Справа № 380/29337/23
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 380/29337/23

касаційне провадження № К/990/33505/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 (суддя Чаплик І.Д.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 (головуючий суддя - Сеник Р.П., судді - Онишкевич Т.В., Судова-Хомюк Н.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "«Еколан Інгредієнти» (далі - Товариство, позивач, платник) звернулось до суду із позовом до Львівської митниці (далі - відповідач, Митниця, митний орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100658/2 від 23.10.2023.

Позов обґрунтований протиправністю прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості, оскільки під час митного оформлення товару разом з поданням митної декларації позивачем подані відповідні обов`язкові документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною контракту), не мають розбіжностей, а тому відповідач не мав законних підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.04.2024, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024, у задоволенні позову відмовив.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що митним органом прийнято обґрунтоване рішення про визначення митної вартості товару за резервним методом, оскільки надані позивачем документи для визначення митної вартості товарів містять розбіжності, не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, тому з поданих документів неможливо підтвердити заявлений позивачем метод визначення митної вартості товарів.

Позивач, не погодившись з прийнятими судовими рішеннями, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, пославшись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить їх скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставою для відкриття касаційного провадження у вказаній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 02.04.2024 у справі №380/6459/20, від 13.07.2021 у справі №200/6521/20-а, від 25.05.2021 у справі №200/7957/20-а, від 11.11.2021 у справі №200/6403/20-а, від 27.01.2022 у справі №200/6413/20-а, від 28.04.2023 у справі №200/9362/20-а, від 22.04.2021 у справі №810/3397/16, від 18.08.2021 у справі №821/1050/17, від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17, від 19.02.2019 у справі №804/1316/16, від 12.03.2019 у справі №826/2313/16.від 27.07.2018 у справі №809/1174/17, від 19.02.2019 у справі №826/5566/16, від 19.02.2019 у справі №826/2312/16, від 29.09.2023 у справі №200/2859/19-а, від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 07.05.2020 від 826/10527/17, від 02.07.2020 у справі №803/916/17, від 07.11.2019 у справі №826/1647/16. Крім того, як підставу касаційного оскарження вказує пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України, а саме пункт 1 частини другої статті 353 КАС України.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 10.09.2024 відкрив провадження за касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить суд відмовити у її задоволенні, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 28.04.2026 закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначив справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 29.04.2026.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов до наступних висновків.

Як установлено судами попередніх інстанцій, між Товариством (покупцем) та компанією Larchfield Limited, Сполучене Королівство (продавцем) був укладений контракт №23 від 03.10.2022, відповідно до умов якого продавець зобов`язується постачати, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах цього контракту товари в асортименті та кількостях, зазначених в інвойсах, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Товари за контрактом поставляються на умовах постачання згідно з Інкотермс- 2020. Місце та умови поставки кожної партії товару додатково узгоджуються та зазначаються у відповідних Інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту (пункт 1.1). Ціни на товари встановлені у доларах США (USD) та ЄВРО (EUR) та включають вартість упаковки, маркування та піддонів та вказуються в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту (пункт 2.1). Усі розрахунки між сторонами за контрактом здійснюються в доларах США (USD) та ЄВРО (EUR) шляхом безготівкових перерахувань. Цей контракт передбачає можливість оплати за поставлений товар як на умовах відстрочки платежу, так і на умовах передоплати. Покупець здійснює оплату за поставлений товар на умовах, викладених у відповідних Інвойсах на поставку (пункт 2.3). Відвантаження товару здійснюватиметься у строки, обумовлені сторонами та зазначені в Інвойсах, які ж невід`ємною частиною контракту (пункт 3.1).

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №23 від 03.10.2022 позивач придбав у продавця товар (товар) згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №43876 від 30.08.2023 на загальну суму 21944,47 дол. США.

В свою чергу, Товариство здійснило оплату товару на суму 21944,45 дол. США. за товар згідно Інвойсу №43876 від 30.08.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №310 від 03.10.2023.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач подав до Митниці електронну митну декларацію №23UA61U0 від 23.10.2023, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, зокрема, прямий ровінг (рівниця) з скловолокна, використовується у виробництві конструктивних склопластиків методом намотування й пультрузії у бобинах.

Разом з митною декларацією №23UA61U0 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару, зазначені у графі 44 митної декларації: пакувальний лист №3636 від 30.08.2023; рахунок-фактуру (інвойс) № 43876 від 30.08.2023; коносамент № DDSFE23080316 від 19.10.2023; автотранспортні накладні від 19.10.2023; декларацію про походження товару №43876 від 30.08.2023; акт про проведення огляду товарів від 21.10.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №А231000023 від 19.10.2023; документи, що підтверджують вартість перевезення товару від 19.10.2023 та №728 від 20.10.2023; документи, що підтверджують вартість страхування №839 від 06.09.2023 та від 19.10.2023; зовнішньоекономічний контракт №23 від 03.10.2022, додаткова угода №3 від 27.09.2023 до зовнішньоекономічного договору (контракту) №23 від 03.10.2022; договори про перевезення №23-3 від 31.08.2021, №200036 від 19.05.2020, №KVSV171023 від 17.10.2023, додаткова угода № 3 від 29.12.2022; інформацію виробника від 30.08.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Митниця надіслала повідомлення декларанту наступного змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

На вимогу митного органу Товариство листом від 23.10.2023 за вих. № 364 надав додатково витребувані документи, а саме: інвойс Shandong Fiberglass Group Corp. № SDFE3230802 від 18.08.2023; проформу-інвойс Shandong Fiberglass Group Corp. № SDFE3230802 від 11.08.2023; експортну декларацію країни-відправлення № 00771490 від 26.08.2023; платіжне доручення Larchfield Ltd б/н від 11.08.2023 на передплату (10% від проформи); платіжне доручення Larchfield Ltd б/н від 29.09.2023 на доплату; платіжну інструкцію Товариства в іноземній валюті від 03.10.2023 № 310; прайс-лист Shandong Fiberglass Group Corp. б/н від 08.08.2023; Letter Price confirmation б/н від 27.08.2023; Letter Price confirmation б/н від 27.08.2023 (переклад українською); сертифікат про походження товару № С00106 від 21.08.2023; транспортна заявка Альфатранс № 16/83 (2К) Shandong Fiberglass від 28.08.2023; транспортна заявка ТОВ Оушн Брідж № 4525 від 17.10.2023; транспортна заявка Мілітцер № 18/83 Shandong від 13.10.2023; транспортний рахунок ТОВ Оушн Брідж № 231047 від 20.10.2023; транспортний рахунок Мілітцер № 411-J-230188 від 19.10.2023. Також, Товариство зазначило, що усі інші документи відповідно до статті 53 Митного кодексу України вже були подані разом із ЕВ МД №23UA61U0.

Однак, 23.10.2023 Митницею було прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100658/2, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 Митного кодексу України , не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було встановлено наступне:

- відповідно до відомостей, внесених до єдиного державного реєстру, засновником Товариства являється фірма продавець - Larchfield Ltd. Таким чином, відповідно до вимог статті 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, покупець і продавець є пов`язаними особами. У зв`язку з цим Митниця має обґрунтовані підстави вважати, що така взаємозалежність вплинула на ціну оцінюваних товарів. Митниця має інформацію, що продаж подібних товарів між непов`язаними суб`єктами здійснюється за вищою митною вартістю. У зв`язку з цим митний орган має підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на ціну оцінюваних товарів;

- згідно наданих до митного контролю CMR від 19.10.2023 б/н у графах 16 та 23 зазначено що перевізниками є ТОВ Мтд-Транс та ФОП ОСОБА_1 , проте довідки на перевезення від 20.10.2023 №728 - надана M&M (не містить печатки та підпису перевізника) та довідка від 19.10.2023 № б/н - надана ТОВ Оушн Брідж. Договір доручення між перевізником та експедитором митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- за зазначеним маршрутом декларантом не надано рахунки на оплату, платіжні документи, заявку між експедитором та перевізником, що унеможливлює здійснити перевірку вартості таких послуг. Таким чином, заявлена у рахунку на перевезення вартість фрахту викликає обґрунтовані сумніви щодо його величини;

- у графі 22 CMR міститься відтиск штампу відправника «Magazyn ATС Cargo» , яке зареєстроване як автотранспортне підприємство, автобаза. Проте, жодних документів, які б урегульовували зовнішньоекономічні відносини між суб`єктами не надано;

- у коносаменті від 30.08.2023 № DDSFE23080316 (нижній лівий куток) «Freight chargles» вказано «Freight collect», тобто фрахт оплачується у місці призначення, що суперечить умовах поставки CIF;

- страховий поліс, зазначений у МД, датований 06.09.2023, тобто вантаж страхувався, коли був вже в дорозі;

- у рахунку на перевезення від 19.10.2023 № А231000023 зазначено перелік послуг, які посилаються на кількість за одну одиницю (однак в даному рахунку зазначено два контейнери).

Таким чином, Митницею встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару.

На вимогу митного органу, декларантом надано банківський платіжний документ про факт оплати товару, який оцінюється, посередницький інвойс, прайс-лист виробника товару (термін дії якого закінчився), митну декларацію країни експорту, рахунки на транспортні послуги та заявки на перевезення. Вищезазначені документи були враховані при проведенні митної оцінки товару.

Декларантом надано заявку № 16/83 від 28.08.2023, де сума фрахту становить 2600 та 1850 дол. США до Гданську. В даній заявці передбачено, що Товариство приймає на себе обов`язки оплатити вартість послуг. Сума, зазначена у декларації країни відправлення (посередницька), становить 19799,52 дол. США. Якщо додати витрати, які зазначені вище, то вартість даного вантажу становить 19799,52+2600+1850=24249,52 дол. США. Фактурна вартість, зазначена в даній МД, становить 21944,47 дол. США. У заявці на перевезення від 17.10.2023 № 4525 зазначена сума 2800 Євро та рахунок на перевезення від 20.10.2023 № 231047. Розмір транспортних витрат розподілений непропорційно відносно загального кілометражу (відстань по іноземній території 665,9 км, а вартість 62546,58 грн, що становить 93,92 грн/км, відстань по території України 345 км, а вартість 41697,72 грн, що становить 121,65 грн/км).

Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі Методичні рекомендації), визначено єдині засади формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті. Пунктом 49 розділу VI Методичних рекомендацій «Облік і калькулювання собівартості перевезень» визначено: «Вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального». Пунктом 51 Методичних рекомендацій аналогічний підхід застосовано до розподілу амортизаційних відрахувань. Таким чином, очевидним є факт, що даний рахунок містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог пункту 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з статті 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та методу 2б (стаття 60 Митного кодексу України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 Митного кодексу України) та методу 2г (стаття 63 Митного кодексу України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (стаття 64 Митного кодексу України).

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA209190/2023/51000 від 18.10.2023, де вартість товару зі схожими характеристиками становить 1,6001 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/002756. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товару від 23/10.2023 №UA209000/2023/100658/2. На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA63U0, та 24.10.2022 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - МК України).

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною другою статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 МК України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

За правилами частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарі.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

Зазначені положення зобов`язують митний орган у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом частини дванадцятої статті 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Згідно з частинами тринадцятою - п`ятнадцятою статті 58 МК України за наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку митного органу необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (частини шістнадцята та сімнадцята статті 58 Митного кодексу України).

Згідно з пунктом четвертим статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, для визначення пов`язаності осіб до якої відсилають положення частини шістнадцятої статті 58 Митного кодексу України, особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо:

a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного;

b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу;

c) вони є роботодавцем і працівником;

d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого;

f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою;

g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу;

h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

З матеріалів справи слідує, що рішення про коригування митної вартості у частині, що стосується пов`язаності покупця та продавця мотивовано тим, що відповідно до відомостей, внесених до єдиного державного реєстру, засновником Товариства являється фірма продавець - Larchfield Ltd. Таким чином, відповідно до вимог статті 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, покупець і продавець є пов`язаними особами. У зв`язку з цим Митниця має обґрунтовані підстави вважати, що така взаємозалежність вплинула на ціну оцінюваних товарів. Митниця має інформацію, що продаж подібних товарів між непов`язаними суб`єктами здійснюється за вищою митною вартістю. У зв`язку з цим митний орган має підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на ціну оцінюваних товарів.

Разом з цим, сама лише вказівка відповідача про те, Митниця має інформацію, що продаж подібних товарів між непов`язаними суб`єктами здійснюється за вищою митною вартістю не може вважатись належним письмовим обґрунтуванням, що такий вплив мав місце, оскільки такі обґрунтування повинні бути підкріплені належними та допустимими доказами, чому, в свою чергу, кореспондує праву декларанта на надання відповіді та доказів відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Разом з цим, суди попередніх інстанцій зазначених доводів Товариства не перевірили.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу судів, що в спірному рішенні про коригування митної вартості товару відповідач констатує, що позивач не надав на його запит документи в підтвердження митної вартості товару.

Варто зауважити, що позивачем під час здійснення митного оформлення імпортованого товару та на запит митного органу були надані документи в підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, зокрема: інвойс Shandong Fiberglass Group Corp. № SDFE3230802 від 18.08.2023; проформу-інвойс Shandong Fiberglass Group Corp. № SDFE3230802 від 11.08.2023; експортну декларацію країни-відправлення № 00771490 від 26.08.2023; платіжне доручення Larchfield Ltd б/н від 11.08.2023 на передплату (10% від проформи); платіжне доручення Larchfield Ltd б/н від 29.09.2023 на доплату; платіжну інструкцію Товариства в іноземній валюті від 03.10.2023 № 310; прайс-лист Shandong Fiberglass Group Corp. б/н від 08.08.2023; Letter Price confirmation б/н від 27.08.2023; Letter Price confirmation б/н від 27.08.2023 (переклад українською); сертифікат про походження товару № С00106 від 21.08.2023; транспортна заявка Альфатранс № 16/83 (2К) Shandong Fiberglass від 28.08.2023; транспортна заявка ТОВ Оушн Брідж № 4525 від 17.10.2023; транспортна заявка Мілітцер № 18/83 Shandong від 13.10.2023; транспортний рахунок ТОВ Оушн Брідж № 231047 від 20.10.2023; транспортний рахунок Мілітцер № 411-J-230188 від 19.10.2023..

Водночас, судами попередніх інстанцій не були належним чином досліджені ці документи, оскільки обставин, на які посилався позивач, зокрема: стосовно умов договорів про надання послуг з транспортно-експедиторського обслуговування, укладених Товариством зТОВ «М енд М Мілітцер і Мюнх Україна ГМБХ», ТОА «Альфатранс», ТОВ «Оушн Брідж», якими передбачене право експедиторів укладати договори з третіми особами; cтосовно умов оплати фрахту, викладених у транспортній заявці № 16/83 (2К) Shandong Fiberglass від 28.08.2023 до договору про транспортно-експедиторське обслуговування, укладеному з ТОВ «Альфатранс»; стосовно умов страхування вантажів згідно Генерального договору страхування вантажів № 200229145.23 від 30.01.2023 та додаткових угод; стосовно того, що при здійсненні коригування митної вартості товару відповідачем для порівняння взято різні за характерами та умовами поставки товари, тобто не подібні (аналогічні) товари, оскільки у оспорюваному рішення Митниця вказала лише реквізити митної декларації без зазначення характеристик товару, умов поставки, комерційних умов тощо.

Вказані обставини входять до предмету доказування та підлягають обов`язковому встановленню судом.

Суди також не надали правову оцінку доводам позивача і наданим доказам щодо відсутності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, з урахуванням умов договору та наданих позивачем платіжних доручень.

В даному випадку колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права в частині дослідження доказів, оскільки судами попередніх інстанцій не аналізувалась первинна документація, надана позивачем під час митного оформлення товару, з метою підтвердження або спростування висновків митного органу.

Без повного дослідження всіх обставин, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, неможливо встановити правомірність такого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає передчасними висновки судів першої та апеляційної інстанцій з наведених питань.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені і перевірені судами першої та апеляційної інстанцій, ухвалені у даній справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судам необхідно врахувати все вище викладене, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, докази, якими вони підтверджуються та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

За приписами частин першої і другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

У зв`язку з вищенаведеним Верховний Суд визнає, що суди першої апеляційної інстанції допустили порушення норм процесуального права, не встановили фактичні обставини, що мають значення для справи, та не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева Р.Ф. Ханова В.В. Хохуляк