Справа № 440/15626/25
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2026-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. ПолтаваСправа № 440/15626/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Георгієвої К.Н.,

представника позивача Плохути О.В.,

представника відповідача Прокопчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" (надалі позивач, ТОВ "Сіб-Агро") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №2 від 29.10.2025 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 1395401,25 грн., в тому числі, за податковим зобов`язанням - 1116321,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 279080,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №2 від 29.10.2025 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки господарські операції між ТОВ "Сіб-Агро" та його контрагентами ПП «Зоря`Р, ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ФГ «МІРТАЛ-АГРО» носили реальний характер та підтверджені належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку, податковими накладними, розрахунковими документами. Вказує, що невиконання контрагентами своїх обов`язків перед бюджетом не може бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки господарські операції з вказаними контрагентами фактично відбулися, тобто носили реальний характер, у зв`язку з чим вважає, що позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в загальному розмірі 1116321 грн., в тому числі: за березень 2021 року - 128286 грн., за травень 2021 року - 453784 грн., за червень 2021 року - 534251 грн. на підставі податкових накладних, оформлених ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ФГ «МІРТАЛ-АГРО» , та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року (суддя Канигіна Т.С.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/15626/25.

12 грудня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /том 1 а.с. 138-141/, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на висновки документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Сіб-Агро", оформленої актом від 26.09.2025 №13956. Зазначає, що в ході проведення перевірки досліджено декларування ТОВ Сіб-Агро" взаємовідносин з наступними постачальниками: ПП «ЗОРЯ`Р у березні 2021 року на загальну суму ПДВ 128286 грн.; ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» у травні-червні 2021 року на загальну суму ПДВ 843718 грн.; ФГ «МІРТАЛ АГРО» у червні 2021 року на суму загальну суму ПДВ 144316 грн. та контролюючий орган дійшов висновку, що господарські операції позивача з ПП «Зоря`Р, ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ФГ «МІРТАЛ-АГРО» носили безтоварний характер, перевезення товарів не підтверджено, контрагенти не мають належних ресурсів для здійснення відповідних господарських операцій, а ПП «ЗОРЯ`Р та ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД» є учасниками кримінального провадження.

16 грудня 2025 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив /том 1 а.с. 143-152/, у якій зазначено, що транспортування товарів підтверджено товарно-транспортними накладними, товари оплачені позивачем та використані у власній господарській діяльності ТОВ Сіб-Агро".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року адміністративну справу №440/15626/25 прийнято до провадження судді Сич С.С. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалами суду від 11 лютого 2026 року витребувано докази від сторін та встановлено строк для надання витребовуваних документів до суду до 23 лютого 2026 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі №440/15626/25 на тридцять календарних днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року встановлено наступний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: дослідження письмових доказів; закрито підготовче провадження та призначено справу №440/15626/25 до судового розгляду по суті на 14:00 15 квітня 2026 року.

Представник позивача у судовому засіданні 15 квітня 2026 року підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 15 квітня 2026 року проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.

Згідно з частиною 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

На підставі наведених вище норм права у судовому засіданні 15 квітня 2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та у зв`язку зі складністю справи відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення: 10:00 27 квітня 2026 року.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" (ідентифікаційний код 32257135) зареєстроване як юридична особа 16.12.2002, основним видом економічної діяльності позивача є 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, позивач має право на здійснення такого виду економічної діяльності як 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Сіб-Агро" /том 2 а.с. 129-132/.

У термін з 15.09.2025 по 19.09.2025 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.09.2025 №3083-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СІБ-АГРО», відповідно до підпункту 19-1. 1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75. підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СІБ-АГРО» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами - постачальниками ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» за травень, червень 2021 року, ФГ «МІРТАЛ АГРО» за червень 2021 року, ПП ЗОРЯ`Р за лютий 2021 року (включено в декларацію за березень 2021), за результатами якої складено акт від 26.09.2025 №13956/16-31-07-02-01/32257135 /том 1 а.с. 100-126/.

В акті перевірки від 26.09.2025 №13956/16-31-07-02-01/32257135 зафіксовано порушення ТОВ «Сіб-Агро» п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.1, п. 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 1116321 грн., в тому числі: березень 2021 року на суму ПДВ 128286 грн., травень 2021 року на суму ПДВ 453784 грн., червень 2021 року на суму ПДВ 534251 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки ТОВ «Сіб-Агро» подало до ГУ ДПС у Полтавській області заперечення на акт перевірки №34 від 08.10.2025 /том 1 а.с. 21-28/, за результатами розгляду яких листом ГУ ДПС у Полтавській області від 22.10.2025 №33456/6-16-31-07-02-06 висновки акта перевірки від 26.09.2025 №13956/16-31-07-02-01/32257135 залишено без змін, а заперечення - без задоволення /том 1 а.с. 29-34/.

29.10.2025 на підставі акту перевірки від 26.09.2025 №13956/16-31-07-02-01/32257135 ГУ ДПС у Полтавській області винесло податкове повідомлення-рішення №2, яким ТОВ «Сіб-Агро» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 1395401,25 грн., у тому числі: за податковими та /або іншими зобов`язаннями на суму 1116321 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 279050,25 грн. /том 1 а.с. 18-20/.

Вказане податкове повідомлення-рішення вмотивовано тим, що перевіркою ТОВ «СІБ-АГРО» встановлено заниження суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 1116321 грн., у тому числі, по періодах: березень 2021 року на загальну суму ПДВ 128286 грн.; травень 2021 року на загальну суму ПДВ 453784 грн.; червень 2021 року на загальну суму ПДВ 534251 грн. Перевіркою встановлено факти, які в своїй сукупності свідчать про нереальність задекларованих ТОВ «СІБ-АГРО» операцій з надбання товарів у контрагентів-постачальників ПП «ЗОРЯ`Р (), ТОВ «ЮНІКС 'ГРЕЙДЕРУП» (код ЕДРПОУ 42826895), ФГ «МІРТАЛ АГРО» (), зокрема:

- транспортні засоби за автомобільними перевізниками ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП», ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД», ТОВ "ТРАК-ЛОГІСТІК" не зареєстровані, підприємства не забезпечені матеріальними та трудовими ресурсами, не мали технологічних можливостей для здійснення фінансово-господарської діяльності та надання послуг перевезення вантажів. А відтак, не підтверджується факт транспортування товарів при реалізації їх на адресу ТОВ «СІБ-АГРО»;

- не встановлено джерела походження товарів (сої, пшениці, макухи соєвої), оскільки прослідковується обрив по ланцюгах постачання;

- наявність рішення контролюючого органу щодо відповідності критеріям ризиковості постачальника ФГ «МІРТАЛ-АГРО» та інших СГД, задіяних в ланцюгах руху сум ПДВ.

Розрахунок сум податкових зобов`язань та штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення наявний у матеріалах справи /том 1 а.с. 20/.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 29.10.2025 №2 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню ГУ ДПС у Полтавській області від 29.10.2025 №2, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п. 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п.п. 14.1.156-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.

Згідно з п.п.14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до приписів 1 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з приписами частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Водночас, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит/податкові зобов`язання та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі №440/3111/19.

Як слідує з матеріалів справи, 14.05.2021 між позивачем (покупець) та ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» (постачальник) укладено договір поставки №206БМ-СА /том 1 а.с. 35-40/, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар. Найменування, ціна та кількість товару, який поставляється відповідно до умов даного договору, вказуються у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною даного договору. Якість товару, що постачається за цим договором, повинна відповідати ДСТУ, ГОСТ або нормативним документам, які регулюють якість даного товару на території України. Якість товару повинна підтверджуватися сертифікатом якості виробника. Товар Макуха соєва по цьому договору має відповідати ГОСТ 27149-95 «Жмых соевый кормовой. Технические условия» на показникам якості, що зазначені у п. 2.2 цього договору.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору поставка товару здійснюється партіями, кур`єрськими службами доставки або автотранспортом протягом всього строку дії даного договору, в узгоджені сторонами строки. Базисом поставки товару відповідно до умов цього договору є СРТ (Інкотермс 2020). При цьому сторони погодили, що місцем поставки (місцем передачі товару перевізнику та місцем переходу ризиків) є Україна, Київська область, Переяславський район, с. Улянівка, вул. Середня, 26. Місцем призначення товару (місцем переходу права власності на товар) є склад ТОВ «Божківський комбікормовий завод», Полтавська область, с. Божкове, вул. Заводська, 7 або вказаної ним особи. Право власності на товар переходить до покупця в місці поставки товару, в момент завантаження товару на транспортний засіб, що підтверджується датою видаткової накладної, складеної постачальником.

Постачальник зобов`язаний надати покупцю оригінали наступних документів на товар: рахунок-фактура; видаткова накладна на партію товару; ТТН (оформлена належним чином); сертифікат якості виробника (копія оригіналу, завірена печаткою та підписом постачальника).

Зобов`язання постачальника передати товар покупцю вважається виконаним в момент передачі товару у відповідності з базисом поставки.

За умовами пунктів 4.2, 4.3, 4.4 договору розрахунок покупцем за поставлену партію товару здійснюється у національній валюті України в безготівковому вигляді шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом 7 (семи) банківських днів з дня прийняття товару. Днем прийняття товару є дата фактичного прийняття товару покупцем, що фіксується шляхом підписання ним видаткової накладної на товар.

За домовленістю сторін можлива 100% передплата за кожну погоджену сторонами партію товару відповідно до реквізитів постачальника , зазначених у рахунку-фактурі або у розділі 14 цього договору. Товар повинен бути відвантажений постачальником протягом 5 банківських днів за умови отримання попередньої оплати або в узгоджені з покупцем терміни.

Загальну сума договору розраховується шляхом складання загальних сум вартості окремих партій товару, що вказані у видаткових накладних на товар.

Відповідно до пункту 12.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2021, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за договором до моменту їх повного виконання.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» зареєстроване як юридична особа 18.02.2019, станом на 19.02.2021 мало основний вид економічної діяльності 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, одним із видів економічної діяльності ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля /том 2 а.с. 136-137/.

Виконуючи умови договору, ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» виписало Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" податкові накладні на макуху соєву, що були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: №16 від 29.05.2021 /том 2 а.с. 86-88/, №11 від 22.05.2021 /том 2 а.с. 83-85/, №12 від 24.05.2021 /том 2 а.с. 89-91/, №10 від 21.05.2021 /том 2 а.с. 92-94/, №14 від 26.05.2021 /том 2 а.с. 95-97/, № 2 від 02.06.2021 /том 2 а.с. 98-100/, №1 від 02.06.2021 /том 2 а.с. 104-106/, №6 від 05.06.2021 /том 2 а.с. 101-103/, №5 від 04.06.2021 /том 2 а.с. 107-109/.

На підставі вказаних податкових накладних позивачем включені суми ПДВ до складу податкового кредиту, зокрема: за травень 2021 року на суму ПДВ 453784 грн.; за червень 2021 року на суму ПДВ 389935 грн. /том 1 а.с. 179-199/.

На час оформлення вказаних вище податкових накладних ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» було зареєстровано платником податку на додану вартість /том 1 а.с. 111/.

На підтвердження фактичної передачі-приймання товару позивачем надано до суду копії видаткових накладних: №15 від 21.05.2021 /том 1 а.с. 54/, №16 від 22.05.2021 /том 1 а.с. 51/, №17 від 24.05.2021 /том 1 а.с. 48/, № 18 від 26.05.2021 /том 1 а.с. 45/, №20 від 29.05.2021 /том 1 а.с. 42/, №22 від 02.06.2021 /том 1 а.с. 66/, №23 від 02.06.2021 /том 1 а.с. 63/, №26 від 04.06.2021 /том 1 а.с. 60/, № 27 від 05.05.2021 /том 1 а.с. 57/.

Вказані видаткові накладні надавалися позивачем і до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки на сторінці 14 /том 1 а.с. 113/.

Також позивачем надано до суду копії рахунків на оплату, виписаних позивачу ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» на підставі договору №206БМ від 14.05.2021: №21 від 29.05.2021 /том 1 а.с. 41/, №19 від 26.05.2021 /том 1 а.с. 44/, № 18 від 24.05.2021 /том 1 а.с. 47/, №17 від 22.05.2021 /том 1 а.с. 50/, №16 від 21.05.2021 /том 1 а.с. 53/, №28 від 05.06.2021 /том 1 а.с. 56/, № 27 від 04.06.2021 /том 1 а.с. 59/, № 24 від 02.06.2021 /том 1 а.с. 62/, № 23 від 02.06.2021 /том 1 а.с. 65/.

Оплата за товар здійснена позивачем у безготівковій формі платіжними дорученнями, перелік яких наведено на сторінці 14 акту перевірки /том 1 а.с. 113/, та на підтвердження чого позивачем надано до суду виписки з рахунків, відкритих у банківських установах /том 1 а.с. 68-69/.

В акті перевірки зафіксовано, що заборгованість відсутня, взаєморозрахунки закриті.

На підтвердження перевезення товару позивачем надано копії товарно-транспортних накладних: №Ю015 від 21.05.2021 /том 1 а.с. 55/, №Ю016 від 22.05.2021 /том 1 а.с. 52/, №Ю017 від 24.05.2021 /том 1 а.с. 49/, №Ю018 від 26.05.2021 /том 1 а.с. 46/, №Ю020 від 29.05.2021 /том 1 а.с. 43/, №Ю021 від 02.06.2021 /том 1 а.с. 67/, №Ю022 від 02.06.2021 /том 1 а.с. 64/, №Ю025 від 04.06.2021 /том 1 а.с. 61/, № Ю026 від 05.05.2021 /том 1 а.с. 58/, у яких замовником (платником), вантажовідправником зазначено ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», вантажоодержувачем ТОВ "Сіб-Агро", автомобільним перевізником ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП», пункт навантаження Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Улянівка, вул. Підгірна,70, пункт розвантаження Полтавська область, с. Божкове, вул. Заводська, 7.

Згідно даних ДПС України ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» станом на 01.04.2021 мало офіс у м. Полтаві та мало склад у селі Улянівка, Переяслав-Хмельницького району Київської області /том 2 а.с. 40/.

Як супровідні документи на товар у товарно-транспортних накладних вказано сертифікати, копії яких позивачем надано до суду /том 1 а.с. 156-166/.

CPT CARRIAGE PAID TO (... named place of destination) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (... назва місця призначення) Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Відповідно до приписів пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363 (надалі - Правила №363, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних е-ТТН, мають відповідати вимогам Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» та забезпечувати захист інформації відповідно до Законів України «Про захист персональних даних», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах».

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Таким чином, у даному випадку згідно з умовами укладеного договору обов`язок оплати витрати перевезення товару до названого місця призначення (складу ТОВ «Божківський комбікормовий завод», Полтавська область, с. Божкове, вул. Заводська, 7) був покладений на продавця, який мав передати товар перевізнику ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП», призначеному ним самим.

А отже, позивач в силу умов договору не міг брати участь у виборі перевізника, не був замовником (платником) перевезень та не складав товаро-транспортних накладних.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №320/5418/21, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку області №300 від 11.01.2021, щодо відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-ОІЛ Групп» (ЄДРПОУ - 41519918) п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №2547 від 23.04.2021, щодо відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-ОІЛ Групп» (ЄДРПОУ - 41519918) п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Київській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ДК-ОІЛ Групп» (ЄДРПОУ - 41519918) з переліку ризикових платників податку /том 2 а.с. 188-192/.

Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з посиланням на обставини відповідності перевізника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК-ОІЛ Групп» п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Товар макуха соєва був оприбуткований позивачем по власному бухгалтерському обліку, на підтвердження чого до суду надано обороти рахунку 631 за 2021 рік /том 1 а.с. 200/, обороти рахунку 201 за 2021 рік /том 1 а.с. 203-204/.

Всі товарно-транспортні накладні містять відомості та відтиски штампів про зважування та лабораторні дослідження на ТОВ «Божківський комбікормовий завод».

Позивачем надано до суду копію договору підряду №359 на виконання робіт по виготовленню продукції від 28.12.2019 з додатковими угодами /том 1 а.с.205-216/, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ «Божківський комбікормовий завод» (підрядник), за умовами якого підрядник зобов`язується виконати роботи по виготовленню, фасуванню, маркуванню і відпуску (навантаженню): комбікормів, концентратів, білково-вітамінних добавок, зернових культур, соєвого екструдату (далі продукція) за завданням замовника із сировини (компонентів), наданих підрядником і/або замовником, а замовник зобов`язується прийняти виготовлену підрядником продукцію і оплатити роботи по її виготовленню.

На виконання умов цього договору макуха соєва, придбана у ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», передана позивачем підряднику ТОВ «Божківський комбікормовий завод» за актами приймання-передачі сировини на переробку від 05.06.2021, від 29.05.2021, від 26.05.2021, від 24.05.2021, від 22.05.2021, від 21.05.2021, від 04.06.2021, від 02.06.2021 /том 1 а.с. 220- 227/ та актами прийняття-передачі за період з 01.06.2021 по 10.06.2021 /том 1 а.с. 231/, з 21.05.2021 по 31.05.2021 /том 1 а.с. 235/.

На підтвердження виконання умов договору підряду №359 на виконання робіт по виготовленню продукції від 28.12.2019, укладеного з ТОВ «Божківський комбікормовий завод», позивачем також надано до суду копії: акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №02 від 31.05.2021 /том 1 а.с. 241/, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №01 від 10.06.2021 від 31.05.2021 /том 1 а.с. 243/, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №02 від 20.06.2021 /том 1 а.с. 245/, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №18 від 30.06.2021 /том 1 а.с. 247/.

На підтвердження отримання від ТОВ «Божківський комбікормовий завод» виготовлених комбікормів позивачем надано до суду копії актів приймання-передачі за період з 01.06.2021 по 10.06.2021 /том 1 а.с.228/, з 11.06.2021 по 20.06.2021 /том 1 а.с. 229/, з 21.06.2021 по 30.06.2021 /том 1 а.с. 230/, з 21.05.2021 по 31.05.2021 /том 1 а.с. 234/.

Суд зазначає, що згідно наданої до суду відповідачем податкової звітності ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» у травні 2021 року у ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП» працювало 5 осіб, а у червні 2021 року - 6 осіб /том 2 а.с. 69-70/, яких достатньо для здійснення відповідних господарських операцій з продажу позивачу у травні та червні 2021 року товару макухи соєвої.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.02.2021 між позивачем (покупець) та ПП «ЗОРЯ`Р (постачальник) укладено договір поставки №2153ДС /том 1 а.с. 70/, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві сою (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених цим договором. Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, складає 40 тон+/-10%.

Відповідно до пункту 3.1 договору поставка товару здійснюється партіями в узгоджені сторонами терміни. Місцем поставки відповідно до умов договору є DАР (Інкотермс 2020), адреса: Україна, Полтавська область, Полтавський район, с. Божкове, вул. Заводська, 7, склад ТОВ «Божківський комбікормовий завод», склад покупця або іншої особи, вказаної покупцем. При цьому сторони узгодили, що розвантажувальні роботи виконуються за рахунок покупця, а право власності на товар та ризики переходять до покупця в місці поставки, в момент фактичного отримання товару, що підтверджується відміткою про таке отримання на первинних документах постачальника.

Згідно з пунктами 3.6, 3.7, 3.8 договору датою поставки товару вважається дата підписання представником покупця акту приймання-передачі товару чи видаткової накладної постачальника (на розсуд покупця).

Перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється відповідно до базису поставки, в момент фактичної передачі товару. Ризик випадкової загибелі або псування товару переходить до покупця в момент переходу права власності на товар.

Постачальник надає покупцеві наступні документи на товар: рахунок-фактура; накладні.

У випадку відвантаження товару із сертифікованого складу постачальник зобов`язаний надати покупцеві також наступні документи на товар: сертифікат якості, копію висновку на показники безпеки, копію висновку на вміст ГМО.

Зазначені документи передаються постачальником покупцю з рук у руки, в момент переходу права власності на товар, якщо інше не передбачено договором. У будь-якому випадку всі супровідні та бухгалтерські документи на товар повинні бути передані покупцеві не пізніше 5 робочих днів з дати поставки товару. В іншому випадку покупець має право відмовитися від товару.

За умовами пунктів 4.1, 4.2 договору ціна за 1 тонну товару в заліковій вазі відповідно до умов договору визначається складає 19701,00 грн. у тому числі ПДВ 20%.

Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором, визначається сумою вартості окремих партій товару, проданого згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 7.1 договору договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

ПП «ЗОРЯ`Р виписало Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" податкову накладну №11 від 20.02.2021 на сою на загальну суму 769718,08 грн., в тому числі ПДВ 128286,35 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 30.03.2021 /том 2 а.с. 80-82/.

На час оформлення податкової накладної №11 від 20.02.2021 ПП «ЗОРЯ`Р було зареєстровано платником податку на додану вартість /том 1 а.с. 104/.

На підставі вказаної податкової накладної позивачем включено суму ПДВ 128286,35 грн. до складу податкового кредиту березня 2021 року /том 1 а.с. 186-192/.

На підтвердження фактичного отримання сої від ПП «ЗОРЯ`Р позивачем надано до суду копії: видаткової накладної №з-00000011 від 20.02.2021 /том 1 а.с. 72/, товарно-транспортної накладної №564522 від 20.02.2021 /том 1 а.с. 73/, реєстру ТТН №БК6 на прийняте зерно з визначенням якості за середньодобовою пробою за 20 лютого 2021 р. /том 1 а.с. 74/, рахунку-фактури №з-00000011 від 20.02.2021 /том 1 а.с. 71/, виписок банківських установ по рахунку позивача /том 1 а.с. 75-76/.

Видаткова накладна №з-00000011 від 20.02.2021 оформлена відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність", тобто є первинним документам бухгалтерського обліку у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність", що підтверджує факт передачі-прийняття товару від постачальника одержувачу.

Поставка товару, здійснювана на умовах DАР (повна назва - Delivered at Place або «Поставка у місце призначення») означає, що продавець виконав свої договірні зобов`язанням з поставки, тобто поставка відбулася, коли він передав у розпорядження покупця товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув у погоджене місце (пункт) призначення.

Факт перевезення товару позивач підтверджує товарно-транспортною накладною №564522 від 20.02.2021 /том 1 а.с. 73/, за змістом якої замовником (платником), вантажовідправником є ПП «ЗОРЯ`Р, вантажоодержувачем ТОВ "Сіб-Агро", автомобільним перевізником ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД», пункт навантаження Полтавська область, Полтавський район, с. Гунівщина, пункт розвантаження с. Божкове, вул. Заводська, 7.

Товар соя оприбуткований позивачем по власному бухгалтерському обліку, на підтвердження чого до суду надано обороти рахунку 631 за 2021 рік /том 1 а.с. 201/, обороти рахунку 201 за 2021 рік /том 1 а.с. 203-204/.

В акті перевірки зафіксовано, що заборгованість відсутня, взаєморозрахунки ПП «ЗОРЯ`Р закриті /том 1 а.с. 109/.

Згідно звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році ПП «ЗОРЯ`Р вирощувало сою на площі посівній 19,20 га обсягом виробництва 740,00 ц /том 2 а.с. 150-152/.

Згідно наданої до суду відповідачем податкової звітності ПП «ЗОРЯ`Р у лютому 2021 року у ПП «ЗОРЯ`Р працювало 7 осіб /том 2 а.с. 68/, яких достатньо для здійснення відповідних господарських операцій з продажу позивачу сої у лютому 2021 року.

Товарно-транспортна накладна №564522 від 20.02.2021 містить відомості та відтиски штампів про зважування та лабораторні дослідження на ТОВ «Божківський комбікормовий завод» /том 1 зворот а.с. 73/.

Позивачем надано до суду копію договору підряду №359 на виконання робіт по виготовленню продукції від 28.12.2019 з додатковими угодами /том 1 а.с.205-216/, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ «Божківський комбікормовий завод» (підрядник), за умовами якого підрядник зобов`язується виконати роботи по виготовленню, фасуванню, маркуванню і відпуску (навантаженню): комбікормів, концентратів, білково-вітамінних добавок, зернових культур, соєвого екструдату (далі продукція) за завданням замовника із сировини (компонентів), наданих підрядником і/або замовником, а замовник зобов`язується прийняти виготовлену підрядником продукцію і оплатити роботи по її виготовленню.

На виконання умов цього договору соя передавалася позивачем підряднику ТОВ «Божківський комбікормовий завод» за актами приймання-передачі сировини на переробку від 05.06.2021, від 29.05.2021, від 26.05.2021, від 24.05.2021, від 22.05.2021, від 21.05.2021, від 04.06.2021, від 02.06.2021 /том 1 а.с. 220- 227/ та актами прийняття-передачі за період з 01.06.2021 по 10.06.2021 /том 1 а.с. 231/, з 21.05.2021 по 31.05.2021 /том 1 а.с. 235/.

На підтвердження виконання умов договору підряду №359 на виконання робіт по виготовленню продукції від 28.12.2019, укладеного з ТОВ «Божківський комбікормовий завод», позивачем надано до суду копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №10 від 28.02.2021 /том 1 а.с. 239/.

На підтвердження отримання від ТОВ «Божківський комбікормовий завод» комбікормів позивачем надано до суду копію акту приймання-передачі за 21.02.2021-28.02.2021 /том 1 а.с. 238/.

Матеріалами справи підтверджено, що 07.06.2021 між позивачем (покупець) та Фермерським господарством «МІРТАЛ АГРО» (постачальник) укладено договір поставки №2251ДС /том 1 а.с. 77-78/, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві пшеницю (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених цим договором. Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, складає 150 тон+/-10%.

Відповідно до пункту 3.1 договору поставка товару здійснюється партіями в узгоджені сторонами терміни на умовах СРТ (Інкотермс 2020). При цьому сторони погодила, що місцем поставки (передачі товару перевізнику, місцем переходу ризиків та права власності) є адреса, що вказана у товарно-транспортній накладній. Місцем призначення товару (місцем, до якого має бути доставлений товар) є: Україна, Полтавська область, Полтавський район, с. Божкове, вул. Заводська, 7, склад ТОВ «Божківський комбікормовий завод», або вказаної ним особи. Право власності на товар переходить до покупця в місці поставки товару, в момент завантаження товару на транспортний засіб, що підтверджується датою складання видаткової накладної постачальником.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 остаточний термін поставки товару визначається до 16.06.2021 року. Термін поставки товару може бути змінений за угодою сторін.

Постачальник надає покупцеві наступні документи на товар: рахунок-фактура; накладні; ТТН (оформлена належним чином).

У випадку відвантаження товару із сертифікованого складу постачальник зобов`язаний надати покупцеві також наступні документи на товар: сертифікат якості, копію висновку на показники безпеки, копію висновку на вміст ГМО.

Зазначені документи передаються постачальником покупцю з рук у руки, в момент переходу права власності на товар, якщо інше не передбачено договором. У будь-якому випадку всі супровідні та бухгалтерські документи на товар повинні бути передані покупцеві не пізніше 5 робочих днів з дати поставки товару. В іншому випадку покупець має право відмовитися від товару.

За умовами пунктів 4.1, 4.2 договору ціна за 1 тонну товару в фізичній вазі відповідно до умов договору визначається складає 7250,40 грн. у тому числі ПДВ 14%.

Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором, визначається сумою вартості окремих партій товару, проданого згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 7.1 договору договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що ФГ «МІРТАЛ АГРО» зареєстроване як юридична особа 27.05.2020, станом на 19.02.2021 мало основний вид економічної діяльності 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур /том 2 а.с. 133-135/.

ФГ «МІРТАЛ АГРО» виписало Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" податкові накладні:

- №18 від 09.06.2021 на пшеницю на загальну суму 59070,44 грн., в тому числі ПДВ 73324,44 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 15.06.2021 /том 2 а.с. 113-115/;

- №20 від 10.06.2021 на пшеницю на загальну суму 578074,39 грн., в тому числі ПДВ 70991,59 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 15.06.2021 /том 2 а.с. 116-118/.

На час оформлення вказаних податкових накладних ФГ «МІРТАЛ АГРО» було зареєстровано платником податку на додану вартість, така реєстрація анульована лише 09.01.2023 /том 1 а.с. 115/.

На підставі вказаних податкових накладних позивачем включено суму ПДВ 144316,03 грн. до складу податкового кредиту червня 2021 року /том 1 а.с. 186-192/.

На підтвердження фактичного отримання пшениці від ФГ «МІРТАЛ АГРО» позивачем надано до суду копії: видаткових накладних №0906-1 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 80/, №1006-1 від 10.06.2021 /том 1 а.с. 83/, товарно-транспортних накладних №366 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 81/, №361 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 82/, №368 від 10.06.2021 /том 1 а.с. 84/, №370 від 10.06.2021 /том 1 а.с. 85/, реєстрів ТТН №БК2 на прийняте зерно з визначенням якості за середньодобовою пробою за 10 червня 2021 р. /том 1 а.с. 86/, ТТН №БК3 на прийняте зерно з визначенням якості за середньодобовою пробою за 11 червня 2021 р. /том 1 а.с. 87/, рахунку-фактури №0906 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 79/, виписок банків по рахунку /том 1 а.с. 88-89/.

Товар пшениця оприбуткований позивачем по власному бухгалтерському обліку, на підтвердження чого до суду надано обороти рахунку 631 за 2021 рік /том 1 а.с. 202/, обороти рахунку 201 за 2021 рік /том 1 а.с. 203-204/.

Видаткові накладні №0906-1 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 80/ та №1006-1 від 10.06.2021 /том 1 а.с. 83/ оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність", тобто є первинними документами бухгалтерського обліку у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність", що підтверджують факт передачі-прийняття товару від постачальника одержувачу.

Факт перевезення товару позивач підтверджує товарно-транспортними накладними №366 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 81/, №361 від 09.06.2021 /том 1 а.с. 82/, №368 від 10.06.2021 /том 1 а.с. 84/, №370 від 10.06.2021 /том 1 а.с. 85/, за змістом яких замовником (платником), вантажовідправником є ФГ «МІРТАЛ АГРО», вантажоодержувачем ТОВ "Сіб-Агро", автомобільним перевізником ТОВ «ТРАК-ЛОГІСТИК», пункт навантаження Полтавська область, Кобеляцький район, м. Кобеляки, вул. Короленка, пункт розвантаження с. Божкове, вул. Заводська, 7.

Суд зазначає, що у даному випадку згідно з умовами укладеного договору обов`язок оплати витрати перевезення товару до названого місця призначення був покладений на продавця ФГ «МІРТАЛ АГРО», який мав передати товар перевізнику ТОВ «ТРАК-ЛОГІСТИК», призначеному ним самим.

А отже, позивач в силу умов договору не міг брати участь у виборі перевізника, не був замовником (платником) перевезень та не складав товаро-транспортних накладних.

Суд зазначає, що згідно даних ДПС України ФГ «МІРТАЛ АГРО» мало офіс у м. Полтаві, склад у м. Кобеляки Полтавської області, земельні ділянки, комбайни, сіялки, прицепи /том 2 а.с. 50-66/.

Всі зазначені вище товарно-транспортні накладні містять відомості та відтиски штампів про зважування та лабораторні дослідження на ТОВ «Божківський комбікормовий завод».

Позивачем надано до суду копію договору підряду №359 на виконання робіт по виготовленню продукції від 28.12.2019 з додатковими угодами /том 1 а.с.205-216/, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ «Божківський комбікормовий завод» (підрядник), за умовами якого підрядник зобов`язується виконати роботи по виготовленню, фасуванню, маркуванню і відпуску (навантаженню): комбікормів, концентратів, білково-вітамінних добавок, зернових культур, соєвого екструдату (далі продукція) за завданням замовника із сировини (компонентів), наданих підрядником і/або замовником, а замовник зобов`язується прийняти виготовлену підрядником продукцію і оплатити роботи по її виготовленню.

На виконання умов цього договору пшениця передана позивачем підряднику ТОВ «Божківський комбікормовий завод» за актами приймання-передачі сировини на переробку за 11.06.2021 /том 1 а.с. 218/ та за 10.06.2021 /том 1 а.с. 219, актами прийняття-передачі за період з 01.06.2021 по 10.06.2021 /том 1 а.с. 231/, з 11.06.2021 по 20.06.2021 /том 1 а.с. 232/.

На підтвердження виконання умов договору підряду №359 на виконання робіт по виготовленню продукції від 28.12.2019, укладеного з ТОВ «Божківський комбікормовий завод», позивачем надано до суду копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №01 від 10.06.2021 та № 02 від 20.06.2021 /том 1 а.с. 243-246/.

На підтвердження отримання від ТОВ «Божківський комбікормовий завод» комбікорму позивачем надано до суду копію акту приймання-передачі за період з 01.06.2021 по 10.06.2021 та з 11.06.2021 по 20.06.2021 /том 1 а.с. 228-229/.

Згідно наданої до суду відповідачем податкової звітності ФГ «МІРТАЛ АГРО» у червні 2021 року у ФГ «МІРТАЛ АГРО» працювало 5 осіб /том 2 а.с. 71/, яких достатньо для здійснення відповідних господарських операцій з продажу позивачу пшениці у червні 2021 року.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, тому суд відхиляє доводи відповідача про безтоварний характер господарських операцій з посиланням на відсутність сертифікатів на пшеницю, придбану у ФГ «МІРТАЛ АГРО».

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що 20.07.2021 Комісією регіонального рівня було прийнято рішення №56033 про відповідність ФГ «МІРТАЛ АГРО» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків, оскільки податкові накладні виписані ФГ «МІРТАЛ АГРО» та господарські операції позивача з ФГ «МІРТАЛ АГРО» відбулися 09 та 10 червня 2021 року, тобто до дати визнання ФГ «МІРТАЛ АГРО» ризиковим платником податків.

Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлено Верховним Судом у постанові від 11.06.2019 у справі №825/2387/18.

Зважаючи на викладене вище, суд критично оцінює доводи контролюючого органу про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з посиланням на не встановлення джерел походження товару та відсутність матеріальних та трудових ресурсів у ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП», ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД», ТОВ «ТРАК-ЛОГІСТИК», які зазначені як перевізники у товарно-транспортних накладних.

Суд повторює, що у даному випадку згідно з умовами укладених договорів обов`язок оплати витрати перевезення товару до названого місця призначення був покладений на контрагентів позивача (постачальників), які повинні були передати товар перевізникам, призначеним ними самими, а також мали обов`язок оформити товарно-транспортні накладні.

Відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, так само як і сертифікатів якості на поставлений товар, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №802/1155/17-а.

Статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідачем не доведено, що договори, укладені позивачем з ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ПП «ЗОРЯ`Р, ФГ «МІРТАЛ АГРО» були спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, не надано доказів про наявність умислу сторін, тобто, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладених правочинів і суперечність їх мети інтересам держави та суспільства, прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Аналізуючи зміст податкової інформації, зазначеної відповідачем щодо ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП», ПП «ЗОРЯ`Р, ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД», ФГ «МІРТАЛ АГРО», ТОВ «ТРАК-ЛОГІСТИК», суд зазначає, що дослідження первинних та інших бухгалтерських документів, якими оформлено господарські операції позивача з ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ПП «ЗОРЯ`Р, ФГ «МІРТАЛ АГРО» в ході документального оформлення зібраної податкової інформації не здійснювалося, а тому така інформація не може бути належним, достовірним та достатнім доказом нереальності господарських операцій.

У даному випадку позивачем були надані до перевірки договори, первинні документи бухгалтерського обліку, інші документи, що стосуються спірних господарських операцій з ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ПП «ЗОРЯ`Р, ФГ «МІРТАЛ АГРО» та їх підтверджують.

Відповідно до частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Разом з тим, вироками судів, які б набрали законної сили, ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ТОВ «ДК-ОІЛ ГРУПП», ПП «ЗОРЯ`Р, ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД», ФГ «МІРТАЛ АГРО», ТОВ «ТРАК-ЛОГІСТИК», ТОВ «Божківський комбікормовий завод» не встановлені.

Стосовно доводів контролюючого органу про те, що ПП «ЗОРЯ`Р, ТОВ «СП ГРАНО ТРЕЙД» є учасниками кримінального провадження №0000101 від 07.10.2021, суд зазначає наступне.

В акті перевірки не зазначено, який саме документ з матеріалів кримінального провадження процитовано перевіряючим на сторінці 10 акту перевірки, як не надано до суду і копії такого документу чи документів.

Вирок у кримінальному провадженні №0000101 на час розгляду цієї справи відсутній, відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано до суду жодних вироків суду.

Суд зазначає, що вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами справи.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на це.

До таких висновків дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 (провадження №11-200апп21) /https://reyestr.court.gov.ua/Review/105852864/, зазначивши, що зміст судових рішень, якими директорів та засновників контрагентів звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 205 КК України, не свідчить про наявність висновку щодо протиправної діяльності самого позивача, а відтак відсутні будь-які юридичні наслідки для нього. Адже стаття 205 КК України (виключена Законом №101-IX від 18.09.2019) охоплювала лише дефекти створення / придбання юридичної особи і вказувала на мету діяльності - прикриття незаконної діяльності. Однак ця норма не вказувала на наслідки такої діяльності для третіх осіб.

Оскільки суб`єкт господарювання з ознаками фіктивності є правосуб`єктним, незважаючи на дефекти при його створенні чи мету діяльності, Велика Палата Верховного Суду визнала необґрунтованим висновок Верховного Суду України у постанові від 01.12.2015 у справі №826/15034/17 (№21-3788а15) про те, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, та відступила від нього.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 викладено висновки щодо застосування норм права про те, що немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи обставини цієї справи, можливі порушення контрагентів позивача чи посадових осіб контрагентів позивача не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законами обов`язку щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) вступає у зв`язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за не виконання чи неналежне виконання такого обов`язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом. У разі якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив:" 70. І, нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. 71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу N 1".

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено фактів порушення позивачем норм законодавства України у перевіряємому періоді по взаємовідносинам з ТОВ «ЮНІКС ТРЕЙДГРУП», ПП «ЗОРЯ`Р, ФГ «МІРТАЛ АГРО», та як наслідок, не доведено завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідно заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень 2021 року на суму ПДВ 128286 грн., за травень 2021 року на суму ПДВ 453784 грн., за червень 2021 року на суму ПДВ 534251 грн.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29 жовтня 2025 року №2, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в розмірі 1395401,25 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями в сумі 1116321 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 279080,25 грн., прийняте відповідачем не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, позов ТОВ "Сіб-Агро" обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 20931 грн. 02 коп., що підтверджено платіжною інструкцією №1183 від 14.11.2025 /том 1 а.с. 12/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /том 1 а.с. 127/.

Таким чином, при задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 20931 грн. 02 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-9, 72-77, 139, 243-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" (вул. Решетилівська, 32А, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний код 32257135) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 29 жовтня 2025 року №2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіб-Агро" судові витрати зі сплати судового збору в сумі 20931 грн. 02 коп. (двадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна гривня дві копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 квітня 2026 року.

Суддя С.С. Сич