Справа № 520/9486/25
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2026-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 р. Справа № 520/9486/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/9486/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ЮГ-М"

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ЮГ-М" (надалі за текстом - ТОВ "Агрофірма ЮГ-М", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі ГУ ДПС у Харківській області, відповідач1, контролюючий орган, податковий орган), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач2), в якому просило суд:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області щодо відмови в підтвердженні ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області надати ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» документальне підтвердження (довідку) про підтвердження ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік;

- зобов`язати ДПС України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» як платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку;

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області з фактичного невизнання як податкової звітності з присвоєнням ознаки стану обробки «Історія подання» поданих ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»: - податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025, № від 19.02.2025; - Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2024 рік № від 19.02.2025; - податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «загальна звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом - 19.02.2025 подані ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»: - податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025, № від 19.02.2025; - Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2024 рік № від 19.02.2025; - податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «загальна звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року позов ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік.

Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області надати ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» документальне підтвердження (довідку) про підтвердження ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік.

Зобов`язано ДПС України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» як платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку.

Визнано протиправними дії ГУ ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданих ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»:

- податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025, № від 19.02.2025;

- Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2024 рік за типом «звітний» № від 19.02.2025;

- податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025.

Зобов`язано ГУ ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом - 19.02.2025 подані ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М»:

- податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «звітна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025, № від 19.02.2025;

- Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2024 рік за типом «звітний» № від 19.02.2025;

- податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «загальна», включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025.

Стягнуто з ГУ ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" сплачений судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Стягнуто з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ДПС України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ДПС України вказує на те, що до позовні вимоги ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» до ДПС України про зобов`язання ДПС України внести відповідний запис до Реєстру платників єдиного податку, можливе виключно засобами, які перебувають у розпорядженні ГУ ДПС у Харківській області, оскільки ним згідно із законом ведеться та адмініструється цей Реєстр.

Також вважає, що у спірному періоді позивач не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (4 група), оскільки частка сільськогосподарського товаровиробництва Товариства за 2024 рік менше 75 відсотків, що є порушенням норм пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ Кодексу з урахуванням вимог пп. «а» пп. 4 п. 291.4 ст. 291, пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та пп. 4 п. 299.10 ст. 299 Кодексу, так як Товариство не мало у 2024 році площ сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, які розташовувалися на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області вказує на те, що ТОВ «АГРОФІРМИ «ЮГ-М» неможливо підтвердити статус платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік оскільки в порушення приписів п. п. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ, для цілей, визначених пп. «а» п. п. 4 п. 291.4 ст. 291, п. п. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та п. п. 4 п. 299.10 ст. 299 ПКУ частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" менше 50 відсотків.

Також стверджує, що до функцій ДПС України не входить вимог: виконання наступних внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМИ «ЮГ-М» () як платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку.

Звернув увагу на те, що лист ТПП України не є сертифікатом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)

Позивач не погодився з доводами апеляційних скарг та надав відзиви на них, у яких просив скарги відповідачів залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідачі посилається в апеляційних скаргах, прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Позивач мав статус платника єдиного податку четвертої групи в 2022-2024 роках.

19.02.2025 ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» до ГУ ДПС у Харківській області були подані:

- податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «звітна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік: № від 19.02.2025 (щодо земельних ділянок на території Оскільської територіальної громади), № від 19.02.2025 (щодо земельних ділянок на території Барвінківської територіальної громади);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2024 рік № від 19.02.2025, згідно з яким частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0%;

- податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік за типом «загальна звітна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2024 рік, № від 19.02.2025;

- рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII).

Перелічена податкова звітність була прийнята контролюючим органом 19.02.2025 та зареєстрована за № , № , № , № , що підтверджується позначками «Документ прийнято» на перших аркушах звітності та долученими до позову електронними квитанціями № 2, а також не заперечується сторонами.

Листом ГУ ДПС у Харківській області № 11631/6/20-40-04-13-06 від 12.03.2025 ГУ ДПС у Харківській області з посиланням на пп. 10.1 п. 10 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України повідомило про відмову суб`єкту господарювання ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» () у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, оскільки задекларована частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнює 0 %. (а.с. 168-169 т. 1)

У листі відповідачем також повідомлено, що поданій позивачем звітності для підтвердження статусу платника єдиного податку на 2025 рік буде присвоєна ознака "історія подання".

Не погоджуючись з рішенням про відмову в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи за 2025 рік, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом..

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що документальна виїзна перевірка ТОВ "АГРОФІРМА ЮГ-М" та встановлення в ході такої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи) - ГУ ДПС у Харківській області не проводилась; рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку - стосовно позивача не приймалось. Разом з цим суд першої інстанції врахував, що вимоги для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, з дотриманням умов та порядку такого підтвердження, встановлених правилами підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України - позивачем виконані. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача, щодо відмови позивачу в підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік є протиправними. Інші позовні вимоги задоволені фактично як похідні так і як неспростовані відповідачами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 ПК України, суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Згідно з пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 ПК України у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Згідно з пп. 295.9.1 п. 295.9 ст.295 ПК України, платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 299.1, 299.2 ст. 299 ПК України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Приписами ПК України передбачені підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку, які містяться в п. 299.10 ст. 299 ПК України або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, що визначені п. 291.5-1 ст. 291 ПК України.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.

Зміст наведених норм податкового законодавства дає підстави для висновку, що підставою набуття сільськогосподарським підприємством статусу платника єдиного податку є наявність частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %. При цьому ПК України визначає, що якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.

Отже, аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.

Щодо застосування до спірних правовідносин пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ, яким визначено, що для цілей, визначених пп. «а» пп. 4 п. 291.4 ст. 291, пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та пп. 4 п. 299.10 ст. 299 ПКУ частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків, колегія суддів зазначає наступне.

Вказана норма є спеціальною щодо пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 ПК України. Водночас, для коректного правозастосування слід розрізняти поняття спеціальної норми права з метою конкретизації та з метою диференціації.

Так, конкретизація правового регулювання покликана на більш докладне регулювання окремих елементів і сторін суспільних відносин, тоді як у випадку диференціації а саме за такої форми спеціалізації виникають підстави для розмежування спеціальної та загальної норми спеціальна норма вводить для особливої сфери суспільних відносин інше регулювання, аніж воно передбачене загальною нормою, розрахованою на регулювання всіх відносин, позбавлений особливостей.

Зважаючи на контекст правовідносин в умовах воєнного стану, з метою яких законодавцем введено в дію норму пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, колегія суддів зазначає, що така норма права покликана регулювати правовідносини щодо реєстрації платником єдиного податку четвертої групи щодо суб`єкта, у яких (а) не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися (б) не менше шести місяців на територіях, (в) на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України.

Тобто, застосування цієї норми можливо у випадку відповідності платника податків наведеним вище критеріям як щодо власника (користувача) частки земель, так і періоду розташування їх саме на територіях, де ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях.

При цьому позивач не відповідає наведеним вище критеріям, оскільки земельні ділянки, що перебувають у користуванні позивача, у 2025 році не розташовувались на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, оскільки з вересня 2022 року (до цього перебували в тимчасовій окупації та були зоною активних бойових дій) і до тепер розташовані на території можливих бойових дій.

Також, матеріалами справи підтверджено, що Рішенням Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VІІІ «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання юридичних осіб сільськогосподарських виробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» (т. 1 а.с. 39-79) включено ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" за № 694 (т. 1 а.с. 58).

Позивач 23.01.2025 звертався до Харківської обласної ради з проханням включити його в перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили з наданням відповідного рішення.

У відповідь на вказаний запит Харківська обласна рада, листом від 13.02.2025, повідомило що строк дії рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VІІІ з 24.02.2022 до дня припинення чи скасування воєнного стану, тому повторне внесення ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" до списку, в якому останнє вже перебуває, є недоцільним.

Як було встановлено судом першої інстанції, факт перебування позивача у переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, що затверджений рішенням обласної ради про наявність обставин непереборної сили, що подавався позивачем одночасно із деклараціями 19.02.2024, зумовлює розповсюдження на нього спеціальної норми абз. 2 пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 ПК України про незастосування вимоги частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що в адміністративному судочинстві застосовується принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права).

Подібний принцип закріплений у податковому законодавстві, а саме у п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, відповідно до якого - презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Проте, відповідачем всупереч вищевикладеним висновкам суду помилково застосовано до спірних правовідносин норму пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ, що свідчить про протиправність дій ГУ ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік.

Відтак, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верхового Суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.

Зважаючи на те що: частка сільськогосподарського товаровиробництва позивача за 2025 рік не перевищує 75% у зв`язку з існуванням у 2024 році обставин непереборної сили та для підтвердження статуту платника єдиного податку четвертої групи позивачем виконано всі вимоги, передбачені абз. 2 пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 ПК України, а саме: подано податкову звітність разом із рішенням Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затверджений перелік суб`єктів господарювання юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», згідно з яким ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" включено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, то відповідач не мав жодних підстав для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку на 2025 рік.

Враховуючи, що відповідач вже використав наявні у нього повноваження, а результат такого використання визнаний судом протиправним, при цьому судом констатовано існування правових підстав для реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, зобов`язання відповідача - ГУ ДПС у Харківській області - поновити таку реєстрацію не є втручанням в дискреційні повноваження останнього, оскільки інших правомірних варіантів поведінки у відповідача не існує.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та надати відповідний витяг, колегія суддів зазначає, що відповідачами не наведено жодної норми права, яка передбачає виключні повноваження ГУ ДПС у Харківській області у веденні реєстру. Наказ ДПС України від 15.12.2020 №728 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів апарату та територіальних органів ДПС», на який посилається ДПС України є локальним актом, а не нормативно-правовим актом, та до суду не наданий. Доводів неможливості виконати рішення суду відповідачами не наведено, доказів неможливості виконати рішення суду у цій частині відповідачами також не надано.

Більш того, колегія суддів враховує, що у такий саме спосіб були задоволенні позовні вимоги позивача за попередній період в межах адміністративної справи № 520/17992/24, при цьому у картці цієї справи у КП «Діловодство спеціалізованого суду» відсутні докази звернення відповідачів з процесуальними документами щодо неможливості виконати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2025 по справі № 520/17992/24 в частині зобов`язання ДПС України внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «АГРОФІРМА ЮГ-М» () як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік та надати відповідний витяг з реєстру платників єдиного податку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданої позивачем 19.02.2025, колегія суддів зазначає.

Відповідно до пп. 19-1.1.1.-19-1.1.2. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з п. 48.7. ст. 48 ПК України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. ст. 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Відповідно до п. 76.1. ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.

До суду не надано доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки подана із порушеннями, визначеними ПК України, що, власне, і не заперечувалось відповідачами.

Отже, єдиною підставою для присвоєння податковій звітності позивача, поданій 19.02.2025, статусу "не визнано як податкова звітність" слугував висновок контролюючого органу про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік, що визнано судом протиправним, відтак, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ "Агрофірма ЮГ-М" є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що доводи апеляційних скарг є необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року по справі №520/9486/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк