Справа № 320/17339/26
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2026-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 травня 2026 року №320/17339/26

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва, в якому просить суд:

- визнати законним право позивача користуватися обов`язковою складовою комунальної послуги, якою є загально будинковий сміттєпровід як загально будинкове обладнання в будинку АДРЕСА_1 , та є неподільною власністю співвласників багатоквартирного будинку;

- визнати протиправним та скасувати п.7 рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 березня 2020 року, оформленого протоколом №13, в частині дії на загально будинкове неподільне майно співвласників будинку АДРЕСА_1 , який застосовано до власності співвласників та споживачів комунальних послуг без повідомлення мешканцям про п.7 протоколу №13 та без згоди мешканців будинку про їх позбавлення складової комунальної послуги та їх неподільної власності співвласників, шляхом заварювання та заборону користування загально будинковим сміттєпроводом, як власністю;

- зобов`язати відповідача усунути наявні несправності у роботі сміттєпроводу та відновити експлуатацію сміттєпроводу у будинку АДРЕСА_1 шляхом розварювання сміттєпроводу;

- визнати незаконним заварювання та заборону користування сміттєпроводом в будинку АДРЕСА_1, як факт неналежного надання обов`язкової комунальної послуги.

Вирішуючи питання відкриття провадження у справі суд враховує, що згідно з частиною першою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що "судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч. 5 ст. 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Судом встановлено, що позивачем, зокрема, заявлена вимога про визнання законним права позивача на користування у будинку АДРЕСА_1 загальнобудинковим сміттєпроводом, який є неподільною власністю співвласників багатоквартирного будинку №16/1.

Отже, вказаний спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що існує спір про право, тобто спір має приватноправовий характер, оскільки наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права позивача, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає "Право на справедливий суд", одним із аспектів якого є право розгляду справи "компетентним судом", "судом встановленим законом", на що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, розгляд вказаної вимоги про визнання законним право позивача користуватися обов`язковою складовою комунальної послуги, якою є загально будинковий сміттєпровід як загально будинкове обладнання в будинку АДРЕСА_1 , та є неподільною власністю співвласників багатоквартирного будинку має здійснюватися місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, згідно з даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 закрито провадження в адміністративній справі № 640/20672/22 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва", в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 7 рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 березня 2020 року, оформленого протоколом №13, в частині дії на загально будинкове неподільне майно співвласників будинку АДРЕСА_1 , який застосовано до власності співвласників та споживачів комунальних послуг без повідомлення мешканцям про пункт 7 протоколу №13 та без згоди мешканців будинку про їх позбавлення складової комунальної послуги та їх неподільної власності співвласників, шляхом заварювання та заборону користування загально будинковим сміттєпроводом, як власністю.

- зобов`язати відповідача, до дати закінчення війни, та до встановлення біля буди підземного контейнера на земельній ділянці відведеної для будівництва та обслуговування будинку АДРЕСА_1 , повернути до будинку №16/1 контейнери, які є складовою сміттєпроводу та були забрані біля будинку без згоди співвласників на місце, для можливості користуватися обов`язковою комунальної послугою.

- зобов`язати відповідача відновити та надати копію землевпорядної документації з кадастровим номером ділянки, відведеної для будівництва та обслуговування будинку АДРЕСА_1 , для виготовлення проєкту та зазначення точного місця встановлення підземного контейнера для побутових відходів.

- зобов`язати відповідача усунути наявні несправності у роботі сміттєпроводу та відновити експлуатацію сміттєпроводу у будинку АДРЕСА_1 шляхом розварювання та відкриття сміттєпроводу.

- визнати незаконним заварювання та заборону користування сміттєпроводом в будинку АДРЕСА_1 , як факт неналежного надані обов`язкової комунальної послуги, якою є загально будинковий сміттєпровід як загально будинкове обладнання в будинку, та є неподільною власністю співвласник багатоквартирного будинку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 - без змін.

Крім цього, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі № 320/13081/26 суд вже відмовляв у відкритті провадження з аналогічними позовними вимогами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Ураховуючи наявність ухвали Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 про закриття провадження у справі № 60/20672/22 у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, і таке рішення набрало законної сили, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження у даній адміністративній справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір віднесено до загальної юрисдикції місцевого суду та він повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.