Справа № 300/5024/24
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2026 р. справа № 300/5024/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування постанови за № 947 від 17.05.2024 та розпорядження за № 142-р від 17.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування постанови «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024, та розпорядження «Про усунення порушень АТ «Івано-Франківськгаз» за № 142-р від 17.05.2024.

01.07.2024 ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд залишив без задоволення клопотання відповідача від 11.07.2024 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін як необґрунтоване.

Позовні вимоги щодо предмету спору обґрунтовані тим, що оскаржувані постанова «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024, та розпорядження «Про усунення порушень АТ «Івано-Франківськгаз» за № 142-р від 17.05.2024 прийняті без врахування принципу пропорційності порушення і покарання, наслідків правопорушення для інтересів ринку природного газу та учасників ринку, пом`якшуючих обставини, внаслідок чого безпідставно притягнуто до відповідальності без наявності вини, а тому є протиправним та підлягають скасуванню.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджуються, із посиланням у відзиві на відповідні норми права та твердження. Просив в задоволенні позову відмовити, з мотивів викладених у відзиві.

Позивач направив відповідь на відзив, а відповідач заперечення.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив наступне.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" є підприємством, що здійснює господарську діяльність із розподілу природного газу, яке діє на підставі ліцензії, виданої постановою НКРЕКП № 852 від 29.06.2017.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», інших законів і нормативно-правових актів та відповідно до плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2024 рік, затвердженого постановою НКРЕКП від 22 листопада 2023 року № 2202, повідомлено Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про проведення планової перевірки у строк з 28.03.2024 до 17.04.2024 щодо перевірки ліцензованої діяльності з розподілу природного газу за період (діяльності) з 01.01.2023 до 31.12.2023.

В період з 28.03.2024 до 17.04.2024 посадовими особами відповідача проведена планова перевірка дотримання Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (далі товариство, ліцензіат, оператор ГРМ) щодо дотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201 (далі ліцензійні умови).

За результатами проведення планової перевірки дотримання суб`єктом господарювання Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» вимог законодавства та ліцензійних умов з розподілу природного газу складено акт за № 170 від 17.04.2024 (а. с. 45 106, том І).

На підставі акта, складеного за результатами проведення планової перевірки від 17 квітня 2024 року № 170, відповідно до статей 17, 19 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» та Порядку (методики) визначення розміру штрафів, які накладаються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого постановою НКРЕКП від 29 вересня 2023 року № 1800, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024 застерегла позивача щодо недопущення надалі недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, а саме пункту 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС у частині вчасного збалансування свого портфоліо балансування та порушення підпунктів 29 та 30 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, та у частині надання до НКРЕКП документів, інформації та звітності, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менш як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів державного нагляду (контролю)).

Також оскаржуваним рішенням відповідач наклав на позивача штраф у розмірі 822 987 гривень за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов, а саме:

пункту 1 частини першої статті 6 Закону у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: для підігріву води та приготування їжі - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2023 року,

пункту 15 глави 2 розділу V Кодексу ГРМ у частині забезпечення Оператором ГРМ функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання, які мають забезпечити взаємодію та документообіг між замовником та оператором газорозподільної системи у процесі приєднання, інформування замовника про стан надання послуги з приєднання та забезпечити відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються для надання послуги з приєднання замовнику, із зазначенням очікуваних та граничних строків їх виконання;

глави 2 Ліцензійних умов, а саме: пункту 2.2, а саме:

підпункту 16 у частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки), у визначеному розмірі та за цільовим призначенням,

підпункту 21 у частині виконання плану розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, зокрема Плану розвитку на 2023 - 2032 роки,

підпункту 27 у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу,

підпункту 31 у частині виконання рішень НКРЕКП у строки, встановлені відповідними рішеннями та чинним законодавством, а саме: абзацу восьмого пункту 1 та пункту 3 Розпорядження № 149-р та Розпорядження № 310-р, пункту 2.5, а саме:

підпункту 6 у частині укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін з суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі із споживачами,

підпункту 8 у частині забезпечення періодичної повірки (у тому числі демонтажу, транспортування, монтажу та ремонту) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 3, частини п`ятої статті 14, пункту 5 частини четвертої статті 19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та згідно з Актом планової перевірки від 17 квітня 2024 року № 170, відповідач розпорядженням «Про усунення порушень АТ «Івано-Франківськгаз» за № 142-р від 17.05.2024:

1. Зобов`язав: позивача усунути порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме:

підпункту 27 у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу;

підпункту 30 у частині надання до НКРЕКП документів, інформації та звітності, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП;

підпункту 31 у частині виконання рішень НКРЕКП у строки, встановлені відповідними рішеннями та чинним законодавством, а саме: вимог абзацу восьмого пункту 1 розпорядження НКРЕКП від 30 грудня 2022 року № 149-р «Про усунення порушень AT «Івано-Франківськгаз», та абзаців сімнадцятого та вісімнадцятого розпорядчої частини розпорядження НКРЕКП від 14 листопада 2023 року № 310-р «Про усунення порушень AT «Івано-Франківськгаз», для чого у строк до 01 липня 2024 року: надати до НКРЕКП пояснення щодо розбіжностей даних, зазначених в Акті № 170, а саме: щодо кількості установок електро-хімічного захисту від корозії, станцій катодного захисту, колодязів, засувок у розділі «державне майно» і кількості колодязів, засувок у розділі «власне майно» та протяжності газопроводів (всього, високого, середнього та низького тиску), їх первинної та залишкової вартості (крім газопроводів високого тиску) та кількості КСС, з інформацією, наданою Товариством у формі звітності № 8а-НКРЕКП-газ-моніторинг (річна) «Звіт про забезпечення доступу та приєднання до газорозподільної системи» за 2022 рік, станом на 01 січня 2023 року, та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою; щодо протяжності розподільних газопроводів, зазначеної у формі звітності 2-НКРЕКП-газ-якість-розподіл з інформацією, наданою Товариством у формі звітності № 8а-НКРЕКП-газ-моніторинг (річна) «Звіт про забезпечення доступу та приєднання до газорозподільної системи» за 2023 рік, та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою; щодо стану розрахунків побутових споживачів з AT «Івано-Франківськгаз» за послуги розподілу природного газу у 2023 році, з інформацією, наданою Товариством у формі звітності № 8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків» за січень - грудень 2023 року, та у разі необхідності надати уточнену звітність за цією формою;

здійснити розрахунки із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у 2023 році, зокрема погасити заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»;

усунути порушення вимог абзацу восьмого пункту 1 Розпорядження № 149-р та абзаців сімнадцятого та вісімнадцятого розпорядчої частини Розпорядження № 310-р, про що повідомити НКРЕКП та Сектор НКРЕКП у Івано-Франківській області з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів.

2. Відповідно до вимог пункту 2 постанови НКРЕКП від 29 вересня 2023 року № 1772 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої AT «Івано-Франківськгаз» зобов`язав Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» кошти невиконання заходів інвестиційної програми 2023 року (Плану розвитку на 2023 - 2032 роки) на загальну суму 3 133,7 тис. гривень (без ПДВ).

3. Зобов`язав Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" направити у термін до 31 грудня 2024 року додатково отримані кошти в сумі 214 607,0 тис. гривень (без ПДВ) за періоди провадження діяльності з розподілу природного газу за 2022 та 2023 роки на погашення заборгованості (за її наявності) перед ТОВ «Оператор ГТС України», ТОВ ГК «Нафтогаз України», AT «ПАК «Нафтогаз України», AT «Укртрансгаз», а саме: додатково отриману тарифну виручку в сумі 1 083,7 тис. гривень (без ПДВ); економію за елементами витрат річної тарифної виручки в сумі 204 587,3 тис. гривень (без ПДВ); економію при фактичному виконанні заходів інвестиційної програми газорозподільного підприємства на 2022 рік (Плану розвитку газорозподільної системи на 2022 рік) в сумі 4 258,4 тис. гривень (без ПДВ); не підтвердження актами виконаних робіт фінансування заходів інвестиційної програми 2023 року (Плану розвитку на 2023 - 2032 роки) на загальну суму 4 677,6 тис. гривень (без ПДВ).

Позивач, вважаючи протиправними постанову «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024, та розпорядження «Про усунення порушень АТ «Івано-Франківськгаз» за № 142-р від 17.05.2024, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначені Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі Закон № 1540-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; державного контролю та застосування заходів впливу; використання інших засобів, передбачених законом (частина друга статті 3 Закону № 1540-VIII).

Статтею 14 Закону № 1540-VIII встановлено, що основною формою роботи Регулятора, як колегіального органу є засідання. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію.

Регулятор на своїх засіданнях, зокрема, розглядає справи щодо видачі ліцензій та дотримання суб`єктами господарювання ліцензійних умов, а також щодо застосування санкцій за порушення ліцензійних умов та законодавства з питань державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суміжних ринків.

Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пунктів 1, 11, 12 частини першої статті 17 Закону № 1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор: приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції; контролює додержання ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; розглядає справи про порушення ліцензійних умов, справи про зловживання та інші порушення на оптовому енергетичному ринку, а також справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає рішення про застосування санкцій, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, приймає у межах своєї компетенції рішення про направлення до відповідних державних органів матеріалів про виявлені факти порушення законодавства.

Статтею 19 Закону № 1540-VIII встановлено, що Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктами, що належать до особливої групи споживачів у розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії", законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

Зі змісту оскаржуваної постанови відповідача «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024, встановлено, що на підставі акту перевірки за № 170 від 17.04.2024 на позивача накладено штраф у розмірі 822 987 гривень за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов, а саме: пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», пункту 15 глави 2 розділу V Кодексу газорозподільних систем, пунктів 2.2, 2.5 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року.

У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

У разі ненадання співвласниками багатоквартирного будинку згоди на встановлення загальнобудинкового лічильника газу суб`єктам господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється.

Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу XIV «Комерційне балансування» Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2493 від 30.09.2015 замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

Згідно з пунктом 15 глави 2 «Порядок приєднання об`єктів замовників до ГРМ» розділу V «Порядок приєднання об`єктів замовників (технічного доступу) до ГРМ» Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2494 від 30.09.2015 оператори газорозподільних систем забезпечують функціонування електронних сервісів надання послуги з приєднання, які мають забезпечити взаємодію та документообіг між замовником та оператором газорозподільної системи у процесі приєднання, інформування замовника про стан надання послуги з приєднання та забезпечити відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються для надання послуги з приєднання замовнику, із зазначенням очікуваних та граничних строків їх виконання.

Мінімальними вимогами до інформаційного наповнення електронних сервісів надання послуги з приєднання є відображення інформації про поточний стан виконання відповідних організаційних та технічних заходів, які здійснюються Оператором ГРМ для надання послуги з приєднання замовнику щодо: готовності проєкту договору на приєднання, проєкту технічних умов приєднання та відповідних рахунків щодо їх оплати; проєктування та здійснення заходів щодо оформлення земельних відносин щодо траси прокладання газових мереж зовнішнього газопостачання (за необхідності); отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки під газовими мережами зовнішнього газопостачання (за необхідності); виконання інженерно-геодезичних вишукувань; розробки та затвердження проєкту зовнішнього газопостачання та його кошторисної частини; експертизи та погодження проєктної документації з іншими заінтересованими сторонами; підключення до ГРМ газових мереж внутрішнього газопостачання замовника в точці приєднання; пуску газу на об`єкт замовника та укладання договору розподілу природного газу (технічної угоди) тощо.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про природні монополії», статей 6 та 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», статті 9 Закону України «Про ринок природного газу» та статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 201 від 16.02.2017 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності на ринку природного газу, що додаються: Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з транспортування природного газу; Ліцензійні умови провадження господарської діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу; Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу; Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з постачання природного газу.

Згідно глави 2 «Вимоги до провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу (пункт 2.1).

Відповідно до пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог:

використовувати кошти, отримані за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачені структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки) у визначеному розмірі та за цільовим призначенням та з дотриманням принципів здійснення закупівель відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (підпункт 16);

розробляти та щороку до 31 липня подавати на затвердження до НКРЕКП та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років (підпункт 21);

здійснювати розрахунки із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу (підпункт 27);

дотримуватись мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП (підпункт 29);

надавати НКРЕКП документи, інформацію та звітність, що містять достовірні дані, необхідні для виконання НКРЕКП своїх повноважень, в обсягах та у строки, встановлені НКРЕКП (але не менш як протягом 10 робочих днів, крім запитів під час здійснення заходів державного нагляду (контролю)) (підпункт 30);

виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та чинним законодавством (підпункт 31).

Згідно з пунктом 2.5 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем ліцензіат зобов`язаний забезпечити: укладання актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін з суміжними суб`єктами ринку природного газу, у тому числі із споживачами (підпункт 6);

періодичну повірку (у тому числі демонтаж, транспортування, монтаж та ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, за власний рахунок незалежно від того, чи є ліцензіат власником лічильника (підпункт 8).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (КВЕД 35.22).

Статтею 17 Закону України «Про природні монополії» (далі Закон № 1682-III) передбачено, що Національні комісії регулювання діяльності суб`єктів природних монополій накладають штрафи на суб`єктів природних монополій за: несвоєчасне надання інформації органам, які регулюють діяльність суб`єктів природних монополій, - у розмірі до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; ненадання інформації органам, які регулюють діяльність суб`єктів природних монополій, або надання завідомо недостовірних даних - у розмірі до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; невиконання або несвоєчасне виконання рішень органів, які регулюють діяльність суб`єктів природних монополій, та порушення умов та правил здійснення підприємницької діяльності у сферах природних монополій та на суміжних ринках (ліцензійних умов) - у розмірі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штрафи на суб`єктів природних монополій, що провадять діяльність на ринках електричної енергії та/або на ринку природного газу, накладаються за порушення та в розмірах, визначених законами України "Про ринок електричної енергії" і "Про ринок природного газу" відповідно.

В свою чергу, частина 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу», який є спеціальним законом по відношенню до сторін у даному спорі, містить перелік правопорушень на ринку природного газу, серед яких: порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; несанкціонований відбір природного газу; використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками; неподання або несвоєчасне надання звітності, передбаченої цим Законом, а також подання недостовірної інформації у такій звітності; порушення обов`язку з відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за послуги розподілу природного газу, та порушення обов`язку з перерахування на рахунки із спеціальним режимом використання коштів за розподіл природного газу, зарахованих на інші рахунки, ніж поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відповідно до частини третьої статті 40 цього Закону; використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; необґрунтована відмова в доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG або у приєднанні до газотранспортної або газорозподільної системи; несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; відмова у доступі уповноважених працівників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, постачальника до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу, якщо обов`язок надання такого доступу встановлюється законодавством; невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів; неподання або несвоєчасне подання оператору газотранспортної системи, оператору газорозподільної системи, оператору газосховища, оператору установки LNG та суб`єктам владних повноважень на ринку природного газу інформації, передбаченої законодавством, або надання завідомо неправдивої інформації; створення перешкод у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів постачання природного газу та вжиття заходів до повного або часткового припинення постачання природного газу споживачам; порушення технічних регламентів, норм, правил; необґрунтована відмова у складенні та підписанні актів приймання-передачі природного газу; невиконання вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" щодо встановлення вузлів обліку природного газу та/або припинення розподілу природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку; зловживання на оптовому енергетичному ринку, а саме: порушення заборон щодо використання інсайдерської інформації, встановлених частиною другою статті 57-1 цього Закону; маніпулювання на оптовому енергетичному ринку; спроба маніпулювання на оптовому енергетичному ринку; здійснення операцій з оптовими енергетичними продуктами без реєстрації як учасника оптового енергетичного ринку; порушення на оптовому енергетичному ринку, що не є зловживанням на оптовому енергетичному ринку, а саме: неоприлюднення інсайдерської інформації; оприлюднення інсайдерської інформації з порушенням встановлених вимог.

Тобто, Закон України «Про ринок природного газу», серед іншого, абсолютно виокремлює таке порушення, як порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

Закон України «Про ринок природного газу» у статті 1 визначає поняття розподілу природного газу, як господарську діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Пункт 4 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі Закон № 222-VIII) визначає ліцензійні умови нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог до провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.

А відповідно до частини дев`ятої статті 9 Закону № 222-VIII вимоги ліцензійних умов до суб`єкта господарювання мають бути обумовлені особливостями провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а згідно з частиною десятою цієї ж статті чітко вказується на те, що до ліцензійних умов не можуть бути включені вимоги: щодо додержання законодавства України у відповідній сфері або окремих законів у цілому; законодавства, обов`язкові до виконання всіма суб`єктами господарювання.

Тобто, ліцензійні умови це специфічні вимоги в тій чи іншій сфері господарювання.

За змістом пункту 2.1 Ліцензійних умов господарська діяльність з розподілу природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу.

Отже, зазначена норма є загальною, передбачає загальний, тобто не виключний перелік законодавчих актів, якими Оператори ГРМ керуються у своїй діяльності.

Пункт 2.1 Ліцензійних умов не містить вичерпного переліку вимог до провадження господарської діяльності, за порушення якого Законом України «Про ринок природного газу» передбачена відповідальність Оператора ГРМ.

Чинне законодавство, зокрема, положення Закону України «Про ринок природного газу», встановлюють відповідальність суб`єктів ринку природного газу за порушення саме певних організаційних вимог у провадженні господарської діяльності.

Вичерпний перелік цих вимог встановлено у пункті 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201 (які суд вище частково зазначив ті, на які відповідач послався в оскаржуваній постанові).

Частиною першою статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про ринок природного газу», права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний: розробляти, щороку до 31 липня подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років; вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи; розробити і впроваджувати програму відповідності згідно із статтею 39 цього Закону; вживати заходів для підвищення раціонального використання енергоресурсів та охорони довкілля під час здійснення своєї господарської діяльності; надавати інформацію, обов`язковість надання якої встановлена законодавством; забезпечувати конфіденційність інформації, одержаної під час здійснення господарської діяльності, а також розміщувати на своєму веб-сайті у недискримінаційний спосіб інформацію, яка стимулюватиме розвиток ринку природного газу; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.

Основні функції Оператора ГРМ визначені частиною 3 глави 2 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, а саме: забезпечення розподілу (переміщення) природного газу від місць його надходження в ГРМ з ГТС та з інших джерел (від ГДП та ВБМ, підключених до ГРМ, та від суміжних ГРМ) до споживачів природного газу з урахуванням його якісних і фізико-хімічних характеристик та потреб цих споживачів; забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об`єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки; забезпечення максимальної економічності, оптимальних режимів та надійності роботи ГРМ, розробка оптимальних технологічних режимів роботи ГРМ для безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів; забезпечення організації та реєстрації взаємовідносин (адміністрування) суб`єктів ринку природного газу, які підключені до/через ГРМ та співпрацюють з ним, при забезпеченні розподілу (передачі) природного газу ГРМ; виконання договірних зобов`язань при розподілі (споживанні, передачі) природного газу ГРМ; своєчасне інформування суб`єктів ринку природного газу про відхилення технологічних режимів роботи ГРМ, що можуть вплинути на режим газоспоживання (обмеження обсягів тощо), та вжиття заходів щодо їх ліквідації; забезпечення контролю якості фізико-хімічних характеристик та показників природного газу, який передається до/з ГРМ; забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ; забезпечення приєднання об`єктів замовників до ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, за їх зверненням та за умови дотримання вимог цього Кодексу; забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГТС, ГДП, ВБМ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді; співпраця з операторами суміжних систем з метою надійного та ефективного функціонування ГРМ; дослідження потреб споживачів (замовників), у тому числі різних галузей економіки, в природному газі для здійснення підготовки планів розвитку та розбудови ГРМ.

Відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг передбачена статтею 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», відповідно до якої посадові особи суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, несуть адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

За порушення законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у відповідній сфері, та суб`єктів, що належать до особливої групи споживачів, Регулятор може застосовувати санкції у вигляді:

1) застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень;

2) накладення штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор у 30-денний строк з дня складення акта перевірки розглядає питання відповідальності суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта, щодо якого здійснювалася перевірка, санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є, зокрема: порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

У разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді:

1) попередження про необхідність усунення порушень;

2) штрафу;

3) зупинення дії ліцензії;

4) анулювання ліцензії.

Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах:

від 3000 до 100000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу відповідно до законодавства у сфері функціонування ринку природного газу, зокрема:

б) за порушення ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню;

б-1) за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Регулятора, прийнятих у межах його повноважень;

б-2) за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу;

в) за порушення правил обліку та звітності суб`єктів ринку природного газу, передбачених цим Законом.

Штрафи, передбачені цією статтею, мають бути ефективними, стримуючими та пропорційними, а їх розмір має відповідати виду, тривалості та тяжкості порушення, завданій споживачам шкоді та потенційній вигоді від здійснення операцій з оптовими енергетичними продуктами з використанням інсайдерської інформації, маніпулювання або спроби маніпулювання на оптовому енергетичному ринку.

Під час визначення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, Регулятор враховує серйозність і тривалість правопорушення, наслідки правопорушення для інтересів ринку природного газу та його суб`єктів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Рішення Регулятора про застосування санкцій за правопорушення, передбачені цією статтею, приймається у 30-денний строк з дня складення акта перевірки чи висновку про результати розслідування зловживань на оптовому енергетичному ринку.

За одне правопорушення на ринку природного газу може застосуватися лише один вид штрафної санкції (штраф) або штраф разом із зупиненням дії ліцензії.

Як встановив суд, позивач, в спростування виявлених порушень за які відповідач, оскаржуваною постановою, притягнув його до відповідальності, в позовній заяві зазначив станом на 30.09.2023 в межах ліцензійної діяльності АТ «Івано-Франківськгаз» включені споживачі, які використовують газ комплексно, в тому числі для опалення, а також для підігріву води та приготування їжі на 99,9% оснащенні приладовим обліком (1533 споживачів із категорії споживання «комплексно, у тому числі для опалення» - відключенні від ГРМ, 150 споживачів із категорії споживання «для підігріву води та приготування їжі» - відключені від ГРМ). 505 абоненти із категорії «тільки для приготування їжі» - відключені від ГРМ, 159 включених абоненти, які використовують газ для приготування їжі не забезпечені комерційним обліком, нараховування за спожитий газ у зазначених споживачів проводиться у відповідності до норм споживання встановлених Постановою КМУ №63 від 30.01.2019. Згідно статті Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі до 1 січня 2023 року. Всім вищевказаним 159 споживачам було надіслано лист-повідомлення щодо встановлення у їх помешканні індивідуальних лічильників газу (завірені копії підтверджуючих документів було надано НКРЕКП), однак доступ до помешкань станом на 30.09.2023 не отримано. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 до 29 грудня 2023 року діяла заборона на припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню, а отже заходи передбачені пунктом 2 частини першої статті 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", протягом 2023 року щодо припинення розподілу природного газу споживачам не здійснювались.

Протягом періоду, що перевірявся, а саме з 01.01.2023 до 30.09.2023, вся вхідна та вихідна документація АТ «Івано-Франківськгаз» з усіх питань взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, стосовно надання в тому числі видачі технічних умов, реєструвалася через програмний комплекс RGS-DOCs. У зв`язку з призупиненням провадження господарської діяльності з розподілу природного газу з боку АТ «Івано-Франківськгаз», відповідно до Постанови № 1772 від 29.09.2023 НКРЕКП «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Івано-Франківськгаз», вхід у програмний комплекс RGS-DOCs був зупинений, отже, скористатись послугою вибірки інформації щодо вхідної та вихідної документації на сьогоднішній день не можливо.

Фактичні витрати по статті «вартість матеріалів (паливо, електроенергія, витрати на ремонт, інші)» за січень-вересень 2023 року склали 45 361.23 тис. грн., що на 27 799.16 тис. грн. або на 158.3 % більше в порівнянні до показника встановленого тарифу 17 562,08 тис. грн. В тарифі, який діє з 1 січня 2022 року було враховано ріст матеріальних витрат порівняно з попереднім тарифом на рівні 107,8%, при чому індекс інфляції у 2022 році склав 126,6%, а у 2023 року 105,1%, що вказує на недостатній темп відшкодування операційних видатків. Перевищення витрат по статті «Матеріальні витрати» відбулось у зв`язку із зростанням цін на енергоносії, сировину та матеріали, спецодяг, запчастини, обладнання, які необхідні Товариству для постійного забезпечення безаварійної експлуатації газорозподільних систем, їх технічного обслуговування та поточних ремонтів газорозподільних мереж.

Фактична сума амортизаційних відрахувань розрахована за прямолінійним методом та залежить від вартості основних засобів і терміну їх служби. Вартість основних засобів змінюється внаслідок введення в експлуатацію нових основних засобів та необоротних активів, у тому числі прийнятих на баланс основних засобів за рахунок приєднання до газових мереж, збільшення балансової вартості діючих основних засобів внаслідок виконання робіт з їх модернізації та виконанням заходів, які передбачені Планом розвитку газорозподільної системи Товариства. У зв`язку з тим, що зазначена складова за січень-вересень 2023 року 21 997,13 тис. грн є заниженою у тарифі, тобто недостатньою для покриття фактичних витрат амортизаційних відрахувань, які за січень-вересень 2023 року склали 31 601,55 тис. грн. Товариство вважає, що перевищення витрат за цією складовою тарифу склалося з незалежних від підприємства причин.

Фактичні витрати по статті «Витрати на оплату праці» склали 264 391,02 тис. грн., що є меншими до встановлених в тарифі за 9 місяців 294 159,68 тис. грн. на 29 768,66 тис. грн. або 10,1%. Розрахунки за надані послуги з розподілу природного газу призвели до дефіциту готівкових коштів, які необхідні для здійснення першочергових платежів, зокрема: витрат пов`язаних з оплатою праці. Зупинення дії ліцензії на розподіл природного газу не дало можливості Товариству використати дану складову тарифу у повному обсязі, оскільки господарська діяльність провадилась тільки з січня по вересень 2023 року.

Фактичні витрати по статті «Інші витрати, всього» за 9 місяців 2023 рік склали 138 662,22 тис. грн., що більше на 29 347,62 тис. грн. або на 26,8 % відносно до показника встановленого тарифом 109 314,60 тис. грн. Перевищення витрат по статті «Інші витрати» пояснюється зростанням вартості послуг сторонніх організацій (податки, збори, платежі, комунальні послуги, послуги оренди, інформаційні послуги, послуги сторонніх організацій у сфері інформаційних технологій, тощо) внаслідок зміни кон`юнктури ринку. Також відповідно до положення пункту 1 постанови НКРЕКП від 17.03.2022 № 345 у 2023 році Товариством віднесено на витрати діяльності з розподілу природного газу витрати, які понесені внаслідок військової агресії російської федерації проти України. Вважає, що перевитрати за зазначеною складовою тарифу склалися з незалежних від Товариства причин, і спричинені не належним врахуванням у діючому тарифі зазначених витрат.

Постановою НКРЕКП від 19.12.2022 № 1699 (у редакції постанови НКРЕКП від 18.04.2023 № 684) затверджено План розвитку газорозподільної системи на 2023-2032 роки газорозподільного підприємства АТ «Івано-Франківськгаз» та джерела його фінансування за розділами згідно з додатком до постанови. Зокрема, на 2023 рік затверджені 92 327,4 тис. грн. без ПДВ по наступним джерелам фінансування Плану розвитку:- амортизаційні відрахування 29 329,5 тис. грн. без ПДВ; витрати на заміну індивідуальних лічильників 3 623,49 тис. грн.. без ПДВ; витрати на обмінний фонд індивідуальних лічильників 13 008,91 тис. грн. без ПДВ; прибуток на виробничі інвестиції 43 994,3 тис. грн. без ПДВ; на виконання пункту 2 розпорядчої частини розпорядження НКРЕКП від 30.12.2022 №149-р 2 371,2 тис. грн. без ПДВ.

Станом на момент перевірки заходи розділу І (2023 рік) Плану розвитку газорозподільної системи АТ «Івано-Франківськгаз» на 2023-2032 роки, при планованому фінансуванні 92 327,4 тис. грн. без ПДВ, профінансовано на загальну суму 66 384,23 тис. грн. без ПДВ, що становить 71,9% Інвестиційної програми на 2023р. та фактично виконано на загальну суму 61 706,67 тис. грн. без ПДВ, що становить 66,8% Інвестиційної програми на 2023р.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 29.09.2023 № 1772 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Івано-Франківськгаз» зупинено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» () дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 852, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Враховуючи вищенаведене, АТ «Івано-Франківськгаз» не мав можливості в повному об`ємі виконати свої зобов`язання по виконанню Плану розвитку АТ «Івано Франківськгаз» на 2023-2032 роки в зв`язку зупиненням дії ліцензії на розподіл природного газу. З огляду на зазначене, АТ «Івано-Франківськгаз» не порушено підпункту 21 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині виконання Плану розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років.

Станом на початок 2023 року заборгованість товариства перед ТОВ Оператор ГТС України по договору транспортування № від 4.02.2020 становила 384 111,03 тис. грн. Протягом року було отримано послуг в сумі 4 301.28 тис. грн. та здійснено оплат на суму 15 599,37 тис. грн. Заборгованість товариства на кінець 2023 року становить 372 812,94 тис. грн. В той же час товариством підписано акт щодо врегулювання заборгованості, відповідно до Закону України № 1639- IX «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» станом на 31.10.2022 в сумі 379 623,34 тис. грн. Завершення процедури врегулювання взаєморозрахунків згідно умов вище вказаного Закону дозволить товариству повністю погасити наявну заборгованість. Складовою процедури завершення врегулювання взаєморозрахунків є прийнята Постанова НКРЕКП № 497 від 12.03.2024 «Про затвердження АТ «Івано-Франківськгаз» обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу.

АТ «Івано-Франківськгаз» 08.05.2023 подало інформацію до НКРЕКП щодо обсягу втрат, зумовлених воєнними діями, на об`єктах ГРМ, які зруйновано та/або до яких відсутній вільний доступ у Оператора ГРМ та фактичних обсягів втрат природного газу (Додаток 1 та Додаток 2 до постанови НКРЕКП від 02.04.22 № 365) з дотриманням терміну та способу передачі звітності, що підтверджується знімком екрану електронної пошти

Акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін зі споживачами (багатоквартирними житловими будинками) не укладено у кількості 2281 одиниць або 0.5 % від загальної кількості споживачів, оскільки у вище згаданих будинках відсутній балансоутримувач/управитель.

Станом на 30 вересня 2023 року кількість приладів обліку із простроченим терміном повірки по АТ «Івано-Франківськгаз» становила 84 146 шт. Кількість приладів обліку, які включено в план по повірці побутових лічильників у 2023 році становила 50 500 шт. (34 612 лічильників в яких термін повірки настав у 2023 році та 15 888 лічильники в яких термін повірки настав до 2023 року), фактично проведено повірку побутових лічильників у кількості 45 302 шт. (30 %). Станом на 31.09.2023 залишились не повіреними 84 146 побутових лічильників газу. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану значна частина споживачів виїхала на тимчасове проживання за межі території України, що в свою чергу призвело до неможливості демонтажу лічильників на повірку та доступу працівників АТ «Івано-Франківськгаз» до об`єктів споживачів через відсутність абонентів за місцем реєстрації. Разом з тим, відповідно до пункту 3 глави 8 розділу Х Кодексу ГРМ, у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки, тобто зміни режиму нарахування по споживачах в яких протерміновано чергову повірку лічильника газу з вини Оператора ГРМ не проводилося. Також не в повній мірі залишились не повіреними лічильники газу у зв`язку з призупиненням провадження господарської діяльності з розподілу природного газу з боку АТ «Івано-Франківськгаз», відповідно до Постанови № 1772 від 29.09.2023 НКРЕКП «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Івано-Франківськгаз»». Таким чином, станом на 30.09.2023 АТ «Івано-Франківськгаз» не порушило умов Кодексу ГРМ, щодо визначення об`єму спожитого природного газу у разі пропущення терміну повірки з вини Оператора ГРМ.

Крім того, такі ж пояснення до акту перевірки № 170 від 17.04.2024 направлялися відповідачу позивачем за вих. № 76005.2-Сл-544-24 та які відповідач при прийняття оскаржуваної постанови не врахував.

У постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 200/3265/21-а, Верховний Суд зазначив, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

Дискреція є необхідною та безальтернативною для управлінської діяльності адміністративного органу юридичною конструкцією, завдяки якій вирішується низка важливих завдань, центральними з яких є забезпечення справедливої, ефективної та орієнтованої на індивідуальні потреби приватної особи правозастосовної та правотворчої діяльності названих суб`єктів.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною другоюстатті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v.Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, прийнятою 11.03.1980, державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, як дискреційне повноваження слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою дискреції, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не слід ототожнювати лише з формалізованими повноваженнями, вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тому, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988), встановлено, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гавенда проти Польщі» від 14.03.2002).

Також, Верховний Суд у справі № 200/3265/21-а зазначив, що право на визначення розміру санкції згідно із наведеної вище норми покладається на орган контролю, проте, законодавцем встановлено можливість застосування штрафних санкцій в розмірі від 85 000 гривень до 1 700 000 гривень. У разі виявлення порушень законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розглядає питання відповідальності суб`єкта господарювання, його посадових осіб на своєму засіданні та приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання санкцій та/або застосування адміністративного стягнення до посадової особи такого суб`єкта господарювання. При застосуванні санкцій Регулятор має дотримуватися принципів недискримінації та пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив.

В свою чергу, обов`язковість дотримання принципу пропорційності зумовлює обов`язок суб`єкта владних повноважень, при визначенні розміру санкції, обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність.

Орган контролю під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний обґрунтовано вказати про причини застосування обраного розміру штрафної санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі.

Разом з цим, Верховний Суд зазначив, що оспорювана постанова Нацкомісії не містить жодного обґрунтування щодо тяжкості вчиненого правопорушення ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» та відповідності вчиненого правопорушення розміру штрафу

Колегія Верховного Суду погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що відповідач необґрунтовано, нерозсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, застосував до позивача максимальний розмір штрафу, передбачений пунктом 4 частини четвертої статті 77 Закону № 2019-VIII, а саме 1 700 000, 00 грн, за формально допущене правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, у даному випадку суд враховує постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №154/3029/14, де нею було наголошено, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ.

Застосовуючи вказані висновки Верховного Суду в контексті обставин цієї справи, суд бере до уваги, що відповідач під час прийняття рішення про накладення штрафу зобов`язаний врахувати пояснення позивача щодо виявлених перевіркою порушень, обґрунтовано вказати про причини застосування обраного розміру штрафної санкції, а також вказати на підстави неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі. Відповідач має дотримуватися принципів недискримінації та пропорційності порушення і покарання та ефективності санкцій, які мають стримуючий вплив. В свою чергу, обов`язковість дотримання принципу пропорційності зумовлює обов`язок суб`єкта владних повноважень, при визначенні розміру санкції, обґрунтовувати в своєму рішенні ступінь тяжкості вчиненого правопорушення та його небезпечність.

Як встановив суд, постанова відповідача «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024 не містить достатнього обґрунтування щодо тяжкості вчиненого правопорушення позивачем та відповідності вчиненого правопорушення розміру штрафу, обґрунтування розміру штрафної санкції, а також неможливості застосування штрафної санкції у меншому розмірі.

При цьому, зазначення порушень в акті перевірки не може вважатися належним обґрунтуванням розміру санкції, оскільки, конкретна санкція визначається не під час перевірки, а під час вирішення питання про відповідальність суб`єкта господарювання та прийняття відповідного рішення.

Також, як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 серпня 2023 року в справі №420/1369/22 обґрунтування розміру санкцій та їх пропорційності у відзиві під час розгляду справи теж не узгоджується з вимогами закону, оскільки правомірність рішень суб`єктів владних повноважень оцінюється на час їх прийняття.

За встановлених обставин, суд вважає, що відповідач необґрунтовано, нерозсудливо, без врахувань пояснень позивача та без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, без врахувань пом`якшуючих обставин, застосував до позивача розмір штрафу, що свідчить про недотримання відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови принципу обґрунтованості та пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, та інтересів позивача.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказаним приписам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення відповідача про накладення штрафу на позивача не відповідає.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Всупереч вказаному відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не довів належними доказами правомірність свого рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає оскаржувану постанову відповідача «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Як наслідок, позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024, є обґрунтованими та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача «Про усунення порушень АТ «Івано-Франківськгаз» за № 142-р від 17.05.2024, то суд зауважує, що протиправність такого розпорядження жодним чином не мотивована та не обґрунтована належними та достовірними доказами, при тому, що позивач не заперечує наявності певних порушень, а тому, за таких умов підстави для визнання його протиправним відсутні, і, як наслідок, в цій частині вимог потрібно відмовити.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

При цьому, суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (індекс 76010, вулиця Ленкавського, будинок 20, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (індекс 03057, вулиця Смоленська, будинок 19, місто Київ, ) про визнання протиправними та скасування постанови за № 947 від 17.05.2024 та розпорядження за № 142-р від 17.05.2024 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про застосування санкцій до АТ «Івано-Франківськгаз» за недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку природного газу, та порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу» за №947 від 17.05.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.