Справа № 320/14408/25
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУМ, про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУМ до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ІТУМ (далі по тексту - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач 1) та ДПС України (далі по тексту - відповідач 2), у якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12045452/38808304 від 13.11.2024 року;
- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11805874/38808304 від 16.10.2024 року;
- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11927405/38808304 від 17.10.2024 року;
- визнати протиправним та скасувати повністю Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11835809/38808304 від 27.09.2024 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подачі на реєстрацію наступні податкові накладні: №2 від 01.11.2023 року на загальну суму з ПДВ 51 344,76 грн.; №79 від 18.09.2023 року на загальну суму з ПДВ 320 149,32 грн.; №102 від 13.10.2023 року на загальну суму з ПДВ 656 987,28 грн.; №102 від 21.09.2023 року на загальну суму з ПДВ 17 752,44 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2026 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 23.09.2024 № 11805874/38808304 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУМ податкової накладної від 18.09.2023 №79.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 17.10.2024 № 11927405/38808304 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУМ податкової накладної від 13.10.2023 №102.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 27.09.2024 № 11835809/38808304 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУМ податкової накладної від 21.09.2023 №102.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУМ податкові накладні: від 18.09.2023 №79 та від 21.09.2023 № 102 датою їх подання на реєстрацію - 17.10.2023; від 13.10.2023 № 102 датою її подання на реєстрацію - 03.11.2023.

15.04.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУМ через систему "Електронний суд" було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 встановлено для відповідача п`ятиденний строк для надання до суду письмової заяви з висловленням своєї позиції щодо поданої заяви про ухвалення додаткового рішення.

23.04.2026 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про стягнення судових витрат на правову допомогу.

Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведену норму, вирішення питання про постановлення додаткового рішення у цій справі здійснюється судом у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про стягнення відповідних судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача перед адвокатом зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі №903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 76397938).

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 31.07.2023 між ТОВ`Ітум» (клієнт) та Адвокатським бюро Віктора Хом`яка (Адвокатське бюро) укладено договір №9 про надання правової (правничої) допомоги, за умовам якого клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

Розділом 3 означеного договору встановлено, що правничу допомогу, що надається Адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях, за ставкою 4 000 грн. за кожну годину, шляхом повної попередньої оплати. У разі ухвалення судом рішення на користь клієнта або самостійної оплати боржником боргу до ухвалення рішення клієнт сплачує гонорар у розмірі 10 % від розміру збереженого або стягнутого майна, у тому числі грошових коштів (гонорар успіху) протягом 3 днів з моменту отримання рахунку на оплату. Оплата правничої допомоги згідно даного договору здійснюється на підставі рахунків Адвокатського бюро шляхом повної попередньої оплати протягом 5 днів з моменту отримання рахунку на оплату. За результатами надання правничої допомоги складається Акт здачі-приймання наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін. Зазначений Акт передається безпосередньо клієнту або направляється, поштою або електронною поштою. Акт вважається підписаним, якщо протягом 2 днів з моменту чого отримання клієнтом, останній не надав Адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на Акт. Оплата за надану правничу допомогу, є гонораром Адвокатського бюро за надання правничої допомоги та поверненню не підлягає. В Акті або письмовому дорученні сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правничої допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами Акту або письмового доручення.

Відповідно до Додаткової угоди №24 від 14.03.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги №9 від 31.07.2023 сторони погодили, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу у вигляді представництва інтересів клієнта в адміністративних судах у справі щодо оскарження рішень про відмову у реєстрації ПН (4 рішення) по господарських операціях з ТОА «Десна Буд Торг».

Вартість правничої допомоги, що передбачена додатковою угодою становить 4000,00 грн в суді першої інстанції. Оплата правничої допомоги, що передбачена додатковою угодою здійснюється на підставі рахунків Адвокатського об`єднання:

- 2000,00 грн. передплата протягом 5-ти днів з моменту отримання рахунку;

- 2000,00 грн. протягом 10-ти днів з моменту набрання законної сили рішення суду;

- 4000.00 грн. за представництво в суді апеляційної інстанції у випадку оскарження рішення.

До вартості правничої допомоги включено повний комплекс послуг (складання та подання процесуальних документів, участь в судових засіданнях, отримання рішень суду, інші дії необхідні для виконання доручення клієнта) щодо ведення справи про оскарження рішень про відмову у реєстрації ПН (4 рішення) по господарських операціях з ТОВ «Десна Буд Торг».

Представником позивача додано до матеріалів справи акт надання послуг №9 від 18.03.2025, з якого вбачається, що Адвокатське бюро надало наступні послуги, зокрема: представництво інтересів в суді першої інстанції у справі щодо оскарження рішень про відмову у реєстрації ПН (4 рішення) по господарських операціях з ТОВ «Десна Буд Торг», відповідно до умов додаткової угоди №24 від 14.03.2025 та до договору про падання правової допомоги №9 від 31.07.2023.

Вартість наданих послуг була оплачена позивачем згідно платіжних інструкцій від 31.03.2025 №203.

Відповідач, заперечуючи проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що заявлена вартість наданих послуг є необґрунтованою та неспівмірною; адвокатом не доведено фактичного надання послуг в межах даної справи. Натомість, жодних доказів на підтвердження вказаних тверджень відповідач не надав.

Суд зазначає, що у постанові від 6 серпня 2024 року у справі № 910/11597/23 Верховний Суд зазначив, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Проаналізувавши надані докази, керуючись принципами добросовісності, справедливості та разумності, суд вважає за доцільне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУМ та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., які, на переконання суду, є співмірними зі складністю цієї справи.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУМ про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню повністю.

Оскільки Державна податкова служба України виконує функції по адмініструванню ЄРПН та здійснює реєстрацію у вказаному Реєстрі податкових накладних (у тому числі на виконання судового рішення), задоволення позовної вимоги до ДПС України носить похідний, технічний характер, у той час як саме рішення Головного управління ДПС в м.Києві по зупиненню та відмові реєстрації призвело до виникнення даного спору, внаслідок чого на підставі ч.8 ст.139 КАС України саме цей контролюючий орган має компенсувати понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУМ про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №320/14408/25 - задовольнити повністю.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУМ (ідентифікаційний код 38808304, місцезнаходження: 02152, місто Київ, вулиця Дніпровська Набережна, будинок 1-А) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі грн 00 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011, місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Дудін С.О.