Справа № 320/38298/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/38298/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Енерджі» про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у місті Києві (надалі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Енерджі» (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Енерджі» податковий борг у сумі 20 658 490,18 грн.

В якості підстави позову зазначено про несплату в добровільному порядку суми податкового боргу, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/38298/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження суддею Парненко В.С. одноособово.

Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 02.10.2024 року об 11:00 год. в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 4-й поверх).

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє, вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

У позивача наявний електронний кабінет в системі «Електронний суд» та копія ухвали від 28.08.2024 року отримана ним в електронній формі в системі «Електронний суд».

У зв`язку з відсутністю у відповідача електронного кабінету в системі «Електронний суд» копія ухвали від 28.08.2024 року з повісткою про виклик були направлені засобами поштового зв`язку на його адресу, проте до суду повернувся конверт у зв`язку з невдалою спробою вручення.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 року у справі № 820/1400/17 зазначив, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічну позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31.03.2021 року у справі № 640/2371/20 та постанові від 29.04.2021 року у справі № 826/12038/17.

У зв`язку з неявкою представника відповідача у судове засідання призначене на 02.10.2024 року об 11:00 год. розгляд справи відкладено на 23.10.2024 року о 10:45 год.

23.10.2024 року представником позивача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтоване тим, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №320/37652/24 про визнання протиправними та скасування рішень, що становлять предмет стягнення у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 року зупинено провадження у справі №320/38298/24 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №320/37652/24.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2026 року поновлено провадження у справі №320/38298/24 та ухвалено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження суддею Парненко В.С. одноособово.

Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 22.04.2026 року о 13:30 год. в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 4-й поверх).

22.04.2026 року від представника Головного управління ДПС у м. Києві надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження у справі. Також зазначено, що питання про здійснення розгляду справи по суті у порядку письмового провадження залишає на розсуд суду.

У судове засідання призначене на 22.04.2026 року о 13:30 год. представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2026 року закрито підготовче провадження у справі №320/38298/24 та ухвалено здійснювати подальший розгляд справи по суті у порядку письмового провадження.

Відповідачем, на виконання статті 162 КАС України, не було надіслано до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не було повідомлено про поважність причин ненадання відзиву.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач є платником податків та перебуває на обліку в органах ДПС, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з відомостями інформаційно-комунікаційної системи Державної податкової служби «Податковий блок», на момент звернення до суду, відповідач має заборгованість перед бюджетом у сумі 20 658 490,18 гривень з податку на додану вартість, податку на прибуток, адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування.

Вказана заборгованість виникла на підставі:

податкового повідомлення-рішення форми «Н» від 09.02.2024 року № 2 на загальну суму 38 680,99 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 09.02.2024 року № 2 на загальну суму 8 639 925,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «ПН» від 09.02.2024 року № 2 на загальну суму 1 586 267,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «Ш» від 09.02.2024 року № 2 на загальну суму 910,80 гривень;

розрахунку пені до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 09.02.2024 року № 2;

податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 09.02.2024 року № 2 на загальну суму 7 563 124,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 06.02.2024 року № на загальну суму 440 000,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 09.02.2024 року № 2 на загальну суму 2040,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 30.04.2024 року № 34956/0902 на загальну суму 1020,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 30.04.2024 року № 34955/0902 на загальну суму 1 000 000,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «С» від 06.02.2024 року № на загальну суму 500 000,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «С» від 30.04.2024 року № 34954/0902 на загальну суму 250 000,00 гривень;

податкового повідомлення-рішення форми «С» від 04.01.2024 року № на загальну суму 116 709,58 гривень;

розрахунку до податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 09.02.2024 року № 2 пені у розмірі 149 811,91 гривень.

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені позивачем засобами поштового зв`язку відповідачу рекомендованим листом, проте листи було повернуто у зв`язку із закінчення терміну зберігання.

Зважаючи на несплату боргу, позивачем було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 14.02.2024 року № 0-2615, яка була направлена відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, проте лист було повернуто у зв`язку із закінчення терміну зберігання.

Враховуючи несплату відповідачем податкового боргу та з метою його стягнення позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позивних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (статті 67 Конституції України).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпункту 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пункту 36.1. статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.5. статті 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, вважається податковим боргом.

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Суд вказує, що враховуючи порядок узгодження податкових зобов`язань, які визначені контролюючим органом, у межах цієї справи не може бути надано оцінку правомірності прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень, яким визначено грошове зобов`язання, оскільки така оцінка рішень контролюючого органу може бути надана лише під час безпосереднього оскарження рішень в адміністративному чи судовому порядку.

Судом встановлено, що податковий борг заявлений у даній справі позивачем до стягнення виник у тому числі на підставі рішень контролюючого органу, які були предметом спору у справі №320/37652/24.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 року у справі №320/37652/24 адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.02.2024 №2, № 2, № 2 та № 2.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 року у справі №320/37652/24 рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2025 року - скасовано, прийнято нове, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ЕНЕРДЖІ» - відмовлено повністю.

Ухвалами Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 09.03.2026 та від 02.04.2026 року касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ЕНЕРДЖІ» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2026 у справі №320/37652/24 повернуто.

За таких обставин, встановлені зазначеним судовим рішенням обставини, зокрема, щодо правомірності визначення контролюючим органом грошових зобов`язань, є преюдиційними у розумінні статті 78 КАС України та не підлягають повторному доказуванню при розгляді цієї справи.

Суд враховує, що обов`язковість таких висновків зумовлена принципом правової визначеності та стабільності судових рішень, який є складовою верховенства права, а тому повторна оцінка правомірності податкових повідомлень-рішень, що вже були предметом судового розгляду та отримали остаточну правову оцінку, виходила б за межі предмета доказування у даній справі.

Відтак, правові наслідки, встановлені судовим рішенням у справі №320/37652/24, є обов`язковими для врахування судом при вирішенні цього спору та безпосередньо впливають на висновок про узгодженість відповідних грошових зобов`язань і, як наслідок, наявність податкового боргу, що підлягає стягненню.

Відповідно до пункту 58.2. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 58.3. статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За пунктом 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом встановлено, що у відповідності до статті 59 ПК України контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Враховуючи відсутність доказів оскарження інших податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку, визначена сума грошового зобов`язання заявлена до стягнення у позовній заяві є узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До суду не надано доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення, або спростовували наявність податкового боргу, або свідчили про неузгодження грошових зобов`язань, якими вони визначені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість стягнення податкового боргу з рахунків платника податків у банку, обслуговуючого такого платника податків.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Енерджі» (вул. Зарічна, буд. 1Б, кв. 236, м. Київ, ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма Енерджі» податковий борг у сумі 20 658 490,18 грн.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.