Справа № 160/10770/26
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
- визнати протиправними дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу у розмірі 2,79 грн за 1 м-3 (без урахування ПДВ) на період з 01.01.2026 до 31.03.2026 (включно) на місяць (структура тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком 7), у розмірі 3,46 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ) з 01.04.2026 (структура тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком 8), визначеного в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постанову від 19.12.2025 №2163 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в частині встановлення тарифу Дніпропетровській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ»;
- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснити перегляд тарифу на послуги розподілу природного газу у 2026 році в частині встановлення тарифу Дніпропетровській філії ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», починаючи з 01.01.2026, з урахуванням висновків суду;
- визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» щодо виставлення в адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС» рахунків на оплату (розподіл газу):
- 01.01.2026 №316 на загальну суму 9735259,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 2,79 грн без ПДВ за 1 м3 );
- 02.02.2026 №1848 на загальну суму 9735259,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 2,79 грн без ПДВ за 1 м3 );
- 02.03.2026 №3419 на загальну суму 12073117,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 3,46 грн без ПДВ за 1 м3 );
- 02.04.2026 №4984 на загальну суму 12073117,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 3,46 грн без ПДВ за 1 м3 ).
2. В обґрунтування позовної заяви позивач викладає доводи щодо незгоди з виставленими рахунками на оплату (розподіл) газу Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» через невірно проведений розрахунок тарифу на послуги розподілу природного газу, зроблений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Позивач вказує, що тариф на розподіл природного газу для позивача було збільшено майже втричі в 2026 році порівняно з 2025 роком. Позивач зазначає, що тариф було збільшено без проведення обговорень з позивачем, що є порушенням Закону України «Про ринок природного газу». На думку позивача, встановлення різних розмірів тарифу на послуги розподілу природного газу в межах одного планованого періоду (2026 року) свідчить про відступ від визначеного порядку формування тарифів, оскільки зміна тарифу з 01.04.2026 фактично є його переглядом без дотримання передбаченої процедури. Як наслідок, позивач вважає, що не можуть вважатись належними та обґрунтованими рахунки на оплату (розподіл газу) товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ», виставлені в адресу ТОВ «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС», на підставі визначеного з порушенням законодавства, тарифу.
3. 29.04.2026 позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
4. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що позивачем було підписано Типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №094212D299АР116 від 10.10.2023 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Протягом 2024-2025 років розмір тарифу за розподіл природного газу було врегульовано постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.12.2022 №1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (зі змінами). Так, зокрема, загальна річна вартість послуг розподілу (доставки) природного газу, які були виставлені до сплати Позивачу протягом 2025 року склала 62658363,90 грн з ПДВ (20%) (з розрахунку 4475 597,42 грн з ПДВ 20% за один місяць). В подальшому, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову від 19.12.2025 №2163 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (далі Постанова №2163), відповідно до пункту 3 якої визнано такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.12.2022 №1944 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (зі змінами). Після підвищення тарифів позивач отримав протягом січня-квітня 2026 року від ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» рахунки на оплату за розподіл природного газу. За результатами порівняння даних рахунків виставлених протягом 2026 року з рахунком як приклад за грудень 2025 року (сума до сплати 4475597,42 грн з ПДВ) встановлено, що фактично тариф на розподіл природного газу для Позивача було збільшено майже втричі. Не погоджуючись зі значним підвищенням тарифів за розподіл природного газу та вважаючи дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу в частині встановлення тарифу Дніпропетровській філії товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» протиправними, та як наслідок протиправними дії оператора газорозподільної системи щодо виставлення завищених рахунків на оплату, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Значне підвищення тарифів та як наслідок загального розміру плати за розподіл природного газу є для позивача непомірним тягарем, що негативно впливає на можливість підприємства продовжувати забезпечувати працівників роботою та заробітною платою, сплачувати податки та збори, закуповувати сировину для переробки в готову продукцію та подальшого її продажу, сплачувати рахунки за комунальні послуги, у тому числі за постачання та розподіл природного газу. Згідно п. 7.2 договору Оператор ГРМ має право не здійснювати фактичний розподіл природного газу Споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим Договором. Пунктом 9.1 договору визначено, що Оператор ГРМ має право припинити/ обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі, зокрема, несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором. Також, пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення Споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість Споживачів, що є побутовими, здійснюється з 01.05.2019. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором. Таким чином, умовами даного Типового договору розподілу природного газу прямо передбачено негативні наслідки для Споживача у разі порушення строків розрахунків за договором у вигляді припинення постачання природного газу, що в свою чергу призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, неможливості здійснення подальшого постачання продукції за діючими договорами постачання з покупцями, зокрема, з ПрАТ «ОБОЛОНЬ», ТОВ «ЮРІЯ ФАРМ», ТОВ «СКЛО ГАРАНТ ГРУП» та отримання прибутку. Як наслідок підприємство не зможе забезпечити працівників роботою та заробітною платою, сплачувати податки та збори. В свою чергу, не зважаючи на введення воєнного стану в країні, підприємство продовжує сплачувати податки та збори у значних розмірах, тим самим поповнюючи бюджет та підтримуючи економічну стійкість держави, що підтверджується витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску. З урахуванням вищевикладеного, за можливе дійти висновку про наявність існування реальної загрози завдання шкоди правам позивача, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі.
5. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
6. З урахування наведеного положення Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС» про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.
7. Розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС» про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
8. Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано главою 10 розділу І Загальних положень Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі, метою якого є охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.
9. Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
10. Одночасно суд зазначає, що підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
11. За умовами ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
- забороною відповідачу вчиняти певні дії;
- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
12. Згідно із ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
13. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
14. Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
15. Отже, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
16. Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
17. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
18. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
19. Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
20. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №640/6840/20, від 16.01.2023 у справі № 640/1995/22 та від 27.08.2025 у справі №138зп-25/160.
21. Водночас суд зазначає, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
22. Судом встановлено, що позивачем укладено договір постачання природного газу від 01.12.2023 №01/12-2023 з ТОВ «ГАЗ-МДС».
23. У вересні 2022 року рішенням Дочірньої Компанії «Газ України» НАК «Нафтогаз України» з метою упорядкування та гармонізації газорозподільної системи України було створено ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» під єдиним брендом «ГАЗМЕРЕЖІ».
24. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 №1335 «Про врегулювання питання використання газорозподільних систем або їх складових» «ГАЗМЕРЕЖІ» передано в експлуатацію державні газорозподільні мережі. У зв`язку з розширенням «ГАЗМЕРЕЖІ» території провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та зупиненням АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ» дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, з 01.10.2023, в межах території Дніпропетровської області господарську діяльність з розподілу природного газу здійснює «ГАЗМЕРЕЖІ» в особі Дніпропетровської філії «ГАЗМЕРЕЖІ».
25. Позивачем було підписано Типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №094212D299АР116 від 10.10.2023 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).
26. Позивач отримав протягом січня-квітня 2026 року від ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» рахунки на оплату за розподіл природного газу:
- 02.02.2026 №1848 на загальну суму 9735259,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 2,79 грн без ПДВ за 1 м3 );
- 02.03.2026 №3419 на загальну суму 12073117,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 3,46 грн без ПДВ за 1 м3 );
- 02.04.2026 №4984 на загальну суму 12073117,43 грн з ПДВ (із розрахунку 2907783,58 м3 по ціні 3,46 грн без ПДВ за 1 м3 ).
27. За результатами порівняння даних рахунків виставлених протягом 2026 року з рахунком за грудень 2025 року (сума до сплати 4475597,42 грн з ПДВ) встановлено, що фактично тариф на розподіл природного газу для позивача було збільшено майже втричі.
28. Не погоджуючись зі значним підвищенням тарифів за розподіл природного газу, та протиправними діями оператора газорозподільної системи щодо виставлення завищених рахунків на оплату, позивач звернувся до суду з цим позовом.
30. При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
31. Згідно із Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
32. Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
33. При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
34. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
35. Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
36. Водночас, Верховний Суд зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також, суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
37. При цьому, слід також зауважити на тому, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
38. Крім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки».
39. Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
- специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір;
- відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку.
42. Відповідно до п. 7.4 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498, споживач зобов`язується, зокрема, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
43. Згідно п. 7.2 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498, Оператор ГРМ має право не здійснювати фактичний розподіл природного газу Споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим Договором.
44. Пунктом 9.1 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498, визначено, що Оператор ГРМ має право припинити/ обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі, зокрема, несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором.
45. Також, пунктом 8.2 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498, передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
46. У разі порушення Споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість Споживачів, що є побутовими, здійснюється з 01 травня 2019 року. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.
47. Таким чином, умовами даного Типового договору розподілу природного газу прямо передбачено негативні наслідки для Споживача у разі порушення строків розрахунків за договором у вигляді припинення постачання природного газу, що в свою чергу призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, неможливості здійснення подальшого постачання продукції за діючими договорами постачання з покупцями, зокрема, з ПрАТ «ОБОЛОНЬ», ТОВ «ЮРІЯ ФАРМ», ТОВ «СКЛО ГАРАНТ ГРУП» та отримання прибутку.
48. Як наслідок підприємство не зможе забезпечити працівників роботою та заробітною платою, сплачувати податки та збори.
49. При прийнятті рішення стосовно заявленого клопотання суд враховує, що відповідно до наказу Міністерства економіки України від 14.02.2025 №1203 ТОВ «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
50. Відповідно до наказів ДПС від 28.11.2025 №1142 та від 31.03.2026 №228 «Про затвердження переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства станом на листопад 2025 року» та «Про затвердження переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства станом на березень 2026 року» ТОВ «СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС» включено до переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства.
51. В свою чергу, судом встановлено, що позивач сплачує податки та збори у значних розмірах, тим самим поповнюючи бюджет та підтримуючи економічну стійкість держави, що підтверджується витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску та долученими податковими розрахунками за січень, лютий та березень 2026 року.
52. Так відповідно до наданого витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та сплати єдиного внеску позивачем за період з 01.01.2025 по 01.01.2026 нараховано військового збору у розмірі 18138922,45 грн та єдиного внеску 67753524,52 грн.
53. З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про наявність існування реальної загрози завдання шкоди правам позивача, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі.
54. З травня 2025 року позивача включено до переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства.
56. Таким чином, незастосування заходів забезпечення позову може призвести не тільки для настання негативних для діяльності підприємства, а також, матиме наслідком неможливості сплати податків та зборів до державного та місцевих бюджетів, надходження яких є вкрай необхідними для підтримання економічної стійкості в країні.
58. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.
59. Отже, процесуальним законодавством визначено можливість забезпечення позову до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог та набранням рішенням законної сили шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, для можливості збереження існуючого стану учасників справи.
60. Суддя звертає увагу, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не здійснює оцінку правомірності формування тарифу та виставлення в адресу позивача рахунків на оплату (розподіл) газу, суд оцінює лише питання наявності підстав для забезпечення позову для можливості збереження існуючого стану учасників справи до вирішення питання правомірності дій Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» щодо виставлених рахунків.
62. Судом не встановлено умислу на зловживання учасником справи своїми правами, оскільки забезпечення позову у цій справі має на меті зберегти правове становище учасників справи до розгляду по суті судом заявлених позовних вимог.
64. Забезпечення позову у цій справі має на меті зберегти правове становище учасників справи до розгляду по суті судом заявлених позовних вимог.
65. Суддя акцентує увагу, що застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору між сторонами та обрано адекватні заходи забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу в законну силу судового рішення в цій справі.
66. Дотримуючись висновків Великої Палати Верховного Суду, судом встановлено наявність спору між сторонами, співмірність обраних заходів з позовними вимогами, ризик незабезпечення ефективного захисту прав позивача та відсутність зловживання правами.
67. Враховуючи викладене, оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів, розумність і обґрунтованість вимог, забезпечення балансу інтересів сторін (відсутність значних негативних наслідків для бюджету чи третіх осіб порівняно з непоправною шкодою для позивача та публічного інтересу у безперебійному забезпеченні лікарськими засобами), наявність прямого зв`язку між заходами та предметом позовних вимог, наявність спору, ризик незабезпечення ефективного захисту прав позивача та суспільних інтересів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову. Невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача (ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України).
68. Згідно з ч. 6 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
69. Керуючись ст. ст. 150-154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
72. Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
75. Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 30.04.2029 (включно).
76. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
77. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України
Суддя Р.З. Голобутовський