Справа № 160/1321/26
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року Справа № 160/1321/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАКТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
21.01.2026 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАКТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- витребувати від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області України документи як стали підставою для видання наказів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.12.2025 №161-дп «Про порушення дисциплінарного провадження», від 23.12.2025 № 162-дп «Про порушення дисциплінарного провадження» та вказані накази, в тому числі наказ ДПС України № 14 від 12.01.2026 р., а також матеріали дисциплінарних справ за цими провадженнями на підтвердження реальності не тільки їх проведення, але і з`ясування змісту пояснень службових осіб яких стосуються ці провадження;
- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 2 662,4грн та витрати позивача на професійну правничу допомогу, судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою суду від 23.01.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 23.01.2026 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області України № 220-П від 20 січня 2026 року Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТАКТ»;
- документів, які стали підставою для видання наказів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.12.2025 №161-дп «Про порушення дисциплінарного провадження», від 23.12.2025 № 162-дп «Про порушення дисциплінарного провадження» та вказані накази, в тому числі наказ ДПС України № 14 від 12.01.2026 р., а також матеріали дисциплінарних справ за цими провадженнями;
- всі наявні докази щодо суті спору.
09.02.2026 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.
09.02.2026 року позивачем до суду подано відповідь на відзив.
12.02.2026 року відповідачем до суду подано заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 20.03.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 20.04.2026 року.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 20.04.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вказують про те, що нормативною підставою видання наказу та призначення повторної первірки відповідач зазначив пункт 191.1 статті 191, підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункти 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункт 78.1.12 пункту 78.1, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України.
Вказують про те, що після ознайомлення з вказаним наказом керівника ТОВ «ТАКТ», на їх думку за відсутності законних підстав для видання такого наказу та проведення перевірки у зв`язку чим позивач вирішив не допускати службових осіб відповідача до такої перевірки про що підготував лист та направив відповідачу через власний електронний кабінет платника податків.
представники Головного управлiння ДПС у Днiпропетровськiй областi не є тими особами які мають право призначати та проводити таку перевірку. посилання на наказ № 14 від 12.01.2026 р. ДПС України не приводить до призначення перевірки саме ДПС України та документом, який визначає права та обов`язки Головного управлiння ДПС у Днiпропетровськiй областi.
Вказують про те, що у позивача не має права оскаржувати наказ № 14 від 12.01.2026 р. ДПС України, в той же час наказ про призначення перевірки платника податків може бути оскаржено таким платником до суду.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідно до пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.
Вказують про те, що перевірка, що проводиться на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України за своєю суттю є повторною перевіркою, що має на меті дослідити обставини, які не були дослідженні зовсім або досліджені не в повній мірі під час проведення перевірки або ж перевірити висновки, зроблені за результатами податкової перевірки у випадку встановлення їх невідповідності чинному законодавству.
Податковий орган наголошує на тому, повноваження щодо підпису наказів не є виключною прерогативою Голови ДПС України, а також можуть бути делеговані його заступнику або уповноваженій особі, а тому вважають, що доводи позивача про те, що оскаржуваний наказ на проведення перевірки підписаний нібито не уповноваженою на те особою є неналежними.
Також, вказують про те, що згідно з п.81.1 ст.81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за умови пред`явлення, зокрема, копії наказу про проведення перевірки.
Отже, на думку відповідача, оскаржуваний наказ на проведення перевірки вичерпав свою дію, оскільки його було використано при проведенні перевірки.
Вказують також про те, що в разі, якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ, як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
У посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).
Вказують про те, що контролюючим органом було проведено перевірку, яка закінчилася 02.02.2026 року.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
На виконання доручення в.о. Голови ДПС України від 17.12.2025 року №267-д(07) Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відповідно до статей 17, 64 69, 72, 73 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами), доповідних записок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 22.12.2025 року № 9963/04-36-07-03-14 та №9964/04 36-07-03-14 порушено дисциплінарні провадження стосовно посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області які проводили планову документальну перевірку ТОВ «ТАКТ»: начальника відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Біцаєвої Наталі та головного державного інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області Лисенко Віти (накази Головного управління ДПС у Дніпропетровській області «Про порушення дисциплінарного провадження» від 23.12.2025 №161-дп та №162-дп).
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області отримано наказ ДПС України від 12.01.2026 року №14 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ТАКТ»», яким доручено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області провести документальну позапланову перевірку ТОВ «ТАКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо плати за землю (земельний податок та орендна плата) за земельні ділянки, що перебували в користуванні товариства за відповідний період.
У п. 2 цього ж наказу вказано наступне. МОВОЮ ОРИГІНАЛУ: «2. Керівнику Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: 2.1. забезпечити організацію проведення зазначеної в пункті 1 цього наказу перевірки працівниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області без залучення посадових осіб, які проводили документальну планову виїзну перевірку такого платника податків, про що видати відповідний наказ з урахуванням вимог глави 8 розділу ІІ та підпунктів 69.2-2, 69.35-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Термін 10 робочих днів після отримання цього наказу.»
Копію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.01.2026 року №220-п було отримано головним бухгалтером ТОВ «ТАКТ» 20.01.2026 року.
Направлення на проведення перевірки, виписані на посадових (службових) осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, також пред`явлені головному бухгалтеру ТОВ «ТАКТ» під підпис 20.01.2026 року, що відповідно надало контролюючому органу право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТАКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо плати за землю (земельний податок та орендна плата) за земельні ділянки, що перебували у користуванні товариства за період з 01.01.2018 по 30.06.2024 р.р., яка розпочата з 20 січня 2026 року.
Встановлено, що контролюючим органом було проведено перевірку, яка закінчилася - 02.02.2026 року.
На підставі наведено, посадовими особами відповідача було складено акт документальної позапланової виїзної перевірки за №374/04-36-07-01/21858879 від 09.02.2026 року.
Акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ТАКТ від 09.02.2026 за №374/04-36-07-01/21858879 було отримано головним бухгалтером ТОВ ТАКТ Любов`ю Задорожною 09.02.2026 року, про що свідчить особистий підпис вказаної особи
Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктами 16.1.2 і 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Підпунктом 78.1.12. пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, однією з підстав проведення документальної позапланової перевірки є те, що контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення;
На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато дисциплінарне провадження або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
На підставі такого наказу контролюючим органом, якому доручено здійснення перевірки, додатково видається наказ у порядку, передбаченому пунктом 81.1 статті 81 цього Кодексу.
Отже, абзацом 1 наведеної норми безпосередньо врегульовано підставу проведення документальної позапланової перевірки платника податку з питань та за період, перевірку яких вже здійснено, однак із неповним з`ясуванням під час такої перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства або ж невідповідністю висновків такої перевірки вимогам законодавства.
Перевірка, що проводиться на підставі пп.78.1.12 п.78.1 ст.78 ПК України за своєю суттю є повторною перевіркою, що має на меті дослідити обставини, які не були дослідженні зовсім або досліджені не в повній мірі під час проведення перевірки або ж перевірити висновки, зроблені за результатами податкової перевірки у випадку встановлення їх невідповідності чинному законодавству.
Зазначене також узгоджується з правовими висновками викладеними у вказаній постанові Верховного Суду від 04 липня 2024 року у справі №300/401/22.
Згідно з пунктом 1.2.3 «Особливості призначення позапланових документальних перевірок з окремих підстав» розділу I. «Організація та проведення перевірок платників податків» Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та Документ сформований в системі реалізації матеріалів перевірок платників податків, що додаються, затвердженого наказом Державної податкової служби України від 04 вересня 2020 року № 470 під час проведення процедури адміністративного оскарження (підпункт 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Кодексу) або за наявності визначених у підпункті 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Кодексу обставин, які підтверджені документально, Державною податковою службою може бути призначено проведення територіальним органом ДПС документальної позапланової перевірки.
У такому разі видаються два накази - апаратом Державної податкової служби України та територіальним органом ДПС.
В апараті Державної податкової служби України наказ готується за підписом Голови ДПС (його заступника або уповноваженої особи). У наказі Державної податкової служби України обов`язково зазначається територіальний орган ДПС, якому доручається організувати та провести таку перевірку.
Відповідно до підпункту 3.1.3. пункту 3.1. розділу ІІІ. «Організація роботи з документами» Регламенту Державної податкової служби України, затвердженого Наказом Державної податкової служби України від 26 вересня 2019 року № 6 (далі Регламент) Голова ДПС (його заступник або уповноважена особа, визначена за рішенням Голови ДПС) підписує документи у межах повноважень, передбачених Податковим кодексом України та відповідними нормативно-правовими актами. Голова ДПС розподіляє обов`язки між своїми заступниками.
Розподіл обов`язків між Головою ДПС та його заступниками затверджується наказом ДПС, проєкт якого готується Департаментом організації роботи Служби.
Заступники Голови ДПС забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого Головою ДПС розподілу обов`язків (підпункту 2.1.4. пункту 2.1. «Керівництво ДПС та його повноваження» розділу ІІ. «Організація роботи ДПС» Регламенту).
Згідно з положеннями Наказу Державної податкової служби України від 21 лютого 2022 року № 153 (зі змінами) заступник Голови у межах компетенції підписує (в електронній або паперовій формі) накази (у межах повноважень, визначених Податковим кодексом України).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Згідно з п.81.1 ст.81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за умови пред`явлення, зокрема, копії наказу про проведення перевірки.
Встановлено, що копію наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 20.01.2026 року №220-п отримано головним бухгалтером ТОВ "ТАКТ" 20.01.2026 року.
Доводи позивача про те, що оскаржуваний наказ на проведення перевірки підписаний не уповноваженою на те особою не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Направлення на проведення перевірки, виписані на посадових (службових) осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, також пред`явлені головному бухгалтеру ТОВ "ТАКТ" під підпис 20.01.2026 року, що на підставі норм Податкового кодексу України надало контролюючому органу право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТАКТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо плати за землю (земельний податок та орендна плата) за земельні ділянки, що перебували у користуванні товариства за період з 01.01.2018 по 30.06.2024, яка розпочата з 20 січня 2026 року.
Проведення перевірки було закінчено - 02.02.2026 року.
Акт документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ТАКТ від 09.02.2026 року за №374/04-36-07-01/21858879 отримано головним бухгалтером ТОВ ТАКТ Любов`ю Задорожною 09.02.2026року, про що свідчить особистий підпис вказаної особи на 22 та 23 сторінці вказаного акту, а також на Додатку 1 до акту та напису " З висновками акту не згодні гол. бух. ТОВ ТАКТ" Л. Л. Задорожна 09.02.2026" на сторінці 23.
Згідно матеріалів справи, контролюючий орган було допущено підприємством до перевірки, про що свідчать підписи в наказі, направленнях, а також акті, складеному за результатами такої перевірки, а отже, фактично оскаржуваний позивачем наказ вичерпав свою дію.
Судом під час розгляду справи не встановлено порушень контролюючим органом Податкового кодексу України в частині призначення та проведення перевірки позивача.
Отже, встановлено, що контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі спірного наказу, а отже, вказаний наказ відповідачем фактично реалізовано, а отже, наказ, як акт індивідуальної дії наразі вже реалізовано.
Верховним Судом у постанові від 23 вересня 2020 року у справі №640/2911/19 висловлена позиція, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер.
Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.
Водночас певні судження контролюючого органу про певні факти є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству.
Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.
Також, у постанові від 08 вересня 2021 року по справі №816/228/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАКТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, без задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ТОВАРИСТА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАКТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу залишити без задоволення.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 20.04.2026 року.

Суддя В.В. Ільков