Справа № 320/53231/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без задоволення клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін

29 квітня 2026 року № 320/53231/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикова Ірина Ігорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про визнання протиправними та скасування наказу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикова Ірина Ігорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про визнання протиправними та скасування наказу, у якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2608/5 від 25.09.2025, яким анульовано рішення державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикової Ірини Ігорівни від 11.08.2025 №80304641, №80303942;

-зобов`язати Міністерство юстиції України поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи, внесені на виконання судового рішення у справі № 372/2893/21 щодо реєстрації сторін чинного договору оренди від 17 листопада 2004 року, сторонами якого є Українська міська рада та ОСОБА_1 (відповідно до ст.120 Земельного Кодексу У країни);

-визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, які призвели до скасування виконаного судового рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.12.2025 письмову заяву представника позивача про виправлення описки в ухвалі суду задоволено. Виправлено описку, допущену в мотивувальній частині ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, виключивши абзац щодо можливості залучення до участі у справі військової частини НОМЕР_1 як третьої особи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Суть клопотання, що вирішується.

Позивач ОСОБА_1 27.04.2026 подала у Київський окружний адміністративний суд письмову відповідь на відзив. Окрім цього позивачем додано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_1 вказала, що розгляд справи виключно у письмовому провадженні є недостатнім для повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин. На її думку, спір не має формального чи суто документального характеру, а стосується складних правовідносин, пов`язаних із виконанням судових рішень, що набрали законної сили, втручанням суб`єкта владних повноважень у стадію їх виконання, оцінкою меж повноважень Міністерства юстиції України під час здійснення контролю у сфері державної реєстрації, а також правовими наслідками скасування реєстраційних дій, вчинених на виконання судового рішення. Крім того, позивачка вказує, що відзив відповідача містить значний обсяг доводів, які ґрунтуються на власному тлумаченні судових рішень, спотворюють їх зміст, змішують предмет доказування у справі та потребують безпосереднього реагування, уточнення і спростування у судовому засіданні. Зокрема, відповідач фактично підміняє предмет спору аналізом висновків Колегії Міністерства юстиції, заперечує наявність порушеного права позивачки, ігноруючи наслідки оскаржуваного наказу, а також надає альтернативне тлумачення судових рішень, що стали підставою для вчинення реєстраційних дій. У зв`язку з цим позивачка вважає, що у справі наявні спірні питання права та факту, які не можуть бути належним чином з`ясовані без безпосередньої участі сторін, надання усних пояснень та можливості суду поставити уточнюючі запитання. Вона наголошує, що відповідно до принципів змагальності сторін та офіційного з`ясування всіх обставин справи суд повинен забезпечити сторонам реальну можливість довести свої позиції.

Застосовані судом правові норми та висновки суду.

Суд зазначає, що наведені позивачем доводи щодо необхідності розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін мають узагальнений характер та є декларативними, оскільки не містять конкретних обставин і не підтверджені належними доказами, які б об`єктивно свідчили про неможливість повного та всебічного з`ясування обставин справи у письмовому провадженні.

Посилання позивача на складність правовідносин, значний обсяг доводів відповідача, а також необхідність надання усних пояснень і реалізації принципів змагальності саме по собі не є достатнім обґрунтуванням для призначення розгляду справи з викликом сторін, оскільки такі твердження не конкретизовані та не містять переконливих причин, які б зумовлювали необхідність зміни визначеного судом порядку розгляду справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи зазначені обставини, обсяг та характер доказів у справі, для об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, суд дійшов висновку, що розгляд даної справи слід проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), з огляду на наступне.

Так, суд зазначає, що ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Приймаючи справи до розгляду та вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися дана справа, як це передбачено п. 4 ч. 9 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходив з приписів ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України та визнав дану справу малозначною, з огляду на що вирішив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Частиною 6 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Відповідно до 4 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляду в порядку загального позовного провадження, не відноситься.

Окрім цього, суд зазначає, що наразі обсяг доказової бази та кількість учасників у справі не є значним.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд наголошує, що спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне підсумувати, що сторони не були позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України.

Усі наявні у сторін докази сторони безперешкодно мали можливість подати до суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні).

З наявних матеріалів справи необхідності проведення судового засідання (у тому числі підготовчого) не вбачається.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Як зазначено, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин, підстави для задоволення клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 159, 241, 243, 248, 256, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області Садикова Ірина Ігорівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про визнання протиправними та скасування наказу - залишити без задоволення.

Учасникам справи направити копію ухвали про залишення без задоволення клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посилання: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Вісьтак М.Я.