Справа № 320/44229/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року справа №320/44229/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний Суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» (далі позивач) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.10.2023 за №9699889/35837877;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №9 від 22.06.2023 датою її надходження на реєстрацію;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.10.2023 за №9699888/35837877;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №17 від 27.06.2023 датою її надходження на реєстрацію;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.10.2023 за №9699887/35837877;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №18 від 27.06.2023 датою її надходження на реєстрацію;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.10.2023 за №9715435/35837877;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №21 від 29.06.2023 датою її надходження на реєстрацію;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.10.2023 року за №9715437/35837877;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №19 від 27.06.2023 року датою її надходження на реєстрацію;

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.10.2023 за №9715436/35837877;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №20 від 29.06.2023 датою її надходження на реєстрацію.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими та протиправними.

Позивач зазначає, що є належним суб`єктом господарювання, зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та платником податку на додану вартість. Товариство має ліцензію на виконання будівельних робіт IV та V категорії складності, здійснює господарську діяльність з 2008 року, має статутний капітал, орендовані приміщення та відповідну матеріально-технічну базу. Основним видом діяльності є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, а також інші будівельно-монтажні роботи. Позивач наголошує, що його діяльність є реальною, підтвердженою договорами, кошторисами, актами виконаних робіт та платіжними документами.

Позивач стверджує, що податковим органом не виконано законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії.

Також, позивач вважає, що виконав вимоги законодавства щодо подання документів, на підставі яких податковий орган повинен був прийти до висновків про підтвердження господарських операцій між ТОВ «Буд-Напрямок» і його контрагентами та прийняти рішення про реєстрацію податкових накладних.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову.

22.06.2024 на адресу суду від позивача надійшли документи по справі, направлені засобами поштового зв`язку, дослідивши які суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 25.12.2023 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами. Витребувано від позивача та відповідачів докази, запропоновано відповідачам протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

27.08.2024 через підсистему «Електронний Суд» представником позивача подано клопотання про долучення доказів на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2024.

12.09.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду від відповідача-2 (ДПС України) надійшов відзив на позовну заяву.

13.09.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду від відповідача-1 (ГУ ДПС у м. Києві) надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідач-1 у відзиві на адміністративний позов ТОВ «Абсолют-Клімат» зазначає, що процедура зупинення реєстрації податкових накладних та прийняття рішень про їх реєстрацію або відмову у реєстрації регламентується Податковим кодексом України, постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 та наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019. Відповідно до цих нормативних актів, податкові накладні, які не відповідають ознакам безумовної реєстрації, підлягають перевірці щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку та операцій.

За результатами автоматизованого моніторингу було встановлено, що позивач відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, що стало підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023. Позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів для підтвердження реальності господарських операцій.

Відповідач-1 наголошує, що комісія регіонального рівня, розглянувши надані документи, дійшла висновку про їх неналежність. Зокрема, було встановлено, що первинні документи щодо постачання та придбання товарів і послуг складені з порушенням законодавства. Крім того, серед поданих матеріалів позивачем була копія ліцензії №31-Л від 25.08.2016, яка на момент укладення договорів підряду вже не діяла, а доказів її поновлення чи продовження не було надано. Це, на думку відповідача, свідчить про відсутність у позивача права на виконання відповідних будівельних робіт.

ГУ ДПС у м. Києві також звертає увагу на те, що платіжні доручення, долучені позивачем, не містять печаток, підписів чи відміток банківської установи, що не дозволяє підтвердити реальність здійснених господарських операцій. Окремо зазначається, що позивач використовує особистий ключ електронного підпису на незахищеному носії інформації, що суперечить вимогам Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, відповідач вважає, що надані позивачем документи не підтверджують реальність господарських операцій, відображених у спірних податкових накладних. З огляду на це комісією ГУ ДПС у м. Києві були прийняті рішення про відмову у їх реєстрації, а скарги позивача залишені без задоволення. Відповідач наполягає, що його дії відповідають вимогам Податкового кодексу України та підзаконних актів, а рішення комісії є законними та обґрунтованими.

Державна податкова служба України у відзиві на адміністративний позов ТОВ «Абсолют-Клімат» звертає увагу на те, що позовні вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні виходять за межі компетенції суду, оскільки це втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу. Відповідач-2 посилається на положення Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають, що органи державної влади діють лише в межах наданих законом повноважень, а суд не може перебирати на себе функції адміністративного органу.

У відзиві зазначається, що квитанції, які отримав позивач, містили конкретні підстави для зупинення реєстрації податкових накладних, однак позивач не надав належних доказів реальності господарських операцій. Податкова служба діяла у межах та у спосіб, визначений Податковим кодексом України, з метою забезпечення належного адміністрування податків.

Відповідач-1 витребувані ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 докази не надав.

Також 13.09.2024 представником ГУ ДПС у м. Києві подано до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

17.09.2024 через підсистему «Електронний Суд» представником позивача подано відповідь на відзив, у якій повторно наголошено на протиправності спірних рішень.

Позивач зазначає, що комісія контролюючого органу фактично не розглядала надані ним пояснення, заперечення та скарги, а відзиви відповідачів побудовані за аналогічним формальним підходом - без конкретизації, яких саме документів, на думку податкової служби, не вистачало для безперешкодної реєстрації податкових накладних. Позивач наголошує, що ним було надано повний пакет підтверджуючих документів, які беззаперечно підтверджують реальність господарських операцій та дають право на реєстрацію податкових накладних.

У відповіді на відзиви підкреслюється, що позивач є належним суб`єктом господарювання, зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі ще у березні 2008 року, а з квітня 2008 року - платником ПДВ, який перебуває на обліку у податковій інспекції Дарницького району м. Києва. Позивач вказує, що всі підстави виникнення податкових зобов`язань були належним чином підтверджені: акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про їх вартість та витрати, календарні графіки, платіжні доручення, затверджені плани фінансування об`єкта, договірні ціни, додаткові накладні.

Окремо позивач наголошує, що було відстежено повний ланцюг отримання товару, який у подальшому використовувався для виконання робіт за договорами із замовниками. Для цього надано договори з постачальниками, рахунки-фактури, видаткові накладні, платіжні доручення, інвентаризаційні описи, а також підтверджено наявність власного автомобільного складу для транспортування матеріалів.

Позивач звертає увагу, що причиною блокування податкових накладних контролюючим органом було зазначено «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства». Водночас позивач підкреслює, що всі документи були оформлені належним чином та відповідали вимогам законодавства. На підтвердження цього по кожній незареєстрованій накладній подавалися скарги до ГУ ДПС у м. Києві з викладенням пояснень та доданням копій документів, які підтверджують реальність фінансово-господарських операцій.

Окремо позивач звертає увагу на питання дискреційних повноважень контролюючого органу. Позивач посилається на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, де наголошується, що дискреція не є довільною, а завжди здійснюється відповідно до закону. Якщо законодавство передбачає прийняття лише одного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції, а є виконанням обов`язку. Таким чином, у випадку встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної, свобода розсуду контролюючого органу звужується до єдиного юридично допустимого рішення здійснити реєстрацію.

Позивач підкреслює, що чинне законодавство покладає на ДПС України обов`язок приймати рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних. Тому у разі встановлення судом протиправності відмови, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні датою їх фактичного подання. Це, на думку позивача, відповідає гарантіям остаточного вирішення спору та забезпечує ефективний захист прав відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

10.12.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду від відповідача-1 (ГУ ДПС у м. Києві) надійшло клопотання про витребування доказів.

Відповідачем-1 не наведені обґрунтовані обставини, які б свідчили про доцільність розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Київського адміністративного суду від 30.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про витребування доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» (ідентифікаційний код: 35837877, місцезнаходження: 02091, м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, буд. 1-Г) є юридичною особою приватного права, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.03.2008, номер запису - 0010802, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником податку на додану вартість з 11.04.2008 (індивідуальний податковий номер: 19).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «Абсолют-Клімат» є: 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний); 43.21 електромонтажні роботи; 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 71.11 діяльність у сфері архітектури; 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 43.91 покрівельні роботи; 43.39 інші роботи із завершення будівництва; 43.34 малярні роботи та скління; 43.33 покриття підлоги й облицювання стін; 43.32 установлення столярних виробів; 43.31 штукатурні роботи; 43.12 підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.11 знесення; 42.99 будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 42.91 будівництво водних споруд; 42.22 будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; 42.21 будівництво трубопроводів; 42.11 будівництво доріг і автострад; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель; 41.10 організація будівництва будівель.

25.08.2016 ТОВ «Абсолют-Клімат» отримало ліцензію №31-Л, видану Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, на виконання будівельних робіт IV та V категорії складності.

17.02.2023 між ТОВ «Абсолют-Клімат» та Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський центр нефрології та діалізу» було укладено договір підряду №83 (далі договір №83), предметом якого є капітальний ремонт 1, 2, 3 поверхів підвалу КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» №26 по вул. П. Запорожця.

На виконання вищевказаного договору №83, ТОВ «Абсолют-Клімат» провело будівельні роботи на загальну суму 1 495 842,35 грн у тому числі ПДВ 249 307,06 грн. та здало їх у визначений договором строк, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №16 та №17 за травень 2023 року та довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат за травень 2023 року.

Факт оплати виконаних робіт підтверджується платіжним дорученням №07/06/2023 від 22.06.2023. Оплата відбувалася згідно затвердженої сторонами договірної ціни.

Роботи за договором №83 виконані згідно із затвердженим календарним графіком виконання робіт на 2023 рік.

За результатами здійсненої господарської операції за договором №83 позивач склав податкову накладну №9 від 22.06.2023 та подав її для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

09.05.2023 між позивачем та Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський центр нефрології та діалізу» було укладено договір підряду №188 (далі договір №188), предметом якого є капітальний ремонт приміщень підвалу КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» №26 по вул. П. Запорожця.

На виконання вищевказаного договору №188, ТОВ «Абсолют-Клімат» провело будівельні роботи та здало їх у визначений договором строк, що підтверджується наступними документами: актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за червень 2023 року та довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат за червень 2023 року на суму 2 113 561,42 грн у тому числі ПДВ 352 260,24 грн; актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за червень 2023 року та довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат за червень 2023 року на суму 2 250 507,74 грн у тому числі ПДВ 375 084,62 грн; актом приймання виконаних будівельних робіт №3 за червень 2023 року та довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат за червень 2023 року на суму 174 810,89 грн у тому числі ПДВ 29 135,15 грн; актом приймання виконаних будівельних робіт №4 за червень 2023 року та довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат за червень 2023 року на суму 127 886,60 грн у тому числі ПДВ 21 314,43 грн;

Факт оплати виконаних робіт підтверджується платіжними дорученнями №613 та №614 від 27.26.2023, №625 та №626 від 29.06.2023.

За результатами здійснених господарських операцій за договором №188 позивач склав податкові накладні №17, №18 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023 та подав їх для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також 10.05.2023 між позивачем та Комунальним некомерційним підприємством «Київський міський центр нефрології та діалізу» було укладено договір підряду №189 (далі договір №189), предметом якого є капітальний ремонт індивідуальних теплових блоків А, Б, В з встановленням комерційних приладів обліку терапевтичного корпусу КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» №26 по вул. П. Запорожця.

На виконання вищевказаного договору №189, ТОВ «Абсолют-Клімат» провело будівельні роботи та здало їх у визначений договором строк, що підтверджується наступними документами: актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за травень 2023 року, актом №1/1 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт за травень 2023 року та довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат за травень 2023 року на суму 4 375 743,31 грн у тому числі ПДВ 729 290,55 грн.

Факт оплати виконаних робіт підтверджується платіжним дорученням №611 від 27.26.2023.

За результатами здійсненої господарської операції за договором №189 позивач склав податкову накладну №19 та подав її для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

28.06.2023 та 03.07.2023 позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації зазначених податкових накладних №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023. Підставою для зупинення було визначено відповідність платника пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення.

Позивач подав письмові пояснення до ГУ ДПС у м. Києві №686, №687, №688, №689, №690, №691 від 05.10.2023, в яких позивачем наголошено, що господарські операції, які стали підставою для складання податкових накладних, є реальними, підтверджені належними первинними документами та фактично виконаними роботами, а рішення контролюючого органу про їх блокування та відмову у реєстрації є необґрунтованими.

Позивач зазначає, що підприємство має всі необхідні правові та матеріальні передумови для здійснення діяльності: зареєстроване у ЄДР, є платником ПДВ з 2008 року, має чинну ліцензію на виконання будівельних робіт IV та V категорії складності, власні складські приміщення та транспортні засоби, підтверджені договорами оренди, формою 20-ОПП та актами введення в експлуатацію.

У поясненнях позивач посилається на укладені з КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» договори підряду №83 від 17.02.2023, №188 від 09.05.2023 та №189 від 10.05.2023. На виконання цих договорів були проведені будівельні роботи, підтверджені актами приймання виконаних робіт, довідками про їх вартість, кошторисами та календарними графіками. Замовник здійснив оплату за виконані роботи, що підтверджується платіжними дорученнями.

Позивач також надав документи, що підтверджують походження використаних матеріалів: договори поставки з ТОВ «Компанія СТВ Груп» та ТОВ «Інтер-Норм», видаткові накладні, рахунки-фактури та платіжні доручення, які підтверджують оплату постачальникам.

Комісією ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення від 12.10.2023 за №9699889/35837877, №9699888/35837877, №9699887/35837877 та від 13.10.2023 за №9715435/35837877, №9715437/35837877, №9715436/35837877 якими відмовлено у реєстрації податкових накладних №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023 з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У розділі «додаткова інформація» зазначено: первинні документи щодо придбання/постачання товарів/послуг.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями 16.10.2023 та 18.10.2023 позивач подав скарги №694, №695, №696, №697, №698, №699 до ДПС України, в яких повторно виклав свої пояснення та додав підтверджуючі документи, що підтверджують реальність господарських операцій та правомірність складання податкових накладних.

Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних ДПС України було ухвалено рішення від 24.10.2023 №75237/35837877/2, №75238/35837877/2, №75245/35837877/2 та від 27.10.2023 75871/35837877/2, №75873/35837877/2, №75797/35837877/2 якими скарги позивача залишено без задоволення, а рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних без змін.

Не погоджуючись з рішенням про відмову в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами першим-третім пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом п`ятим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців дев`ятого та десятого пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац п`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 17 Порядку №1246).

Водночас положеннями пункту 201.16 статті 201 ПК України регламентовано, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзац другий пункту 25 Порядку №1165).

Як встановив суд, підставою для зупинення реєстрації спірних податкових накладних у квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН зазначено те, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК ЄРПН зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток 1 до Порядку №1165), передбачає, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Для вирішення спору судом враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 у подібних правовідносинах, відповідно до яких при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій з огляду на правове регулювання характеру цих відносин мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Так, у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.

При цьому, в оскаржуваних рішеннях контролюючий орган не вказав, на підставі чого було прийнято таке рішення, в рядку «Додаткова інформація» зазначено «Первинні документи щодо придбання/постачання товарів/послуг», що не окреслює суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Натомість контролюючим органом в якості підстави відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку зазначено: ненадання платником податку копій первинних документів щодо придбання/постачання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, актів приймання-передачі товарів, накладних та розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, документів стосовно підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Отже, оспорювані рішення не містять обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податку відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.

Водночас надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Тобто, у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної відсутня інформація, які саме документи необхідно було надати позивачем до контролюючого органу для реєстрації податкових накладних, що фактично ставить платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування існуючих на думку відповідача ризиків.

Попри це, позивач намагався виконати вимоги щодо подання документів.

Як встановлено судом, податкові накладні №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023 були складені позивачем у зв`язку з виконанням договірних зобов`язань за трьома договорами підряду укладеними з КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу», а саме: №83 від 17.02.2023, №188 від 09.05.2023 та №189 від 10.05.2023.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем до контролюючого органу були подані письмові пояснення та копії документів, серед яких: договори підряду, договірні ціни, кошториси, календарні графіки виконання робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, інвентаризаційні описи матеріалів, платіжні доручення, рахунки-фактури, видаткові накладні, а також документи, що підтверджують походження матеріалів від постачальників ТОВ «Компанія СТВ Груп» та ТОВ «Інтер-Норм».

Позивачем було зазначено, що підприємство має чинну ліцензію №31-Л від 25.08.2016 на виконання будівельних робіт IV та V категорії складності, власні складські приміщення та транспортні засоби, що використовуються для доставки матеріалів, а також затверджений штатний розпис із введеними посадами головного інженера, адміністратора та електромонтера.

Оплата за виконані роботи була здійснена замовником, що підтверджується платіжними дорученнями. Податкові накладні були складені та подані для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, проте їх реєстрація була зупинена, про що свідчать квитанції із зазначенням підстави відповідність платника пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем були надані всі необхідні документи, які підтверджують реальність господарських операцій та правомірність складання податкових накладних, а також виконання договірних зобов`язань за договорами підряду №83 від 17.02.2023, №188 від 09.05.2023 та №189 від 10.05.2023.

Судом враховується, що контролюючий орган не конкретизував, які саме документи визнано ненаданими або недостатніми. Крім того відповідачем не надано оцінку вказаним доводам платника податків.

Суд підкреслює, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18.

Таким чином, у Головного управління ДПС у м. Києві були відсутні підстави для зупинення реєстрації податкової накладної позивача.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».

Згідно з пунктом 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку №520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;

інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Тобто, зміст переліку документів, встановлений пунктом 5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

За таких обставин, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а й навести їх конкретний перелік, оскільки в пункті 5 Порядку №520 наведений не вичерпний («може подати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку не може бути застосована.

Водночас зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкової накладної.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).

Пунктом 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку №520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (пункт 10 Порядку №520).

При цьому, у розрізі положень пунктів 11, 12 Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Як встановлено судом, підставою для прийняття спірних рішень комісії контролюючого органу щодо відмови у реєстрації податкових накладних №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023 слугував висновок про ненадання платником податку копій первинних документів.

При цьому, зі змісту оскаржуваних рішень убачається, що вони не містять конкретизації, які саме з переліку документів, поданих позивачем, визнані відсутніми або неналежними. У рішеннях зазначено лише загальне формулювання про «надання документів, складених із порушенням законодавства», без наведення конкретних прикладів чи обґрунтування, які саме документи не відповідають вимогам.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючий орган обмежився загальним посиланням на ненадання або неналежність первинних документів, не зазначивши, які саме документи не були подані позивачем чи які порушення у них вбачаються, що позбавляє рішення належної визначеності та зрозумілості для платника податку.

Пунктом 26 Порядку №1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 29 Порядку №1165 до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, Київській області та Офісу великих платників податків ДПС.

До складу комісії центрального рівня входять посадові особи ДПС.

Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку №1165).

Абзацами п`ятим та шостим пункту 40 Порядку №1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци восьмий та дев`ятий пункту 40 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 46 Порядку №1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Пунктом 45 Порядку №1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні не зазначено причин неврахування наданих позивачем пояснень, в яких повідомлено про операції, на підставі яких сформовано податкову накладну та неврахування наданих позивачем копій необхідних первинних документів (у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), що беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарської операції за вищевказаною податковою накладною.

Суд відхиляє доводи відповідачів, наведені у відзивах на позов про те, що позивачем не надано документів, які б надали можливість встановити реальність здійснення господарської операції, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Надаючи оцінку наведеному, суд зауважує, що платник податку на стадії реєстрації податкової накладної не повинен доводити реальність господарської операції, а висловлені ГУ ДПС у м. Києві зауваження стосуються договірних відносин сторін.

Суд вважає, що змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Вказана позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, від 16.09.2022 у справі №380/7736/21, від 19.07.2023 у справі №420/7850/22.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25.11.2022 у справі №320/3483/21, 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.

Суд враховує, що індивідуальний акт, виданий суб`єктом владних повноважень є документом, прийнятим з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість оскаржувані рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийнятих рішень про відмову у реєстрації податкових накладних за умови ненаведення комісією доказів того, що подані позивачем пояснення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність таких рішень.

Окрім цього, при вирішенні спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

У ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є: право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом; виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії комісії Головного управління ДПС у м. Києві з прийняття спірних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем пояснень, свідчать про порушення Головним управлінням ДПС у м. Києві як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати надалі свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірних рішень, а відтак, не довели правомірності останніх.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом - КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу», а також наявність договорів підряду, договірних цін, кошторисів, календарних графіків, актів приймання виконаних робіт, довідок про їх вартість, платіжних доручень, інвентаризаційних описів, рахунків-фактур, видаткових накладних та інших первинних документів, що свідчать про реальність фінансово-господарських відносин, Головне управління ДПС у м. Києві не мало правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023.

Суд бере до уваги, що позивачем було надано повний пакет документів, які підтверджують здійснення господарської діяльності відповідно до його основних видів діяльності, а також належне виконання договірних зобов`язань. За таких умов рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних є необґрунтованими, оскільки не враховують специфіку діяльності позивача та надані ним докази.

У зв`язку з цим, суд вважає, що позовні вимоги стосовно визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації) від 12.10.2023 за №9699889/35837877, №9699888/35837877, №9699887/35837877 та від 13.10.2023 за №9715435/35837877, №9715437/35837877, №9715436/35837877 підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №9 від 22.06.2023, №17, №18 та №19 від 27.06.2023, №20 та №21 від 29.06.2023 датою їх надходження на реєстрацію, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246, у редакції чинній станом на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до ЄРПН вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Беручи до уваги наведене, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 16 104,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 02.11.2023 №1259, наявною у матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати у сумі 16 104,00 грн щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, протиправні рішення якого призвели до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.10.2023 за №9699889/35837877.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №9 від 22.06.2023 датою її надходження на реєстрацію.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.10.2023 за №9699888/35837877.

5. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №17 від 27.06.2023 датою її надходження на реєстрацію.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.10.2023 за №9699887/35837877.

7. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №18 від 27.06.2023 датою її надходження на реєстрацію.

8. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.10.2023 за №9715435/35837877.

9. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №21 від 29.06.2023 датою її надходження на реєстрацію.

10. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.10.2023 року за №9715437/35837877.

11. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №19 від 27.06.2023 року датою її надходження на реєстрацію.

12. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.10.2023 за №9715436/35837877.

13. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» №20 від 29.06.2023 датою її надходження на реєстрацію

14. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві як відокремленого підрозділу ДПС (ідентифікаційний код ВП 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Абсолют-Клімат» (ідентифікаційний код 35837877) судовий збір у розмірі 16 104,00 грн (шістнадцять тисяч сто чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.