Справа № 420/31241/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2026-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СМ ПАРТС до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію /відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12910604/42665270 від 27.05.2025 року;

- зобов`язати Держану податкову службу України здійснити дії щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №55 від 12.05.2025 року, датою її фактичного подання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що між ТОВ «СМ ПАРТС» як продавцем та ТОВ «СМ ЛІФТИНГ ПАРТС», як покупцем, було укладено договір поставки №14/19, відповідно до якого було поставлено та передано у власність покупця товари - запасні частини, у зв`язку чим була складена та направлена на реєстрацію податкова накладна №55 від 12.05.2025 року. Реєстрація була зупинена з підстав відповідності п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. На вимогу податкового органу направлено первинні документи, але незважаючи на їх подання, відповідачем прийняте рішення яким відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав надання копій документів, складених із порушенням законодавства. Таке рішення є протиправним, оскільки надані документи в сукупності підтверджують здійснення господарської операції та обґрунтованість видання податкової накладної. Просять задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, подали відзив на позовну заяву та зазначили, що згідно квитанції №1, Позивачу було повідомлено, що реєстрація ПН зупинена, оскільки складена та подана платником податку, який відповідає п.1 Критеріїв ризиковості. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної. Платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.

На момент зупинення реєстрації податкової накладної № 55, у Позивача відсутня прийнята таблиця даних платника податку на додану вартість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 8301 як таким, що на постійній основі постачається/виготовляється. Отже, код здійснення діяльності не є підтвердженим.

Платіжні інструкції не містять підпису уповноваженого працівника надавача платіжних послуг АТ «ПУМБ», а тому платіжна інструкція є сумнівною та ймовірно складена з порушенням чинного законодавства.

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надана відповідь на відзив у якій підтримали обґрунтування викладені у позовній заяві та зазначили, що сама невідповідність платіжних інструкцій Постанові НБУ не є підтвердженням нездійснення розрахунків між учасниками.

Судом встановлені такі обставини по справі.

21 березня 2019 року між ТОВ «СМ ПАРТС», як постачальником, та ТОВ «СМ ЛІФТИНГ ПАРТС», як покупцем, було укладено договір поставки №14/19.

Відповідно до рахунку №49 від 12.05.2025 року та видаткової накладної №47 від 12.05.2025 року, на виконання умов договору поставки №14/19 від 21.03.2019 року постачальником ТОВ «СМ ПАРТС» було поставлено та передано у власність покупця ТОВ «СМ ЛІФТИНГ ПАРТС» товар - запасні частини та ключі на загальну суму з урахуванням ПДВ 127 416, 00 грн.

ТОВ «СМ ПАРТС» направило на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну від 12.05.2025 №55 на загальну суму з урахуванням ПДВ 127 416, 00 грн.

За отриманою Квитанцією № 1 від 14.05.2025 Позивачу було повідомлено, що реєстрація податкової накладної № 55 зупинена, оскільки: «Обсяг постачання товару/послуги 8301, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=4.4941%, "Рпоточ"=215887. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

21.05.2025 року ТОВ «СМ ПАРТС» на виконання вимог податкового органу направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, з підтверджуючими документами, зокрема, але не виключно, скан-копії належним чином засвідчених копій інвойсу постачальника з відмітками митного органу, договір №14/19 від 21.03.2019 року, видаткову накладну №47 від 12.05.2025 року, експрес накладна DHL, класифікаційне рішення митниці №КТ6-110- 0640-11 (ГТСУ №б/н від 27.07.2011) на аналогічний товар, платіжне доручення №78 від 29.05.2025 року.

Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12910604/42665270 від 27.05.2025 року відмовлено в реєстрації податкової накладної №55 у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

На вказане рішення була подана скарга до ДПС України, за результатами розгляду якої винесене Рішення №24797/42665270/2 від 12.06.2025 року, яким скаргу залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС в Одеській області без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірні правовідносини врегульовують Податковий кодекс України, постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Постанова №1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).

Відповідно до п.п.14.1.60 п.14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. (далі ЄРПН)

Підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Положеннями пункту 74.2. статті 74 Податкового кодексу України встановлено, що в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Виходячи з аналізу положень ПК України, які регламентують порядок формування податкового кредиту, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Ці положення стосуються також порядку корегування податкового кредиту шляхом подання відповідних розрахунків.

Постановою Кабінету Міністрів України №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Згідно п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

П. 5. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

П. 6. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операції, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування зупиняється.

Пункт 1 вказаних Критеріїв передбачає, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.

З аналізу положень Порядку №1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація ПН/РК зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання щодо реальності господарської операції, виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме для вирішення питання ризиковості здійснення операцій, виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності та інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, ризиковості операцій.

Пунктом 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Для реалізації цієї норми Наказом Міністерства Фінансів України №520 від 12.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких зупинена, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Пунктами 4, 5 Порядку № 520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Порядком передбачено, що у разі зупинення податкової накладної платник подає на комісію документи, а саме: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 9, 10, 11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У цій справі, відповідач відмовив у реєстрації податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Суд не погоджується з рішеннями комісії про відмову у реєстрації РК, оскільки позивачем надані пояснення та копії первинних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, так як вони повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції, наявність матеріальної бази у позивача для її здійснення та не є складеними з порушенням законодавства. Позивачем надані до податкового органу не тільки первинні документи щодо постачання товару, але і документи щодо його придбання а саме інвойси та митні декларації.

Зазначаючи в рішенні про відмову у реєстрації РК про те, що наданні платником податку копії документи, складені/оформлені із порушенням законодавства, відповідач не зазначає які саме документи є такими та в чому полягають порушення, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу, чи з якими порушеннями законодавства вони складені.

Лише у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що надані платіжні інструкції не завірені належним чином підписами посадових та службових осіб та зауваження щодо відсутності таблиці даних, що стало підставою для висновку про те, що «документи, які були подані на розгляд комісії є сумнівними та ймовірно складені із порушенням чинного законодавства».

Суд зазначає, що про такі невідповідності зазначених документів, відповідач не зазначав у жодному своєму рішенні як на стадії зупинення реєстрації так і при відмові у реєстрації податкових накладних.

При цьому, податковий орган зазначаючи про наявність "сумнівів" не вживає заходів щодо їх усунення у спосіб передбачений ПКУ шляхом додаткового витребування конкретних документів. На думку суду, наявність "сумнівів" є ознакою відсутності доказів порушення законодавства та є лише припущенням податкового органу, не є підтвердженням нездійснення розрахунків між учасниками договору та не спростовує факту настання подій передбачених ст. 187 ПК України.

На думку суду, визначальним для переліку документів, що підлягають витребуванню є ті, які дають підстави для висновку про наявність чи відсутність підстав для реєстрації ПН/РК що зазначені у ст. 187 ПКУ.

Аналізуючи відзив податкового органу, суд зазначає, що фактично він базується на цитуванні приписів Порядку №520, Порядку №1165 та ПК України, а не виходячи з фактичних обставин видання ПН позивачем та реальності господарської операції.

Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Загальними вимогами до акта індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, що означає надання податковим органом конкретних підстав для його оформлення (як фактичних, так і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, безпосередньо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Використання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без зазначення відповідної підстави та розрахованих показників за критерієм, який відповідає платнику податку, є неконкретизованим і призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Тому невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. (Постанова ВС КАС від 12.02.2025р справа №160/34198/23

Жодних заперечень, щодо істотних умов договорів, проведених розрахунків, руху активів, постачання послуг і реальності операції відповідач не зазначив, окрім ненадання таблиці та сумнівів щодо платіжної інструкції, що є проявом зі сторони суб`єкта владних повноважень правового свавілля та надмірного формалізма, який жодним чином не групується на приписах ПКУ.

В той же час, позивач, надавши податковому органу пояснення та первинні документи, в тому числі видаткову накладну, інвойси на придбання товару, платіжні інструкції щодо його оплати та зазначивши про підстави видання податкових накладних, має правомірні очікування на те, що зазначена ним інформація щодо поставки та отримання коштів, по спірній ПН підтверджена.

Щодо неналежно завірення платіжних інструкцій суд зазначає, що відповідно до п. 54 ст. 1 ЗУ Про платіжні послуги № 1591-ІХ від 30.06.2021 року платіжна інструкція це розпорядження ініціатора (платника або іншої уповноваженої особи) надавачеві платіжних послуг (банку) щодо виконання платіжної операції.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1591-ІХ форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством.

2. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

3. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем.

4. Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом.

5. Платіжна інструкція може бути відкликана в порядку, визначеному цим Законом.

6. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.

7. Національний банк України у своїх нормативно-правових актах визначає обов`язкові реквізити платіжних інструкцій, особливості їх оформлення, захисту, прийняття до виконання.

Аналіз приписів вказаного закону дає підстави для висновку, що саме на банки покладено контроль за відповідністю платіжної інструкції вимогам законодавства.

Таким чином, Суд зазначає що платіжна інструкція - це, по суті розпорядження платника/розпорядника коштів до банку, який його обслуговує, про здійснення операції про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача на виконання укладеного договору з банком.

Отримувач платежу, яким у цій справі є позивач, не має і не може мати оригіналів платіжних інструкцій з відповідними підписами та печатками, а лише може отримати інформацію про надходження на його рахунки коштів згідно банківських виписок, адже він не дає розпоряджень на зарахування коштів. Вони зараховуються банком самостійно, тому що таке право йому надає клієнт договором, яким у цій справі є ТОВ КАРТ1С Б1ЛД1НГ.

Суд зазначає, що інших документів про надходження коштів на рахунки підприємства банки не видають, що відомо податковому органу, як і вищенаведені судом обставини та приписи Закону № 1591-ІХ, а тому зазначена підстава відмови у реєстрації ПН є протиправною, як така що не ґрунтується на приписах законодавства.

Таким чином, така невідповідність первинних документів існує тільки в твердженнях та припущеннях відповідачів, оскільки банки при проведенні розрахунків між сторонами договору таку невідповідність не вбачають та провели відповідні платежі без зауважень.

Суд зазначає, що у відповідачів при вищезазначених обставинах, відсутні будь-які повноваження, щодо моніторингу платіжних інструкцій/доручень, виписок на їх відповідність Постанові НБУ.

Щодо посилань податкового органу у відзиві на позовну заяву про відсутність таблиці даних платника податку, то суд зазначає, що редакція пункту 1 додатку 3 до Порядку № 1165, починаючи з 11.01.2023 р., зазнала змін які не передбачають серед критеріїв ризиковості відсутність таблиці даних.

З огляду на наведене, суд зазначає, що подання або неподання платником податків таблиці даних, про яку зазначає відповідач у відзиві не має жодного значення при виявленні критерію ризиковості за пунктом 1 додатку 3 до Порядку № 1165 та не може обґрунтовувати як зупинення реєстрації спірної накладної, так й прийняття спірного рішення про відмову у реєстрації.

Подання платником податків таблиці даних в контексті правил реєстрації податкових накладних завжди було правом платника податку, а не його обов`язком. Податковий кодекс України взагалі не унормовує таку категорію як таблиця даних платника податку та відповідно не встановлює за нею такої функції, від якої залежить зупинення/не зупинення реєстрації податкової накладної платника податку.

Фактично ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, маючи в розпорядженні достатню кількість первинних документів щодо підстав видання податкових накладних, приймаючи рішення про відмову у реєстрації, в його основу вкладають лише їхні сумніви, ігноруючи при цьому інші первинні документи які підтверджують факт надання послуг, тобто виконання умов передбачених ст. 187 ПК України.

Такі рішення ГУ ДПС в Одеській області є проявом правового свавілля, оскільки стаття 19 Конституції України зобов`язує податковий орган діяти у межах закону та у спосіб ним передбачений, а ПК України передбачає, що всі сумніви слід тлумачити на користь платника податків.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Воно не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 23 жовтня 2018 року справа №822/1817/18, від 21 травня 2019 року справа №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року справа №819/330/18.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, позивач виконав вимоги ПК України та Порядку №520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, а надані документи та пояснення є достатніми для їх реєстрації. Відмова в реєстрації ПН є протиправною, а прийняті рішення підлягають скасуванню.

Суд вважає, що оскільки встановлено, що Комісія протиправно відмовила у реєстрації ПН, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на реєстрацію ПН, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України їх зареєструвати.

При цьому, слід зазначити, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав позивача.

Суд зазначає, що відповідачі не довели правомірність прийнятих ними рішень, а тому вони є протиправним та підлягають скасуванню, як такі що не відповідають вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В той же час, позивач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності позовних вимог.

Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу врегульовано ст. 134 КАС України.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Відповідач не погоджуються із заявленою сумою витрат на професійну правничу допомогу і зазначає, що зазначена справа є справою незначної складності.

Проаналізувавши зміст поданої заяви, дослідивши матеріали справи, співставивши наведені позивачем аргументи із категорією цієї справи та обсягом наданих послуг, суд вважає заявлена до стягнення сума 7 000 грн є співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

На підтвердження понесених витрат позивачі надали акт надання послуг до договору №29/25 про надання правової допомоги від 18.06.2025 року, рахунок та платіжну інструкцію на підтвердження перерахування коштів за надані послуги.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «СМ ПАРТС» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області №12910604/42665270 від 27.05.2025 року про відмову в реєстрації податкової накладної №55 від 12.05.2025 року ТОВ «СМ ПАРТС» ().

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «СМ ПАРТС» () №55 від 12.05.2025 року датою фактичного подання на реєстрацію.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «СМ ПАРТС» (, 65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, офіс 1) судовий збір у сумі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.