Справа № 160/36125/25
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2026-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу,-
Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що як зазначено в Наказі від 05.12.2025 підставою для здійснення позапланової перевірки ДП «СхідГЗК» є підпункт 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України. Також у відзиві на позов Відповідач підтверджує, що правовою підставою для проведення позапланової перевірки ДП «СхідГЗК» визначено підпункт 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України. Тобто, вказана норма Податкового кодексу говорить, що право на позапланову перевірку у податкового органу з підстав передбачених підпункт 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України виникає, за настання одночасно двох умов, а саме: перша умова наявність податкової інформацію, що свідчить про порушення платником податків (в даному випадку ДП «СхідГЗК») законодавства друга умова якщо платник податків (в даному випадку ДП «СхідГЗК») не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Лише за наявності вказаних двох умов у податкового органу виникає право на позапланову перевірку ДП «СхідГЗК». Відповідач зазначає про «відсутність реального джерела походження товару по взаємовідносинам з даними контрагентами». Але «відсутність реального джерела походження товару по взаємовідносинам з даними контрагентами» може свідчити лише про можливі «порушення податкового законодавства» лише з боку контрагентів, а не з боку ДП «СхідГЗК». Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження наявності податкову інформацію про порушення податкового законодавства з боку ДП «СхідГЗК» або з боку зазначених контрагентів. Отже вважаємо, що Відповідачем не доведено обставину щодо наявності податкової інформації про буд-які порушення податкового законодавства у господарських операціях між ДП «СхідГЗК» та вищенаведених контрагентах. Відсутність податкової інформації про порушення податкового законодавства унеможливлює проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених підпунктом 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України. Щодо другої умови не надання пояснення на запит контролюючого органу. Так, податковим органом у відповідності до пункту 73.3. статті 73 ПК України направлялися запити на ДП «СхідГЗК». На вказані запити ДП «СхідГЗК» у порядку та строки, передбачених підпунктом 73.3.3. пункту 73.3. статті 73 ПК України надало до податкового органу відповідні пояснення та документи. Відповідач не заперечує факт отримання пояснень ДП «СхідГЗК» на кожний запит податкового органу. Крім того Відповідач не надав жодного доказу щодо спростування факту надання письмових пояснень з боку ДП «СхідГЗК» на кожний запит податкового органу. Тобто, надання пояснень та їх документальні підтвердження на письмовий запит податкового органу унеможливлює проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених підпунктом 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України. Отже, з наведеного вище вбачається, що Відповідачем не підтвердженні умови, які дають підстави для проведення позапланової перевірки ДП «СхідГЗК» у відповідності до підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що наказ Східного МУ ДПС від 05.12.2025 за №285-п було реалізовано його застосуванням, так як на підставі даного наказу було проведено перевірку платника податків та складено акт від 13.02.2026 року №98/32-00-07-13/14309787. З урахуванням зазначеного, відповідач наголошує на тому, що оскарження наказу на проведення перевірки не є належним способом захисту платника податків, з урахуванням чого вимоги позивача про визнання протиправним і скасування наказу від 05.12.2025 за №285-п на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою суду від 27.04.2026 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Основний вид діяльності: 07.21 Добування уранових і торієвих руд.
Також судом встановлено, що листом від 05.01.2026 №93/6/32-00-07-06 (вх.№98 від 08.01.2026) Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків повідомлено ДП "СХІДГЗК" про те, що з 05.01.2026 розпочато проведення документальної позапланової невиїзної перевірки по фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками згідно переліку наведеному у Додатку до наказу (додається) та правомірності їх відображення в податковій звітності з ПДВ та податку на прибуток підприємств в періоді здійснення таких операцій та/або в наступних податкових періодах (з урахуванням статті 102 ПК). У зв`язку з чим, на підставі пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, п.85.2 ст.85 ПК України, п.85.4, 85.8 ст.85 ПК України просило надати до перевірки зазначену у листі інформацію чи належним чином завірені копії документів по контрагентам постачальникам згідно переліку.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем наказу про призначення перевірки, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України (далі - ПК України).
Згідно змісту ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України. (п. 75.1 ст. 75 ПК України)
За приписами п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
За змістом п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
У відповідності до норм п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Як вбачається з матеріалів справи, копію наказу від 05.12.2025 №285-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки отримано позивачем 09.12.2025, що підтверджується відміткою на повідомленні від 05.12.2025 №167/32-00-07-06-13.
Як зазначено вище, нормами п. 42.2 ст. 42 ПК України вручення особисто представнику податків наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є належним чином вручення повідомлення про проведення перевірки.
Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.
При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.
Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Щодо посилання представника позивача на не зазначення у спірному наказі підстави для проведення документальної позапланової перевірки відповідно до підпункту пункту 78.1 статті 78 ПК України, слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України спірний наказ відповідає.
Зокрема, у спірному наказі вказані підстави для проведення перевірки, визначені Податковим Кодексом, а саме він містить посилання на підпункти 78.1.1, пункту 78.1 статті 78 ПК України, який визначає, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких умов : отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту
За наслідками отримання та опрацювання податкової інформації, а саме: даних Єдиного реєстру податкових накладних, даних звітності постачальників товарів (робіт, послуг) встановлено документально оформлено непідтверджені, проведені з порушенням законодавства, господарські операції з придбання товару (послуг), у контрагентів: ТОВ «ГЕОМЕМБРАНА» за серпень 2019 року; ТОВ «АРМАЛІТ» за липень 2019 року; ТОВ «ПОЛІ-ЕКВА» за грудень 2019 року; ТОВ «ДНІПРОНЕФТЬ» за грудень 2019 року, жовтень 2020 року, січень, березень, серпень, вересень 2021 року; ТОВ «ЛІДЕР-АГРО КР» за березень 2021 року; ТОВ «РЕЙЗ-ПРОФІТ» за вересень, жовтень, листопад 2021 року.
В ході аналізу податкової звітності та даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що по взаємовідносинам з даними контрагентами відсутнє реальне (законне) джерело походження ідентифікованого товару, а відтак неможливий його рух за ланцюгом постачання у всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій між ДП «СХІДГЗК» з усіма вищезазначеними контрагентами постачальниками, що призвело до декларування позивачем недостовірних даних в податкових деклараціях з ПДВ, у зв`язку з чим було встановлено завищення податкового кредиту та заниження суми ПДВ що підлягає сплаті, а також недостовірність даних декларацій з податку на прибуток.
Аналізуючи спірний наказ, суд приходить до висновку, що контролюючим органом вірно визначені підстави проведення перевірки згідно підпункту 78.1.2, 78.1.15 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Отже, посилання представника позивача на не зазначення у спірному наказі підстав проведення документальної позапланової перевірки є необґрунтованими, оскільки такий наказ містить підставу проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
При цьому, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (статті 55 Конституції України).
Право на судовий захист відображене і у частині 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас, в зазначеній постанові судова палата сформувала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Пунктом 19 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22.04.2008 №9-рп/2008 у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.
У постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 (справа №21-425а14) та дійшла висновку, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Відповідно, оскільки позивачем оскаржується правомірність прийняття наказу про проведення перевірки, тобто фактично ставиться під сумнів дії відповідача при призначенні перевірки, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки належним способом захисту порушених прав позивача є оскарження ним рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, вимоги про що у межах розгляду даної справи заявлені не були.
Більше того, у контексті згаданого вище питання реалізації оскаржуваного наказу, суд звертає увагу, що як було зазначено відповідачем, що не спростував позивач, на підставі наказу від 05 грудня 2025 року №285-п, посадовими особами Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт перевірки від 13.02.2026 року №98/32-00-07-13/14309787.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова