Справа № 420/24424/25
Суддя: Терлецький Д.С.
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 квітня 2026 р.м. ОдесаСправа № 420/24424/25

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Терлецький Д.С., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Солео» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі № 420/24424/25 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

28 квітня 2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на вказане рішення.

За результатами ознайомлення з апеляційною скаргою встановлені підстави для залишення апеляційної скарги без руху.

Так, згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Усупереч цьому скаржником не надано документ про сплату судового збору в повному обсязі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з позовом) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 вказала, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру належать вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Предметом судового оскарження у даній справі виступають податкові повідомлення-рішення:

форми «В1» від 19.02.2025 року №1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку на 1 668 617 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 417 154,25 грн.;

форми «В4» від 19.02.2025 року №1 про зменшення суми від`ємного значення на 561 904, 00 грн.

Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку Контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Податковим кодексом України або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо:

1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Податкового кодексу України, та наявність чинних (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

3) згідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

4) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, у тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів та/або на єдиний рахунок податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом;

5) результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях;

6) дані перевірок свідчать про наявність помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутність реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених Податковим кодексом України;

7) в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку передбачено, що у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за відповідними формами, зокрема, В1» - у разі завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, у тому числі якщо заявлені до відшкодування суми податку на додану вартість на момент перевірки відшкодовані платнику податку (додатки 10, 11); «В4» - у разі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість (додаток 8).

Відповідно до положень пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Податкового кодексу України) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, контролюючий орган у випадку встановлення фактів завищення або заниження платником податків у поданій ним декларації показників податкового кредиту або податкових зобов`язань приймає податкове повідомлення-рішення форми «Р1» та змінює такі показники і якщо за підсумком заходів, визначених у податковому повідомлення-рішенні форми «Р1», у платника виникають грошові зобов`язання з податку на додану вартість (позитивна різниця між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом), або буде зменшено розмір бюджетного відшкодування чи нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф), контролюючий орган приймає податкове повідомлення рішення за формою, яка передбачає зміну майнового стану платника податків, як-то форми «Р», «В1», «В2», «В3», «В4» тощо.

Таким чином оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «В1» від 19.02.2025 року №1 та форми «В4» від 19.02.2025 року №1 впливають на зміну майнового стану позивача, тому заявлені позовні вимоги про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень є вимогами майнового характеру.

Відповідні висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 09.01.2023 року у справі №520/5885/19, ухвалі від 04.01.2024 року у справі №320/1048/22.

Так, позивачем заявлені вимоги майнового характеру на загальну суму (1 668 617 грн. + 417 154, 25 грн. + 561 904, 00) 2 647 675,25 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено в розмірі 3 028,00 грн.

Отже, при поданні позовної заяви судовий збір підлягав сплаті із урахуванням обмежень, які визначені у підпункті 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір обмежень - не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 30 280 грн. - оскільки визначена сума (2 647 675,25 грн. х 1,5%) 39175,13 грн. перевищує встановлені обмеження.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання апеляційної скарги з використанням підсистеми Електронний суд судовий збір необхідно сплатити в розмірі (30 280 грн. х 150% х 0,8) 36 336 грн. Судовий збір у такому разі не перевищує встановлені в підпункті 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір обмеження - не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас до апеляційної скарги долучено платіжну інструкцію №179 від 14 квітня 2026 року на суму 29 068,80 грн., тому скаржник має доплатити (36 336 29 068,8) 7 267,2 грн.

Судовий збір за подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги необхідно сплатити за такими платіжними реквізитами: отримувач коштів ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку 899998; рахунок отримувача UA1015758; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), П`ятий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 КАС України, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 КАС України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд у такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу належить залишити без руху, а скаржнику належить установити строк для надання до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору.

Керуючись статтями 169, 295, 296, 298, 321, 325, 328 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року у справі №420/24424/25 - залишити без руху.

Установити строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору в розмірі 7 267,2 грн.

Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання приписів цієї ухвали апеляційна скарга й додані до неї документи будуть повернуті без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.С. Терлецький