Справа № 758/17950/25
Суддя: Петров Д. В.
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сідько І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про визнання протиправною і скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.10.2025 № 31/08/2025,

У С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва із відповідним адміністративним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 08.10.2025 заступником Голови Державної аудиторської служби України-Шкуропатом О.Г. винесено постанову № 31/08/2025пн про притягнення ОСОБА_1 , Уповноваженої особи з питань публічних закупівель Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Чернігівській області, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності зазначено порушення порядку визначення предмета закупівлі та складання тендерної документації не у відповідності із вимогами законодавства, що відображено у висновку про результати моніторингу закупівлі, оприлюдненому в електронній системі закупівель 15.08.2025.

З вказаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2025 № 31/16/2025, та висновку про результати моніторингу закупівлі UA-2025-06-17-012512-а, затвердженого 15.08.2025 заступником Голови Державної аудиторської служби України Шкуропатом О.Г.

Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2025-06-17-012512-а містить лише оціночні судження про можливі порушення законодавства.

В пункті З Висновку про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2025-0б-17-012512-а від 15.08.2025 встановлені зобов`язання щодо усунення порушень (порушення) законодавства у сфері публічних закупівель, при здійснені закупівлі «Реконструкція будівлі Ягіднянського клубу-бібліотеки по вулиці Дружби,19 в селі Ягідне Іванівської територіальної громади Чернігівської області» (Коригування) (ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація), а саме, усунення виявлених порушень, шляхом приведення договору від 31.07.2025 № 25125 у відповідність до вимог пункту 84 Постанови № 668 (з оприлюдненням в електронній системі закупівель в установленому порядку), недопущення установлених порушень в подальшому та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку через систему електронних закупівель оприлюднити інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Уповноваженою особою було вжито заходів щодо усунення виявлених порушень, як це було визначено у Висновку, а саме оприлюднено в електронній системі закупівель зміни до Додатку 3 «План фінансування виконання робіт» до Договору про закупівлю робіт від 31.07.2025 № 25125 з метою приведення його у відповідність до норм пункту 84 Постанови № 668.

Висновок не містив зобов?язань щодо здійснення Службою заходів щодо усунення інших виявлених Державною аудиторською службою України порушень, крім приведення договору від 31.07.2025 № 25125 у відповідність до вимог пункту 84 Постанови № 668.

Дії Державної аудиторської служби України щодо притягнення до відповідальності за порушення щодо яких не зазначено зобов`язань щодо їх усунення не відповідають нормам частин 9 та 11 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», ураховуючи факт оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу інформації та протокольного рішення Уповноваженої особи, згідно з якими вжито заходів щодо усунення виявлених порушень, як це було визначено у Висновку.

Позивачем також зазначається, що у постанові вказано, що заступником Голови Державної аудиторської служби України Шкуропатом О.Г. встановлено порушення законодавства про закупівлі, а саме: порушення порядку визначення предмета закупівлі та тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону, що відображено у висновку про результати моніторингу закупівлі, який оприлюднено в електронній системі закупівель 15.08.2025.

В п. 2 Висновку про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2025-06-17-012512-а від 15.08.2025 зазначено, що: за результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі установлено порушення вимог підпункту 22 частини першої статті 1 Закону та пунктів 1, 4 Розділу І Порядку № 708 та п. 12 Порядку № 1082.

За результатами аналізу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону та Особливостям установлено порушення вимог пункту 28 Особливостей, частини третьої статті 22 Закону та не дотримання принципів максимальної економії, ефективності, визначених статті 5 Закону та Настанови № 281.

Позивач зазначає, що при обранні коду ДК 021:2015: 45453000-7 (Капітальний ремонт і реставрація) вона керувалась Методичними рекомендаціями щодо особливостей здійснення публічних закупівель робіт з будівництва на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими наказом Мінекономіки від 22.11.2024 № 26335, які розроблено відповідно до п.18 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про публічні закупівлі» та з метою встановлення єдиного підходу до підготовки та здійснення процедур закупівель з урахуванням положень Закону України "Про публічні закупівлі" та особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178.

Зазначає, що порядок визначення предмету закупівлі, який наведено у Актах, дає змогу констатувати факт, що він не містить зобов`язального характеру щодо визначення предмету закупівлі за конкретним кодом і не може бути порушений будь-якими діями або бездіяльністю уповноваженої особи.

Відповідач під час розгляду протоколу не надав будь-якої оцінки наведеним позивачем поясненням до протоколу на 4-х аркушах, чим не було дотримано вимоги п. 3 розділу ІІІ Наказу Державної аудиторської служби України від 01.12.2016 № 168 «Про затвердження Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 21.12.2016 за № 1674/29804. Вважає, що відповідач не дослідив поданий доказ у вигляді пояснень.

Посилається на пункт 10 Наказу Державної аудиторської служби України від 01.12.2016 № 168 і зазначає, що постанова була винесена органом державного фінансового контролю 08.10.2025, тобто направлення копії постанови відповідачем здійснено з безумовним порушенням вимог п. 10 відомчого наказу.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.12.2025 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування заперечень на адміністративний позов, представник відповідача зазначає, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності зазначено порушення порядку визначення предмета закупівлі та складання тендерної документації не у відповідності із вимогами законодавства, що відображено у висновку про результати моніторингу закупівлі, оприлюдненому в електронній системі закупівель.

Зазначають, що висновок не містить зобов`язання щодо здійснення Службою заходів щодо усунення інших виявлених Державною аудиторською службою України порушень, крім приведення договору у відповідність. Отже, з врахуванням обставин встановлених в постанові, Державна аудиторська служба України вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 08.10.2025 заступником Голови Державної аудиторської служби України Шкуропатом О.Г. винесено Постанову № 31/08/2025пн про притягнення ОСОБА_1 , Уповноваженої особи з питань публічних закупівель Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Чернігівській області, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 1 Розділу 3 Порядку оформлення Держаудитслужбою та її міжрегіональними територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджено Наказом Державної аудиторської служби України № 168 від 01.12.2016 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2016 року за № 1674/29804 (далі Порядок оформлення) загальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення встановлений КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 статті 164-14 КУпАП, розглядають та накладають адміністративні стягнення від імені органу державного фінансового контролю посадові особи, визначені частиною другою статті 234-1 КУпАП (далі - уповноважена посадова особа).

Відповідно до пункту 1 Розділу 2 Порядку оформлення протоколів від імені органів державного фінансового контролю відповідно до статті 255 КУпАП за встановленою формою мають право складати уповноважені на те посадові особи органів державного фінансового контролю.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 164-14 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про закупівлі: порушення порядку визначення предмета закупівлі; несвоєчасне надання або ненадання замовником роз`яснень щодо змісту тендерної документації; тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону; розмір забезпечення тендерної пропозиції, встановлений у тендерній документації, перевищує межі, визначені законом; неоприлюднення або порушення строків оприлюднення інформації про закупівлі; неоприлюднення або порушення порядку оприлюднення інформації про закупівлі, що здійснюються відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)"; ненадання інформації, документів у випадках, передбачених законом; порушення строків розгляду тендерної пропозиції.

Відповідно до норм частини 3-7 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 25.12.2015 №922-VIII «Про публічні закупівлі» (в редакції Закону від 16.08.2022 №2526-IX) постановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування (далі Особливості №1178).

Поняття моніторингу процедури закупівлі як виду контролю визначено в частині першій статті 1 Закону, зокрема, моніторинг процедури закупівлі це аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.

За нормою частини першої статті 1 Закону - публічна закупівля придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель визначено у статті 8 Закону про закупівлі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Моніторинг публічних закупівель здійснюється через окремий персональний кабінет в інформаційно-телекомунікаційній системі «ProZorro», який створено для Державної аудиторської служби України та її територіальних органів.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймається за наявності однієї або декількох із підстав, 3 наведених у цій частинні статті 8 Закону, зокрема, за підстави виявлення органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

Відповідно до вимог пункту 28 Особливостей №1178, тендерна документація формується замовником відповідно до вимог статті 22 Закону з урахуванням цих особливостей.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері публічних закупівель, зокрема, в даному випадку, дотримання вимог чинного законодавства при складанні тендерної документації.

Об`єктивна сторона правопорушення проявляється у дії щодо складення тендерної документації без врахування чинних норм Особливостей №1178, що є самостійною ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-14 КУпАП.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - спеціальний (посадові особи). За нормою частини 1 та частини 2 статті 44 Закону за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Закону, уповноважені особи, службові (посадові) особи замовників несуть відповідальність згідно із законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-14 КУпАП характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності. Правопорушення, за наявними в матеріалах адміністративної справи доказами допущеного порушення та поясненнями Позивача, характеризується наявністю вини у формі необережності, що в розглядуваному випадку проявилась у виді протиправної недбалості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Доказом допущеного позивачем порушення є Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі № UA -2025-06-17-012512-а, а також сам факт надання позивачем пояснення та вжиття заходів щодо недопущення порушень в подальшому.

ОСОБА_1 також в адміністративному позові зазначається про те, що нею було вжито заходів щодо усунення виявлених порушень, як це було визначено у Висновку.

Згідно п. 6 Розділу 3 Порядку 168 оформлення постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посаду уповноваженої посадової особи), який (яка) виніс (винесла) постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові, дата народження, місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті)); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; вказівку про порядок і строк оскарження постанови.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення підписує уповноважена посадова особа, яка розглянула справу.

Отже, постанову про накладення адміністративного стягнення оформлено у відповідності до п. 6 розділу 3 Порядку 168 оформлення.

Відповідно до п. 2 Розділу 3 Порядку 168 оформлення орган державного фінансового контролю (уповноважена посадова особа) повідомляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду порушеної стосовно неї справи про адміністративне правопорушення.

Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення оформляється листом на бланку органу державного фінансового контролю, підписується уповноваженою посадовою особою та надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається під розписку.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої ст. 164-14 КУпАП, зокрема, якщо тендерна документація складена не у відповідності із вимогами закону це тягне за собою накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, фактом вчинення правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, є сам факт складення тендерної документації не у відповідності із вимогами Закону, а не факт неусунення виявленого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, з досліджених під час судового розгляду матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, встановлено те, що така відповідає вимогам чинного законодавства, винесена з дотриманням встановленої процедури на підставі належних та допустимих доказів уповноваженою особою. Крім того, стягнення призначене посадовою особою, яка винесла постанову визначено в межах санкції відповідної статті КУпАП, з врахуванням фактичних обставин справи. Таке стягнення відповідає засадам його призначення.

При цьому суд наголошує, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний за своєю суттю і змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі №826/15341/15.

При цьому, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24.06.1988 р. № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує таке.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

За змістом статті 210 КАС України, до процесуальних обов`язків адміністративного суду віднесено з`ясування обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, і дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У такий спосіб проявляється інформування учасників адміністративного процесу щодо порядку реалізації судового розгляду та змісту адміністративної справи. Ознайомлення зі змістом джерел доказів (засобів доказування) дає змогу належно встановити обставини адміністративної справи. Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок встановлення фактичних обставин у конкретній справі законодавцем покладається саме на адміністративний суд, який насамперед має з`ясувати предмет спору та відповідно визначити обставини, які необхідно встановити для правильного його вирішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення № 31/08/2025пн від 08.10.2025 року, яка винесена заступником Голови Державної аудиторської служби України Шкуропат О.Г. відповідає критеріям правомірності рішень су`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є правомірною та не підлягає скасуванню.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП повністю підтверджується вищенаведеними, дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 31/16/2025пр від 30.09.2025, постановою про накладення адміністративного стягнення № 31/08/2025пн від 08.10.2025.

Оцінюючи вищевикладені зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає, що при ухваленні оскаржуваної позивачем постанови про притягнення його до відповідальності факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення був доведений поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що законних підстав для задоволення заявлених вимог немає.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, вказане не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 760/2846/17.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення ним порушення відповідними доказами.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими відповідачем доказами та не спростовано позивачем. А тому з врахуванням зазначеного суд не вбачає підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України про визнання протиправною і скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.10.2025 № 31/08/2025 у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

- відповідач - Державна аудиторська служба України, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, буд. 4, .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ