Справа № 140/2042/26
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2026-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року ЛуцькСправа № 140/2042/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Де-Люкс Україна» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Де-Люкс Україна» (далі ТзОВ «Де-Люкс Україна») про стягнення податкового боргу в сумі 127476,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує та за ним обліковується податковий борг в загальному розмірі 127476,62 грн, в тому числі з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 14788,56 грн, з податку на прибуток підприємств, які сплачують інші підприємства в сумі 303,74 грн, з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, у сумі 90771,94 грн, а також заборгованість зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, у сумі 21612,38 грн.

Позивач просив стягнути з рахунків відповідача у банках кошти на погашення податкового боргу, який не сплачено платником добровільно.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 19 лютого 2026 року судом надіслано відповідачу рекомендованим листом за адресою місцезнаходження, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, поштове відправлення повернулося на адресу суду, відтак воно не було вручене відповідачу з незалежних від суду причин, а тому в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України копія ухвали вважається врученою.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

ТзОВ «Де-Люкс Україна» зареєстроване як юридична особа 26 лютого 2016 року, перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області.

Станом на 03 лютого 2026 року за ТзОВ «Де-Люкс Україна» обліковується податковий борг, який підлягає до стягнення, у загальному розмірі 127476,62 грн, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 14788,56 грн, з податку на прибуток підприємств, які сплачують інші підприємства в сумі 303,74 грн, з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, у сумі 90771,94 грн, а також заборгованість зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання, у сумі 21612,38 грн, про що зазначено в довідці про наявність заборгованості по платежах до бюджету, в розрахунках сум податкового боргу та підтверджується відомостями облікової картки платника по вказаних платежах.

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 14788,56 грн (з врахуванням наявної переплати в сумі 0,98 грн) виник внаслідок донарахування штрафних санкцій згідно з податковими-повідомленнями рішеннями від 08 січня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 09 січня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 07 лютого 2020 року № в сумі 1020,00 грн, 27 березня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 02 липня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 02 липня 2020 року № в сумі 101,92 грн, від 02 липня 2020 року № в сумі 204,00 грн, від 02 липня 2020 року №006445504 в сумі 200,22 грн, від 05 серпня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 14 вересня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 27 жовтня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 21 грудня 2020 року № в сумі 1020,00 грн, від 15 грудня 2020 року №3 в сумі 1020,00 грн, від 22 квітня 2021 року № в сумі 1020,00 грн, від 08 червня 2021 року № в сумі 2040,00 грн, від 09 квітня 2021 року № в сумі 1020,00 грн, від 10 червня 2021 року № в сумі 2040,00 грн, від 16 листопада 2021 року № в сумі 1020,00 грн. Разом з тим відповідачем подано уточнюючі декларації у з в`язку з виправленням самостійно виявлених недоліків №15794510 за 01 січня 2020 року в сумі 2010,00 грн, №23279418 за 01 листопада 2018 року 1,00 грн, а також подано декларацію з ПДВ в рахунок зменшення від`ємного значення №15796142 за 01 лютого 2020 року 1036,00 грн. Крім того, на підставі статті 129 ПК України нараховано пеню в сумі 0,98 грн.

Податковий борг з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші підприємства в сумі 30,74 грн (з врахуванням наявної переплати в сумі 979,17 грн) виник внаслідок самостійно поданої декларації від 02 березня 2020 року № 013505111 в сумі 980,00 грн та донарахування штрафних санкцій згідно з податковими-повідомленнями рішеннями від 04 лютого 2020 року № в сумі 200,74 грн, від 04 лютого 2020 року № в сумі 102,17 грн.

Податковий борг з мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання в сумі 21612,38 грн виник внаслідок несплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16 грудня 2020 року №9 у сумі 15209,95 грн. Крім того, відповідно до статті 129 ПК України відповідачу нараховано пеню в сумі 6402,43 грн.

Податковий борг з податку на додану вартість з товарів ввезених на територію України суб`єктами господарювання виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань згідно з податковим повідомленням-рішенням від 16 грудня 2020 року №9 на суму 63881,76 грн. З урахуванням пені у сумі 26890,18 грн податковий борг становить 90771,94 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України обумовлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у Волинській області прийняло податкові повідомлення-рішення, якими донарахувало відповідачу грошові зобов`язання.

У цій справі встановлено, що вищевказані податкові повідомлення-рішення надіслані контролюючим органом на податкову адресу відповідача рекомендованими листами з повідомленням про вручення, однак були повернуті адресанту із довідками відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Податкові-повідомлення рішення від 09 січня 2020 року №, від 08 січня 2020 року № були вручені відповідачу 20 січня 2020 року.

Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відтак, дані податкові повідомлення-рішення, з урахуванням приписів пункту 42.5 статті 42 ПК України вважаються врученими відповідачу.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень суду не надано.

Отже, грошові зобов`язання, визначені такими податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими.

Відповідно до вимог частини першої статті 302 Митного кодексу України (далі МК України) після закінчення встановлених цим Кодексом та Податковим кодексом України строків сплати митних платежів на суму податкового боргу нараховується пеня у розмірі та порядку, визначених Податковим кодексом України.

За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

13 лютого 2020 року позивач сформував та надіслав відповідачу податкову вимогу форми «Ю» №832-10, яка за правилами пункту 42.5 статті 42 ПК України вважається врученою платнику (а.с.4).

Вказана податкова вимога відповідачем оскаржена не була (доказів протилежного не надано).

Частинами першою, другою статті 303 МК України передбачено, що у разі несплати або неповної сплати митних платежів у порядку і в строки, встановлені цим Кодексом та Податковим кодексом України, несплачена сума митних платежів вважається податковим боргом особи, визначеної відповідно до частини першої або другої статті 293 цього Кодексу, та стягується у порядку і строки, встановлені Податковим кодексом України. Належні до сплати суми митних платежів стягуються з осіб, відповідальних за їх сплату.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як визначено пунктом 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Приписами пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України було установлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Карантин на усій території України був вперше установлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року і надалі неодноразово був продовжений.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» дія пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України зупиняється на період дії воєнного, надзвичайного стану. Одночасно статтю 102 доповнено пунктом 102.9, за змістом якого на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З 01 серпня 2023 року перебіг строків відновлено у зв`язку із виключенням вказаної норми згідно із Законом України від 03 червня 2023 року №3219-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану».

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 127476,62 грн, щодо наявності та розміру якого відповідач не подав до суду відзиву та не надав доказів його сплати, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у спосіб прийняття рішення про стягнення з відповідача податкового боргу у вказаному вище розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 162, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44106679) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Де-Люкс Україна» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, 22-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 40301995) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Де-Люкс Україна» в банках, що обслуговують такого платника податків, в дохід бюджету кошти у сумі 127476,62 грн (сто двадцять сім тисяч чотириста сімдесят шість грн 62 коп.) для погашення податкового боргу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк