Справа № 160/22736/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2026-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: 06 серпня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо невчинення дій, передбачених пунктом 87.5 статті 87 ПК України, а саме: невизначення дебіторської заборгованості Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» джерелом погашення податкового боргу;
-зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області: повідомити позивача про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості, укласти з позивачем договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості відповідно до пункту 87.5 статті 87 ПК України та Порядку №585.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що станом на дату звернення до суду за ним обліковується податковий борг в сумі 93 215 234, 89 грн. Вжиті податковим органом заходи, спрямовані на погашення податкового боргу, результатів не дали, оскільки кошти на рахунках підприємства відсутні. Також, у позивача відсутнє майно, яке може бути використано як джерело погашення податкового боргу. Позивач неодноразово звертався до відповідача із пропозицію щодо визначення дебіторської заборгованості позивача джерелом погашення податкового боргу з подальшим укладенням договору про переведення права вимоги на контролюючий орган. Однак відповідач продовжує вчиняти бездіяльність, відмовляючи позивачу у визначенні джерелом погашення податкового боргу наявної дебіторської заборгованості, ігноруючи пропозиції підприємства, направлені на реальне погашення податкового боргу. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
01 вересня 2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погоджується з викладеними позивачем у відповіді на відзив обставинами та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Станом на дату звернення позивача до суду в інтегрованих картках платника податків Приватного акціонерного товариства Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія`обліковується податковий борг на загальну суму 93215234, 89 грн.
14 лютого 2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до позивача із запитом від 06.02.2023 №7150/6/04-36-13-02-14 про надання переліку дебіторської заборгованості з розподілом за періодами її виникнення, з двосторонніми актами звірки по кожному дебітору, що надать можливість її опису та подальшої реалізації.
14 липня 2025 року Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» подало до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області лист-пропозицію, в якому просило прийняти рішення щодо визначення дебіторської заборгованості Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» джерелом погашення податкового боргу підприємства.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача в частині невизначення джерелом погашення податкового боргу наявної дебіторської заборгованості та неукладення відповідного договору, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.
Норма підпункту 20.1.35-1 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначає, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на контролюючий орган.
Відповідно до пункту 87.5 статті 87 ПК України у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.
Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.
Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платнику податків про таке надходження в п`ятиденний строк з дня отримання відповідного документа.
Порядок використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №585 (далі - Порядок №585).
Відповідно до п.3 Розділу І Порядку №585 у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або якщо у платника недостатньо коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.
Згідно з пунктами 1-15 розділу II Порядку №585 контролюючий орган повідомляє платника податків про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Повідомлення розглядається як пропозиція для укладання договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган (далі - договір). Переведення платником податків права вимоги дебіторської заборгованості, що випливає з відносин платника податків з дебітором, на орган стягнення здійснюється на основі договору, укладеного в письмовій формі, між платником податків та контролюючим органом. У разі згоди платника податків контролюючий орган укладає договір з таким платником податків.
Договір повинен містити, зокрема: назву договору та місце його укладання; найменування платника податків та контролюючого органу; предмет договору; порядок виконання зобов`язань за договором; права та обов`язки сторін; умови укладання, зміни та припинення договору; місцезнаходження та реквізити сторін.
У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладання з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.
На контролюючий орган як орган стягнення можуть переводитися всі види дебіторської заборгованості, а саме: дебіторська заборгованість за товари (роботи, послуги); дебіторська заборгованість, пов`язана із підзвітними особами; дебіторська заборгованість працівників, акціонерів перед підприємством; дебіторська заборгованість за претензіями; інші види дебіторської заборгованості.
Визначення такої дебіторської заборгованості здійснюється шляхом перевірки контролюючим органом дебіторської заборгованості, яка відображена на рахунках бухгалтерського обліку платника податків та в аналітичному обліку.
Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платника податків про таке надходження у п`ятиденний строк з дня отримання відповідного документа.
Платник податків передає контролюючому органу всі документи, що свідчать про право вимоги.
У договорі обов`язково зазначається, що платник податків переводить на контролюючий орган своє право вимоги до дебітора в рахунок погашення податкового боргу.
Платник податків та орган стягнення повідомляють дебітора про переведення на контролюючий орган права вимоги. Повідомлення про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган складається за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.
Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.
До моменту стягнення контролюючим органом у судовому порядку такої дебіторської заборгованості платежі продовжують надходити на рахунки платника податків, що має податковий борг.
Надходження за дебіторською заборгованістю негайно спрямовуються в рахунок погашення податкового боргу.
Контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.
Контролюючий орган направляє платнику податків повідомлення про надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення дебіторської заборгованості за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Відповідно до пункту 87.5 статті 87 ПК України та пункту 4 розділу II Порядку №585 у разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.
Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 06 жовтня 2020 року у справі №1.380.2019.006990, одним із способів погашення податкового боргу є звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.
З аналізу положень Податкового кодексу України та Порядку №585 вбачається, що направленню податковим органом повідомлення платнику податку про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків передують заходи з ідентифікції такої заборгованості.
Повертаючись до обставин справи.
За Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» дійсно рахується податковий борг у розмірі 93 215234, 89 грн.
Проте, позивачем витребуваних податковим органом документів надано не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Зазначені обставини виключають можливість податкового органу визначити джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків.
Отже, відповідач вчинено всі дії, передбачені пунктом 87.5 статті 87 ПК України та пунктом 4 розділу II Порядку №585, направлені на укладення з відповідачем договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган.
Натомість, самим позивачем не надано податковому органу документів, на підтвердження існування реальної дебіторської заборгованості, без чого не є можливим укладення відповідного договору.
Суд також визнає слушними доводи податкового органу про те, що ненаправлення контролюючим органом повідомлення про визначення дебіторської заборгованості, строк якої настав, джерелом погашення податкового боргу, а також неукладення договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган жодним чином не позбавляє позивача самостійно здійснювати заходи зі стягнення заборгованості (грошових коштів) з дебіторів з подальшим направленням отриманих коштів в рахунок погашення податкового боргу.
Наданий до суду Баланс (звіт про фінансовий стан) підприємства станом на 31 березня 2025 року хоча і підтверджує наявність дебіторської заборгованості контрагентів перед позивачем, проте є недостатнім для прийняття податковим органом рішення про визначення дебіторської заборгованості Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» джерелом погашення податкового боргу.
Окрім зазначеного, ініціювання визначення дебіторської заборгованості джерелом погашення податкового боргу є виключним правом податкового органу, і податкові органи наділені власною дискрецією стосовно методів та способів стягнення податкової заборгованості в межах, встановлених Податковим кодексом Укарїни та іншим законодавчими актами.
З цих підстав суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись статтями 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Адміністративний позов Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон