5215,06 грн. без ПДВ на отримання товару (старе місто 5К - 4 сахара, паприка, гавана у кількості 70, 301 м. кв.), №55387 від 23.10.2015 на суму 6172,32 грн. без ПДВ на отримання товару (старе місто 5К - 4 сахара, паприка, гавана у кількості 83,50 м. кв.), №53809 від 14.10.2015 на суму 5215,06 грн. без ПДВ на отримання товару ( старе місто 5К - 4 сахара, паприка, гавана у кількості 70, 301 м. кв.), №58123 від 04.11.2015 на суму 503,10 грн. без ПДВ на отримання товару ( 2ПБ 16-2п у кількості 5 шт. ), №58098 від 05.11.2015 на суму 25806,00 грн. без ПДВ на отримання товару (ЗП 400-8 у кількості 20 шт.), №62253 від 30.11.2015 на суму 32508,00 грн. без ПДВ на отримання товару (Борт дор. 100-30-18 сірий у кількості 430 шт.), №65420 від 18.12.2015 на суму 25806,00 грн. без ПДВ на отримання товару (ЗП 400-8 у кількості 20 шт. ), №65818 від 18.12.2015 на суму 3879, 75 грн. без ПДВ на отримання товару (БСГ В5Р3F50 (M5) у кількості 7 м. куб.), №66063 від 18.12.2015 на суму 1662, 75 грн. без ПДВ В15Р3 F50 (М5) у кількості 3 м. куб., так як інформація та підтверджуючі документи (видаткові накладні) щодо відвантаження вище зазначеного товару відсутні, а значить отримання доходу у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2015 року теж відсутні.

У 2016 році вилучено з витрат видатки на суму 40271,83 грн. за сплачені маркетингові послуги ПАТ «ЗБК ім. С. Ковальської», оскільки підприємець надавав зазначеному підприємству тільки послуги по перевезенню вантажів. Що стосується реалізації товару (бетону та бетонних конструкцій), то підприємство ПАТ «ЗБК ім. С. Ковальської» є їх постачальником, а СПД - фізична особа ОСОБА_1 - є покупцем (договір №395 від 05.02.2014 про виготовлення та поставку товару). Також, останнім вилучено з витрат суму 50020,83 грн. без ПДВ, включену у грудні місяці 2016 року по видатковій накладній №533 від 31.12.2016 на отримане дизпаливо, оскільки отримане пальне у 2016 році не використовувалась у господарській діяльності підприємця, так як придбано в кінці 2016 року та використовуватиметься на початку 2017 року. Перевіркою вилучено з витрат підприємця накладну №69655 від 06.12.2016 на суму 124504,09 грн. без ПДВ на отримання товару (ПБ 100.12.32-9,5 К7в 20/В)П у кількості 16 шт. ), так як інформація та підтверджуючі документи (видаткові накладні) щодо його відвантаження у грудні місяці 2016 року відсутні.

Виходячи з вище викладеного, СПД - фізичною особою ОСОБА_1 було завищено суму витрат у 2014р. на 23969,90 грн., у 2015р. на 168632,06 грн. без ПДВ, у 2016р. на 214796,75 грн., чим порушено п.п. 177.4.1 та п.п. 177.4.4 п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Враховуючи подані Позивачем заперечення на акт перевірки, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове-повідомлення рішення № від 26.06.2017, яким встановлено порушення вимог п.п. 177.4.1 та п.п. 177.4.4 п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України у зв`язку з чим, збільшено суму грошового зобов`язання та застосовано до позивача штраф у сумі 108905,10 грн.

Скаржником в судовому порядку оскаржено зазначене ППР.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.11.2018 по справі №826/10402/17, в задоволенні адміністративного позову відмовлено, а скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Верховний Суд України касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме: рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням від 15.09.2020 по справі №826/10402/17 Окружний адміністративний суд м. Києва задовольнив вимоги ФОП ОСОБА_1 частково, а саме: визнав протиправним та скасував, зокрема, ППР ГУ ДФС м. Києва № від 26.06.2017 в частині виключення контролюючим органом за період 2016 року витрат понесених позивачем на суму 50 020,83 грн. без ПДВ та в частині вилучення з витрат видатків на суму 1915,76 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №826/10402/17, яка набрала законної сили 25.01.2021, вирішено: скарги ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.09.2020 без змін.

ГУ ДПС у м. Києві складено ППР від 01.12.2021 №, яким зменшено податок на доходи фізичних осіб на суму 9348,58 грн. та штрафні санкції на суму 2337,14 грн. (77 775,51 грн. за основним платежем та 19 443,88 грн. за штрафними санкціями).

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до абзацу другого пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За змістом пункту 60.4 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 на виконання вимог статті 5 ПК України затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (далі Порядок 1204).

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Порядку №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку, наданої відповідними підрозділами контролюючого органу, до функцій яких належить розгляд скарг в адміністративному порядку та/або супроводження справ у судах, складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або інших зобов`язань, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, у тому числі за порушення норм іншого законодавства..

Податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6-8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. При цьому у разі отримання вищезазначених рішень структурним підрозділом, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконувачем його обов`язків, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечується надання такого рішення структурному підрозділу, яким складалось попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 1 робочого дня, що настає за днем його отримання.

11. Висновки суду апеляційної інстанції

Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що податкове повідомлення-рішення є формою реалізації податковим органом владних управлінських функцій щодо повідомлення платника податків про обов`язок сплати грошового зобов`язання. Водночас суб`єкт владних повноважень одночасно із прийняттям податкових повідомлень-рішень не завжди визначає нові грошові зобов`язання. Така ситуація виникає, зокрема, у разі прийняття податкового повідомлення-рішення на підставі судового рішення про часткове скасування збільшених грошових зобов`язань, яке набрало законної сили.

Аналізуючи норми підпункту 60.1.5 пункту 60.1, пункту 60.4 статті 60 ПК України, пункту 5 розділу ІІ Порядку № 1204 у їх системному взаємозв`язку Верховний Суд неодноразово (зокрема, але не виключно постанови від 07 грудня 2020 року у справі № 826/15527/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 804/3114/16, від 27 вересня 2022 року у справі № 380/7694/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 420/7190/22, від 08 лютого 2024 року у справі № 200/3119/21-а) вказував, що норми Податкового кодексу України хоча і передбачають направлення нового податкового повідомлення-рішення у випадку зменшення в судовому порядку суми грошового зобов`язання, однак, воно має інше юридичне значення та наслідки. Зокрема, на таке рішення не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення, яке складається на виконання вимог підпункту 60.1.5 пункту 60.1, пункту 60.4 статті 60 ПК України, пункту 7 розділу ІІ Порядку № 1204, приймається на підставі тих самих висновків акта перевірки, що і первинне податкове повідомлення-рішення, і не містить в собі нових підстав для визначення грошового зобов`язання.

Поряд з цим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписи Порядку № 1204 встановлюють певні вимоги і процедуру, дотримання яких вимагається від податкового органу при прийнятті нового податкового повідомлення-рішення на виконання вимог підпункту 60.1.5 пункту 60.1, пункту 60.4 статті 60 ПК України. Відтак, процедурні порушення, допущені контролюючим органом на етапі прийняття на виконання рішення суду податкового повідомлення-рішення із зменшеними сумами грошового зобов`язання, в певному обсязі можуть бути оскаржені платником податків в судовому порядку. Цей спір не може ґрунтуватися на фактах і обставинах, які передували складенню нового податкового повідомлення-рішення на виконання судового рішення.

Водночас слід враховувати, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

У справі, що розглядається, Апелянт зазначає, що контролюючий орган жодним чином не обґрунтував нараховану суму ПДФО та штрафних санкцій, оскільки на долучив розрахунок до спірного податкового повідомлення-рішення. На переконання ОСОБА_1 , перерахована сума зобов`язання мала б бути меншою.

Надаючи оцінку таким доводам Апелянта, судова колегія зазначає наступне.

Так, податковим повідомленням рішенням ГУ ДПС у м. Києві № від 26.06.2017, ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання у сумі 108905,10 грн, з яких 87124,08 грн (за 2014 рік - 16575,49, за 2015 рік - 31885,18 грн, за 2016 рік - 28663,41 грн) - ПДФО та штрафна санкція 21781,02 грн.

За результатами оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення № від 26.06.2017, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 по справі №826/10402/17, позов ФОП ОСОБА_1 , задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано, зокрема, ППР ГУ ДФС м. Києва № від 26.06.2017 в частині виключення контролюючим органом за період 2016 року витрат понесених позивачем на суму 50 020,83 грн без ПДВ та в частині вилучення з витрат видатків на суму 1915,76 грн.

На виконання ухвали ШААС від 30.01.2026 про витребування доказів, Відповідачем долучено до матеріалів справи відповідний розрахунок до ППР, з якого вбачається, що після перерахунку, здійсненого Відповідачем на виконання рішення суду, чистий дохід Позивача, який підлягає оподаткуванню було зменшено за 2015 рік на суму 1915,76 грн та за 2016 рік на суму 50 020,83 грн, що призвело до зменшення суми податкових зобов`язань та штрафних санкцій. Зокрема:

- у 2014 році залишився без змін та становить 16575,49 грн;

- у 2015 році на суму 344,84 грн (1915,76*18%) та становить 31540,34 грн;

- у 2016 році на суму 9003,75 грн (50020,83*18%) та становить 29659,66 грн.

Загалом нараховано ПДФО у розмірі 77745,49 грн та штрафні санкції у розмірі 19443,88 грн (77745,49*25%).

При цьому, колегія суддів зазначає, що кількість днів затримки не впливає на розмір штрафної санкції, як на тому помилково наполягає Апелянт, оскільки її розмір є фіксованим та застосовується залежно від суми визначеного податкового зобов`язання (п. 123.1 ст. 123 ПК України).

Поряд із цим, колегія суддів зазначає, що особливістю податкового повідомлення-рішення, яке приймається на виконання судового рішення та містить зменшену суму грошового зобов`язання, є те, що воно носить інше юридичне значення, ніж первинно прийняте податкове повідомлення-рішення, та на нього не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження по суті виявлених порушень. У такому випадку правильність юридичної кваліфікації вчиненого платником податкового правопорушення, розмір ставки податку та штрафної санкції вже були предметом правової оцінки суду під час судового перегляду первинного податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 січня 2025 року у справі № 520/10284/23.

Крім того, право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій належить податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення і, окрім того, Апелянт не зазначає жодних доводів щодо помилковості зазначених вище розрахунків, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також Апелянт стверджує, що контролюючий орган пропустив встановлений Порядком № 1204 строк складення податкового повідомлення-рішення від 01 грудня 2021 року №.

Відповідно до п. 9 Порядку №1204, податкові повідомлення-рішення згідно з пунктами 6-8 цього розділу складаються контролюючим органом, який склав попереднє податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким контролюючим органом рішення за результатами адміністративного, судового оскарження або іншого рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 набрало законної сили 25.01.2021, а спірне податкове повідомлення-рішення було складено 01.12.2021.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було складено Відповідачем з пропуском триденного строку, встановленого приписами зазначеного вище Порядку.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що за усталеними підходами Верховного Суду, окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, його скасування.

У той же час в ході судового розгляду справи Позивач не обґрунтовував, яким чином несвоєчасне складання податковим органом податкового повідомлення-рішення вплинуло на його права та обов`язки, зокрема, на наявність обов`язку зі сплати грошового зобов`язання та штрафних санкцій, правомірність виникнення яких установлена рішенням суду.

За таких обставин посилання Позивача на недоліки ППР, які у спірному випадку не є істотними, не може нівелювати обов`язок із сплати податку, що уже встановлений судом у межах справи №826/10402/17.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 січня 2025 року у справі № 520/10284/23.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Надаючи оцінку всім іншим доводам сторін та учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року - без змін.

12. Розподіл судових витрат.

Судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 29 квітня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев