Справа № 320/9683/26
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2026-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи

24 квітня 2026 року справа №320/9683/26

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи Державної судової адміністрації України (вул. Липська, буд.18/5, м.Київ, 01601, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького архітектора, буд.13, м. Київ, 01001, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна судова адміністрація України, звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладання штрафу, винесену у виконавчому провадженні від 06.01.2026 ВП № 79747172 про накладення штрафу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 адміністративну справу №320/9683/26 за позовом Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до супровідного листа Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2026 справа № 320/9683/26 направлена за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду та отримана канцелярією суду 21.04.2026, що підтверджується відтиском штампу суду. Справа передана на розгляд судді 21.04.2026 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Пунктом 4 частини 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіряючи відповідність позовної заяви вказаній вимозі, суддя зазначає наступне.

В ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 про передачу адміністративної справи № 320/9683/26 до Харківського окружного адміністративного суду зазначено, що позивач оскаржує постанову державного виконавця від 06.01.2026 у виконавчому провадження № 79747172, прийняту у зв`язку з невиконанням ДСА України рішення Харківського окружного адміністративного суду. Відповідно, Державна судова адміністрація України, яка є стороною виконавчого провадження, оскаржує дії виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, на підставі якого Харківським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист, тому до даної позовної заяви застосовується спеціальний порядок судового оскарження, відповідно до якого вона підлягає розгляду судом, який видав виконавчий документ, тобто Харківським окружним адміністративним судом.

При цьому, Київський окружний адміністративний суд керувався положеннями частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд вважає, що вказана адміністративна справа передана на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду помилково, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої і другої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд звертає увагу, що вимоги цієї статті спрямовані на виокремлення критеріїв визначення юрисдикції судів щодо розгляду справ, пов`язаних з оскарженням рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

За змістом статті 1 КАС України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З положень статті 20 КАС України, яка регламентує питання розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, вбачається, що ця справа належить до предметної підсудності окружного адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статі 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Судом установлено, що позивач оскаржує постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06.01.2026 ВП № 79747172 про накладення штрафу, яка є окремим виконавчим документом та Харківським окружним адміністративним судом такий виконавчий документ не видавався.

Згідно наданих разом з позовною заявою документів та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що адресою місцезнаходження позивача - Державної судової адміністрації України, є: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 00020; відповідача - Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001.

Отже, з урахуванням вимог частини першої статті 25 КАС України, вказана адміністративна справа територіально підсудна окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого охоплює м. Київ.

Таким чином, судом установлено, що вказана адміністративна справа територіально підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Відповідно до частини першої статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Однак згідно із пунктом 1 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно із якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand проти Австрії» зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (пункти 24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Правила передачі справ з одного суду до іншого суду визначають норми статті 29 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що адміністративну справу необхідно передати на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Керуючись ст. ст. 25, 29, 248, 293-295, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 320/9683/26 за адміністративним позовом Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови передати на розгляд до Київського окружного адміністративного суду (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Рубан В.В.