Справа № 520/2028/26
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 р. № 520/2028/26

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ГУСАРІВСЬКЕ" (, вул. Миру, буд. 30, с. Гусарівка (Балаклійський), Харківська обл., Ізюмський р-н, 64264) до Балаклійської міської ради Харківської області (, вул. Захисників України, буд.18, м. Балаклія, Харківська обл., 64207), Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області (, вул. Захисників України, буд. 18, м. Балаклія, Ізюмський район, Харківська область, 64207) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Балаклійської міської військової адміністрації 04-08/7655-25 від 02.12.2025;

- визнати протиправним та скасувати рішення Балаклійської міської військової адміністрації 04-08/7653-25 від 24.12.2025;

- визнати протиправним та скасувати рішення Балаклійської міської військової адміністрації 04-08/7654-25 від 24.12.2025;

- зобов`язати Балаклійську міську військову адміністрацію прийняти рішення про визнання земельних ділянок відповідно до переліку у заяві від 29.10.2025 №29/10-1, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, та надати податкові пільги зі сплати єдиного податку на 2022 рік,

- зобов`язати Балаклійську міську військову адміністрацію прийняти рішення про визнання земельних ділянок відповідно до переліку у заяві від 29.10.2025 №29/10-2, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, та надати пільги зі сплати земельного податку за відповідні земельні ділянки на 2023 рік;

- зобов`язати Балаклійську міську військову адміністрацію прийняти рішення про визнання земельних ділянок відповідно до переліку у заяві від 29.10.2025 №29/10-3, потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, та надати пільги зі сплати земельного податку за відповідні земельні ділянки на 2024 рік;

- зобов`язати Балаклійську міську військову адміністрацію надати на адресу Головного управління ДПС у Харківській області інформацію про прийняті Рішення, за формою та у строки, визначені підпунктом 12.4.6 пунктом 12.4 статті 12 Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Відповідач, Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

Відповідач, Балаклійська міська рада Харківської області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.

30.04.2026 до суду надійшла заява позивача, в якій він просив:

- долучити докази понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів судової справи № 520/2028/26;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області ( ) на користь СТОВ «ГУСАРІВСЬКЕ» (), 20 000.00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок у якості витрат на правничу допомогу

Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Балаклійською міською військовою за результатом розгляду заяв Сільськогосподарського ТОВ «ГУСАРІВСЬКЕ» про визнання земельних ділянок потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та встановлення податкових пільг у порядку п.12.3.7 ч. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України було прийнято рішення: №04-08/7653-25 від 24.12.2025 , яким відмовлено у визнанні земельних ділянок (згідно наданого позивачем переліку) непридатними до використання у зв`язку із потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами у 2022 році; №04-08/7654-25 від 24.12.2025, яким відмовлено у визнанні земельних ділянок (згідно наданого позивачем переліку) непридатними до використання у зв`язку із потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами у 2023 році; №04-08/7655-25 від 02.12.2025, яким відмовлено у визнанні земельних ділянок (згідно наданого позивачем переліку) непридатними до використання у зв`язку із потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами у 2024 році.

Позивач вважає, що рішення про відмову у задоволенні заяв від 29.10.2025 №29/10-1, від 29.10.2025 №29/10-2, від 29.10.2025 №29/10-3 про визнання земельних ділянок потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами, та надання пільги зі сплати єдиного податку за 2022 рік, є протиправними, оскільки, на його думку, належні йому на праві користування земельні ділянки розташовані на території, яка перебувала у зоні активних бойових дій та тимчасовій окупації, а відтак відповідно до положень Податкового кодексу України вважаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами до моменту проведення відповідного обстеження.

Позивач зазначає, що рішення органу місцевого самоврядування або військової адміністрації у такому випадку має лише підтверджувати факт непридатності земельних ділянок для використання, а не визначати момент виникнення права на податкові пільги, у зв`язку з чим вважає можливим прийняття відповідних рішень щодо попередніх податкових (бюджетних) періодів. Також позивач посилається на відсутність можливості здійснювати господарську діяльність на спірних земельних ділянках у 2022 2024 роках у зв`язку з їх потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, що, на його думку, є підставою для застосування податкових пільг за вказані періоди.

Крім того, позивач вказує на формальний підхід відповідача при розгляді поданих заяв та відсутність належного обґрунтування прийнятих рішень про відмову.

Разом з тим, відповідач Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області у відзиві на позовну заяву та поданих запереченнях проти позову зазначає, що спірні рішення прийняті у межах наданих повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, а підстав для їх скасування не вбачається.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що податкові пільги щодо сплати місцевих податків та зборів можуть встановлюватися виключно на відповідний бюджетний (звітний) рік та за умови подання платником податків відповідної заяви у межах такого періоду, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для прийняття рішень про надання пільг за минулі роки, зокрема за 2022 2024 роки, за заявами, поданими лише у 2025 році .

Також відповідач зазначає, що частина земельних ділянок, щодо яких заявлені позовні вимоги, є земельними ділянками приватної власності (паї), у зв`язку з чим позивач не є платником відповідних місцевих податків щодо таких земельних ділянок, що виключає можливість застосування до нього податкових пільг у цій частині.

Окрім цього, відповідач посилається на встановлені під час розгляду заяв обставини щодо фактичного використання позивачем частини земельних ділянок у господарській діяльності, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав для визнання таких земель непридатними для використання .

Відповідач Балаклійська міська рада Харківської області у поданому відзиві підтримала правову позицію Балаклійської міської військової адміністрації, заперечила проти задоволення позовних вимог та зазначила, що спірні рішення прийняті відповідно до вимог законодавства та у межах наданих повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Основним документом, що регулює земельні відносини в Україні, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-111.

За приписами ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Плата за землю справляється відповідно до закону.

Положенням п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За приписами пп. 269.1.2. п. 269.1. ст. 269 ПК України платниками плати за землю є платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з пп. 270.1.2. п. 270.1. статті 270 ПК України об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 288.1. ст. 288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з п. 288.4. ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами).

Статтею 283 ПК України визначений перелік земельних ділянок, які не підлягають оподаткуванню земельним податком.

Так, згідно з п.п. 283.1.9. п. 283.1 ст. 288 ПК України не сплачується податок за земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами.

Пунктом 283.2. встановлено, що не сплачується податок за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, у випадку прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 283-1.2. ст. 283-1 ПК України підставою для ненарахування земельного податку відповідно до підпункту 283.1.9 пункту 283.1 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, забруднених вибухонебезпечними предметами, є дані Державного земельного кадастру.

Земельний податок за земельні ділянки, визначені підпунктом 283.1.9 пункту 283.1 статті 283 цього Кодексу, у частині земельних ділянок, забруднених вибухонебезпечними предметами, не нараховується за період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами.

Період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Нарахування земельного податку за земельні ділянки, визначені підпунктом 283.1.9 пункту 283.1 статті 283 цього Кодексу, у частині земельних ділянок, забруднених вибухонебезпечними предметами, відновлюється починаючи з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Згідно з п. 283-1.3. ст. 283-1 ПК України підставою для ненарахування земельного податку відповідно до пункту 283.2 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, непридатних для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу.

Ненарахування земельного податку за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, здійснюється протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

У разі подання платником податків до контролюючого органу рішення відповідного органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, інформація про які відсутня у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, нарахування земельного податку до отримання контролюючим органом відповідних даних з Державного земельного кадастру здійснюється на підставі відомостей, наданих платником податків.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником земельного податку на підставі оригіналів або належним чином засвідчених копій рішень відповідних органів місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків контролюючий орган, до якого звернувся платник земельного податку, протягом десяти робочих днів здійснює перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно з п.п. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 ПК України, не дозволяється сільським, селищним, міським радам встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Дія абзацу першого цього підпункту не поширюється на прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами (з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів таких земельних ділянок), а також про внесення змін до таких рішень.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Відповідно до п.п. 12.4.6 п. 12.4 ст. 12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать надання інформації контролюючим органам за місцезнаходженням земельних ділянок щодо рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, прийнятих на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами. Така інформація надається в електронному вигляді у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, протягом 10 календарних днів з дня прийняття відповідного рішення з обов`язковим зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких прийнято відповідне рішення.

З аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що земельні ділянки, розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами за умови подання платником плати за землю до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами.

Рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами приймаються за умови наявності відповідних заяв платників податків.

Інших умов та підстав для прийняття рішення відповідного органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, окрім як на підставі заяви платника податків про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами (за умови розташування земельної ділянки на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією) чинним законодавством не передбачено.

Разом із тим суд наголошує, що положеннями частини другої п. 2831. 3 ст. 2831 , п. 288.8 ст. 288 Податкового кодексу України встановлено, що ненарахування земельного податку та орендної плати за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, здійснюється протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття органом місцевого самоврядування рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків.

Отже, незалежно від зазначеної у рішенні дати початку звільнення земельних ділянок від оподаткування, початок періоду застосування пільги визначений Кодексом як перше число місяця, на який припадає дата прийняття Рішення.

Судом встановлено, що 03.11.2025 до Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від СТОВ «ГУСАРІВСЬКЕ» надійшли заяви про потенційне забруднення земельних ділянок вибухонебезпечними предметами із проханням встановити податкові пільги зі сплати єдиного податку четвертої групи за звітний 2022 рік, а також земельного податку за 2023 та 2024 роки, із зазначенням переліку земельних ділянок у кількості 878 кадастрових номерів загальною площею 5604,3753 га.

За результатами розгляду вказаних заяв Комісією з розгляду питань щодо звільнення від плати за землю та податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно на території Балаклійської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області складено протокол №10 від 20.11.2025, яким встановлено, що більшість земельних ділянок, щодо яких позивач просив встановити податкові пільги, є земельними ділянками приватної власності, а саме 860 земельних ділянок є пайовими, тоді як 18 земельних ділянок є земельними ділянками комунальної власності Балаклійської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, що перебувають у позивача в оренді, загальною площею 719,5007 га.

Зазначені обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Також судом встановлено, що 23.07.2024 відбулось засідання комісії з питань забезпечення своєчасної сплати податків та внесення інших податкових платежів до місцевого бюджету Балаклійської міської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, за результатами якого складено протокол №1 від 23.07.2024.

Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що в користуванні СТОВ «ГУСАРІВСЬКЕ» перебуває 5696,3319 га землі, при цьому у 2024 році підприємство використовувало та обробляло орієнтовно 2752,5023 га землі.

Крім того, встановлено, що 21.03.2024 підприємство зверталося до Балаклійської міської ради з листом щодо обстеження земельних ділянок загальною площею 1359,6251 га на предмет забруднення їх вибухонебезпечними предметами, який 25.03.2024 Балаклійською міською радою було направлено на адресу Харківської обласної військової адміністрації для вирішення питання по суті.

Водночас із протоколу №1 від 23.07.2024 вбачається, що станом на час його складення позивач заяву про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами та встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та зборів не подавав.

Згідно з Переліком територій, на яких ведуться / велися бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за №380/43786, с. Гусарівка та с. Волобуївка Балаклійської міської територіальної громади, які є населеними пунктами Гусарівського старостинського округу, перебували у період з 24.02.2022 по 02.03.2022 у зоні активних бойових дій, у період з 02.03.2022 по 29.03.2022 у тимчасовій окупації, у період з 29.03.2022 по 12.09.2022 у зоні активних бойових дій.

Разом з тим, суд зазначає, що Податковий кодекс України пов`язує ненарахування земельного податку та застосування податкових пільг щодо земельних ділянок, непридатних для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не лише з фактом розташування земельної ділянки на відповідній території, а й з поданням платником податків відповідної заяви та прийняттям компетентним органом рішення про надання податкових пільг.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 283-1.3 ст. 283-1 Податкового кодексу України підставою для ненарахування земельного податку відповідно до пункту 283.2 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, непридатних для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу.

При цьому ненарахування земельного податку за такі земельні ділянки здійснюється протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків.

Аналогічний підхід закріплено і в п. 288.8 ст. 288 Податкового кодексу України щодо орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що чинне податкове законодавство не передбачає можливості встановлення податкових пільг за минулі бюджетні / податкові періоди на підставі заяви платника податків, поданої після закінчення таких періодів.

Початок періоду застосування відповідної пільги законодавець прямо пов`язує з першим числом місяця, на який припадає дата прийняття відповідного рішення компетентним органом, а не з минулим періодом, за який платник податків у подальшому просить встановити пільгу.

Водночас судом встановлено, що заяви позивача від 29.10.2025 №29/10-1, №29/10-2 та №29/10-3 були подані до Балаклійської міської військової адміністрації лише у листопаді 2025 року, тобто після завершення 2022, 2023 та 2024 бюджетних років, за які позивач просить встановити відповідні податкові пільги.

За таких обставин доводи позивача про те, що рішення Балаклійської міської військової адміністрації мало лише підтверджувати раніше існуючий юридичний факт непридатності земельних ділянок до використання та могло бути прийняте щодо попередніх бюджетних періодів, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі доводи не узгоджуються з прямим змістом п. 283-1.3 ст. 283-1, п. 288.8 ст. 288 та пп. 12.3.7 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України.

Суд також враховує, що відповідно до підпункту 12.3.7 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяв платників податків про визнання земельних ділянок непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами повинні прийматися на кожний календарний рік окремо, за умови наявності відповідних заяв платників податків, та на період не більше ніж до кінця поточного календарного року.

Отже, положення вказаної норми не надають органу місцевого самоврядування чи військовій адміністрації повноважень приймати рішення про встановлення податкових пільг за попередні роки після закінчення відповідного календарного року.

Натомість, норма прямо обмежує період дії такого рішення поточним календарним роком.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що заяви позивача, подані у 2025 році, не могли бути підставою для прийняття рішень про встановлення податкових пільг за 2022, 2023 та 2024 роки, оскільки відповідні бюджетні періоди вже завершилися, а рішення про встановлення податкових пільг має прийматися на відповідний календарний рік і не більше ніж до кінця такого року.

Підпунктом 69.33 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у редакції Закону України №3050-IX від 11.04.2023 передбачено, що тимчасово, з 01.03.2022, не нараховується та не сплачується єдиний податок четвертої групи з площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди, у податкових періодах, коли на територіях, на яких розташовані такі сільськогосподарські угіддя та/або землі водного фонду, ведуться бойові дії або території тимчасово окуповані збройними формуваннями Російської Федерації, до дати завершення на таких територіях активних бойових дій або тимчасової окупації Російською Федерацією.

З матеріалів справи вбачається, що с. Гусарівка та с. Волобуївка Балаклійської міської територіальної громади перебували у зоні активних бойових дій та тимчасовій окупації у період з 24.02.2022 по 12.09.2022. Отже, питання ненарахування та несплати єдиного податку четвертої групи за відповідний період 2022 року врегульовано безпосередньо нормами Податкового кодексу України.

У частині ж вимог про встановлення пільги зі сплати єдиного податку четвертої групи за іншу частину 2022 року суд зазначає, що позивач звернувся із заявою №29/10-1 лише 29.10.2025, тобто після закінчення 2022 бюджетного року, у зв`язку з чим у Балаклійської міської військової адміністрації були відсутні правові підстави для прийняття рішення про встановлення такої пільги за минулий період.

Щодо доводів позивача про те, що землі вважаються потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами до моменту проведення відповідного обстеження операторами протимінної діяльності, суд зазначає, що вказані доводи не спростовують обставини подання заяв про встановлення податкових пільг лише у 2025 році та не змінюють визначений Податковим кодексом України порядок і період застосування відповідних податкових пільг.

Суд звертає увагу, що податкові пільги є винятком із загального обов`язку платника податків щодо сплати податків і зборів, а тому підстави та порядок їх застосування мають визначатися виключно законом та не можуть тлумачитися розширено.

Також суд враховує, що згідно з протоколом №10 від 20.11.2025 Комісією встановлено, що з 878 земельних ділянок, щодо яких позивач просив встановити податкові пільги, 860 земельних ділянок є земельними ділянками приватної власності, тоді як лише 18 земельних ділянок є земельними ділянками комунальної власності, що перебувають у позивача в оренді.

Відповідно до пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є, зокрема, платники орендної плати - землекористувачі земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з пп. 270.1.2 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування орендною платою є земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Отже, доводи відповідача про те, що у відношенні до земельних ділянок приватної власності позивач не є платником відповідних місцевих податків у розумінні наведених норм Податкового кодексу України, суд вважає обґрунтованими.

Позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б спростовували встановлені Комісією у протоколі №10 від 20.11.2025 обставини щодо правового режиму відповідних земельних ділянок.

Крім того, суд бере до уваги обставини, що згідно протоколу №1 від 23.07.2024, СТОВ «ГУСАРІВСЬКЕ» у 2024 році фактично використовувало та обробляло орієнтовно 2752,5023 га землі із загальної площі земель, що перебувають у його користуванні.

Такі обставини у сукупності з іншими доказами спростовують доводи позивача про повну неможливість здійснення господарської діяльності на всіх земельних ділянках протягом 2022 2024 років.

Посилання позивача на те, що відповідач застосував формальний підхід та не врахував фактичний стан земельних ділянок, суд оцінює критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заяви позивача були розглянуті Комісією, про що складено протокол №10 від 20.11.2025, у якому наведено мотиви відмови, зокрема щодо неможливості встановлення податкових пільг за минулі бюджетні періоди, правового режиму земельних ділянок та їх фактичного використання.

За таких обставин спірні рішення Балаклійської міської військової адміністрації №04-08/7653-25 від 24.12.2025, №04-08/7654-25 від 24.12.2025 та №04-08/7655-25 від 02.12.2025 прийняті з урахуванням вимог Податкового кодексу України, у межах наданих повноважень та з урахуванням фактичних обставин, встановлених під час розгляду заяв позивача.

Суд також зазначає, що вимоги позивача про зобов`язання Балаклійської міської військової адміністрації прийняти рішення про визнання земельних ділянок потенційно забрудненими вибухонебезпечними предметами та надати податкові пільги за 2022, 2023 та 2024 роки фактично спрямовані на зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про встановлення податкових пільг за минулі бюджетні періоди, що не узгоджується з наведеними нормами Податкового кодексу України.

Похідною від зазначених вимог є вимога про зобов`язання Балаклійської міської військової адміністрації надати на адресу Головного управління ДПС у Харківській області інформацію про прийняті рішення за формою та у строки, визначені підпунктом 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 Податкового кодексу України.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти відповідні рішення про встановлення податкових пільг, відсутні й підстави для задоволення похідної вимоги про направлення інформації до контролюючого органу.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачами доведено правомірність оскаржуваних рішень, тоді як позивачем не доведено наявності правових підстав для скасування рішень Балаклійської міської військової адміністрації та зобов`язання відповідача прийняти рішення про встановлення податкових пільг за 2022, 2023 та 2024 роки.

З огляду на викладене, адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГУСАРІВСЬКЕ» не підлягає задоволенню.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ГУСАРІВСЬКЕ" (, вул. Миру, буд. 30, с. Гусарівка (Балаклійський), Харківська обл., Ізюмський р-н, 64264) до Балаклійської міської ради Харківської області (, вул. Захисників України, буд.18, м. Балаклія, Харківська обл., 64207), Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області (, вул. Захисників України, буд. 18, м. Балаклія, Ізюмський район, Харківська область, 64207) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 квітня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях