Справа № 320/21799/24
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2026-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Черпака Ю.К.,

Штульман І.В.,

При секретарі: Долинській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дейвест» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №2 від 12.03.2024, № 2 від 12.03.2024, № 2 від 12.03.2024, № 02 від 12.03.2024, №2 від 12.03.2024, які винесені Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Позов обґрунтовано тим, що під час перевірки ним було надано усі запитувані документи та не отримано інформацію про недостатність наданих доказів в обґрунтування дотримання вимог законодавства у власній господарській діяльності.

На думку позивача, всі інші висновки та доводи відповідача будуються виключно на суб`єктивних припущеннях посадових осіб контролюючого органу, що призвели до прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року позовні вимоги - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №2, № 2 від 12.03.2024. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Зазначена апеляційна скарга обгрунтована тим, що в порушення п.188.1 ст.188, п. 201.4 ст. 201 ПК України, ТОВ «Дейвест» занижено податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 336 655 грн., в тому числі : за квітень 2019 року у сумі 52 892 грн.; за травень 2019 року у сумі 496 грн.; за червень 2019 року у сумі 26 916 грн.; за липень 2019 року у сумі 41 068 грн.; за серпень 2019 року у сумі 32434 грн.; за вересень 2019 року у сумі 177 157 грн.; за жовтень 2019 року у сумі 5 692 грн. у складі вартості реалізованих товарів за цінами, нижче за ціни придбання.

Оскільки контролюючим органом було встановлено перевищення вартості придбання товарів (пальне) над базою оподаткування операцій з ПДВ, що складає 1 683 272,34 грн, а заниження суми ПДВ у складі податкових зобов`язань складає - 336 655 грн, тому ТОВ «Дейвест» не подано зведені податкові накладні та не зареєстровано в ЄРПН на суму перевищення ціни придбання над базою оподаткування з ПДВ у сумі 336 655 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 336655 грн., в тому числі: за квітень 2019 року у сумі 52892 грн. за травень 2019 року у сумі 496 грн. за червень 2019 року у сумі 26916 грн. за липень 2019 року у сумі 41068 грн. за серпень 2019 року у сумі 32434 грн. за вересень 2019 року у сумі 177157 грн.; за жовтень 2019 року у сумі 5692 грн у складі вартості реалізованих товарів та цінами, нижчими за ціни придбання, не підтверджуються доказами в справі та спростовуються доказами, наданими позивачем.

Крім того, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № 2, № 2, № 2 від 12.03.2024, що винесені Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення рішення № 2 від 12.03.2024, яким нараховано штрафні санкції на суму 166 776,21 грн. за порушення строків реєстрації акцизних накладних, є таким, що винесено всупереч доказам в справі та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також, позивач звертає увагу на те, що факт реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрів акцизних накладних щодо залишків пального в обсязі 31481,42 л в період, що перевірявся, спростовує твердження відповідача про перевищення обсягів реалізації пального позивачем над обсягами придбання, тому висновки суду першої інстанції щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024 на загальну суму 176 744,00 грн., з яких нараховано основного боргу на суму 141 395,00 грн. та штрафні санкції в сумі 35 349,00 грн., є безпідставними.

До того ж, скаржник вказує, що судом першої інстанції не проведено повного і об`єктивного дослідження доказів в справі, що привело до прийняття неправильного по суті рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення - рішення (форми «Р») № 2 від 12.03.2024 на загальну суму 4 472 607,00 грн., з яких нараховано основного боргу на суму 4 338 043,00 грн. та штрафні санкції в сумі 134 564, 00 грн.

У додаткових поясненнях до справи податковим органом зауважено, що в порушення п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.2 п. 139.2. ст. 139 ПК України, ТОВ «Дейвест» безпідставно зменшено у 2020 році фінансовий результат до оподаткування, внаслідок списання заборгованості у розмірі 3 478 971 грн., яка не відповідає критеріям безнадійної.

На думку контролюючого органу, ТОВ «Дейвест» перевищено обсяги реалізації палива над обсягами його придбання в кількості 31 064 л. що складає еквівалент у сумі 745 536 гривень, та не зареєстровано в ЄРПН акцизні накладні на обсяги пального, що реалізовані згідно видаткових накладних та за даними бухгалтерського обліку за липень 2019 року у кількості 51 500 літрів.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест», за результатами якої 29.01.2024 було складено акт № 6551/26-15-07-02-01-03/39430951.

Під час проведення вказаної перевірки встановлено наступні порушення:

- п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.2.1, пп. 139.2 п. 139 ст. 139 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 зі змінами і доповненнями, п. 8, п. 9, п. 15 П(С)БО №9 «Запаси», наказом міністерства фінансів України від 20. 10.1999 за № 246, п. 10, п. 11. п.20 П(С)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4338043 грн, у тому числі: за 2018 рік у сумі 53284 грн, за 2019 рік у сумі 484970 грн, за 2020 рік у сумі 346159 грн за 1 півріччя 2021 року у сумі 3453630 гривень;

- п. 185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, п.192.1 ст.192, п.198.1, п. 198.3 ст. 198, п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого завищено від?ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за червень 2021 року на суму 4010598 гривень;

- п. 188.1 ст. 188, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-Vl зі змінами і доповненнями, в результаті чого не складені зведені податкові накладні та не зареєстровано в ЄРПН на суму перевищення ціни придбання над базою оподаткування з ПДВ у сумі 336655 грн, в тому числі : за квітень 2019 року у сумі 43084 грн; за травень 2019 року у сумі 496 грн; за червень 2019 року у сумі 26916 грн: за липень 2019 року у сумі 41068 грн ; за серпень 2019 року у сумі 32434 грн; за вересень 2019 року у сумі 177357 грн; за жовтень 2019 року у сумі 5692 гривень;

- п.120-2.1. ст. 120-2, п.128-1.3 ст. 128-1 п. 231.6 ст.231 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2756-VI із змінами та доповненнями, несвоєчасно зареєстровано акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, за січень, лютий, березень 2020 року, за квітень, травень 2021 року;

-пп. 213.1.12 п.213.1 ст. 213 Податкового кодексу України №2755-V1 від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження сплати акцизного податку із продажу підакцизних товарів на суму 141 395,40 гривень;

- п. 231.1. п. 231.3, п. 231.6 ст. 231 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами і доповненнями, в частині дотримання вимог податкового законодавства при реалізації підакцизних товарів, а саме реалізація пального в загальному обсязі 51500 л без реєстрації акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних:

- пп. 168.1.1. п. 168.1 ст. 168 з урахуванням пп. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п.171.2 «а» ст. 171 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V1 зі змінами та доповненнями. в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб, в періоді що перевірявся, на загальну суму 27 896,43 гривень.

Як наслідок, 25.03.2024 ТОВ «Дейвест» отримано наступні податкові повідомлення-рішення:

- щодо акцизного податку на пальне:

1) (форма «АН») № 2 від 12.03.2024, яким нараховано штрафні санкції на суму 166 776,21 грн;

2) (форма «Р») № 2 від 12.03.2024 на загальну суму 176 744,00 грн., з яких нараховано основного боргу на суму 141 395,00 грн. та штрафні санкції в сумі 35 349,00 грн.

- щодо податку на прибуток з підприємств: (форми «Р») № 2 від 12.03.2024 на загальну суму 4 472 607,00 грн, з яких нараховано основного боргу на суму 4 338 043,00 грн. та штрафні санкції в сумі 134 564,00 грн.

- щодо податку на додану вартість:

1) (форма «ПН») № 2 від 12.03.2024, яким нараховано штрафні санкції на суму 18 547,00 грн.;

2) (форма «В4») № 2 від 12.03.2024 на суму 4 010 598,00 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки контролюючого органу щодо заниження податкових зобов?язань з ПДВ у сумі 336655 грн., в тому числі: за квітень 2019 року у сумі 52892 грн; за травень 2019 року у сумі 496 грн; за червень 2019 року у сумі 26916 грн, за липень 2019 року у сумі 41068 грн; за серпень 2019 року у сумі 32434 грн; за вересень 2019 року у сумі 177157 грн.; за жовтень 2019 року у сумі 5692 грн у складі вартості реалізованих товарів та цінами, нижче за ціни придбання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, тому наявні підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 2 від 12.03.2024, № 2 від 12.03.2024.

Однак, оскільки контролюючий орган дійшов правомірного висновку щодо порушення суб`єктом господарювання строків реєстрації акцизних накладних, тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024.

До того ж, враховуючи, що з матеріалів справи вбачається перевищення обсягу реалізованого над обсягом отриманого пального, що є порушенням вимог пп. 213.1.12 п.213.1 ст. 213 ПК України в результаті, що підтверджено зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних, тому контролюючим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024.

Також, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024, оскільки ТОВ «Дейвест» включено до складу інших операційних витрат фінансової звітності за 2020 рік суму штрафів у розмірі 876 017 грн, які не підтверджені документально (відповідними розрахунками) та відповідно безпідставно віднесено до складу витрат.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

За пп. 14.1.27 п. 14.1 статті 14 ПК України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до п.7 П(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

При цьому, Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документа не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Отже, оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, які пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податку, а також відповідають змісту й обсягу, відображеному в укладених платником податку договорах та складених на їх підставі первинних документах.

Як свідчать матеріали справи, перевіркою повноти декларування ТОВ «Дейвест» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» у загальній сумі 138123 грн. за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 встановлено його заниження всього у сумі 19847070 грн, в тому числі: за 2020 рік у сумі 876017 грн, за І півріччя 2021 року у сумі 18971053 грн.

У відповідності наданих до перевірки первинних документів та даних бухгалтерського обліку ТОВ «Дейвест» протягом І півріччя 2021 року збільшено витрати на суму 18 349 773,26 грн, внаслідок здійснення переоцінки балансової вартості заборгованості (рах.631), за раніше поставлені товари від ТОВ «Вектор 2008», ТОВ «Євростандарт», ТОВ «Західна нафтогазова компанія».

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Західна нафтова компанія», слід вказати наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором поставки № 3H-MO-2844 від 08.04.2020, укладеним між ТОВ «Західна нафтогазова компанія» () (далі - постачальник) та ТОВ «Дейвест» (далі - покупець) у м. Києві, Продавець зобов?язався передати у власність Покупця нафтопродукти (далі Товар), а Покупець зобов?язується прийняти та оплатити Товар.

Поставка Товару здійснюється окремими партіями. Найменування та кількість товару, умови поставки на кожну окрему партію Товару визначаються відповідними додатковими угодами до цього Договору, узгодженими сторонами, які після їх підписання є невід?ємними частинами цього Договору.

Кожна наступна додаткова угода не відміняє і не припиняє дію попередніх додаткових угод ні в цілому, ні в частині, при умові, що це прямо не зазначено в відповідній додатковій угоді.

Загальна кількість Товару, який поставляється по цьому Договору, визначається як сума кількості окремих партій Товару, вказаних в додаткових угодах до цього Договору. Загальна вартість Товару, що поставляється по цьому Договору, визначається як сума вартостей окремих партій Товару, вказаних в додаткових угодах до цього Договору.

Покупець здійснює 100 % попередню оплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, якщо інше не передбачено додатковою угодою.

Покупець здійснює оплату Товару на підставі виставленого Постачальником рахунку протягом поточного банківського дня, тобто дня виставлення рахунку, що відповідає даті рахунку, або відповідно до умов, передбачених в додаткових угодах до Договору.

За погодженням Сторін, оплата Товару за цим Договором може бути проведена в будь-якій формі розрахунків, що не суперечить чинному законодавству України, в тому числі можлива вексельна форма оплати, що має бути погоджено в додатковій угоді до цього Договору.

Сторони по закінченню кожного місяця проводять звірку розрахунків за відвантажений товар. Акт звірки передається Постачальнику, затверджений належним чином до 10 числа місяця, наступного за звітним.

У разі порушення Покупцем грошових зобов?язань, по оплаті вартості Товару (простроченні оплати товару) і при цьому збільшенні на день проведення простроченого платежу за Товар або на день пред?явлення вимоги до Покупця про оплату повної вартості товару з урахуванням індексації, офіційного курсу гривні до Євро, встановленого Національним банком України, більше ніж на 2% від офіційного курсу встановленого Національним банком України на граничну дату виконання грошового зобов?язання - оплати вартості відповідної партії, Товару, Постачальник має право вимагати, а Покупець зобов?язаний сплатити Постачальнику проіндексовану вартість Товару, який поставлений Постачальником, але не оплачений Покупцем у належний строк (термін).

Разом з тим, ні до перевірки, ні до суду не надані акти звірки з постачальником та/або відповідних розрахунків додаткових витрат по взаємовідносинах із ТОВ «Західна нафтогазова компанія».

При цьому, згідно наданих оборотно-сальдової відомості по рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 30.06.2021 обліковується кредиторська заборгованість у сумі 5582148 гривень.

Стосовно господарських операцій позивача з ТОВ «Євростандарт», слід зауважити наступне.

Як свідчать матеріали справи, у відповідності до договору поставки № 156 від 01.06.2020, укладеного між ТОВ «Євростандарт» () (далі - постачальник) та ТОВ «Дейвест» (далі - покупець) продавець зобов?язався передати у власність покупця нафтопродукти (далі - Товар), а покупець приймає товар та сплатить Постачальнику його вартість на умовах і в строки, що передбачені даним Договором.

Асортимент, кількість, ціна, умови поставки партії Товару визначаються Сторонами у Специфікаціях, які є невід?ємною частиною цього Договору.

Умови поставки - умови поставки, відповідно до «Інкотермс» (Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів), у редакції 2010 року, з урахуванням особливостей, зазначених у даному Договорі.

Вантажовідправник - Постачальник, або особа, зазначена в залізничній чи товарно-транспортній накладних як вантажовідправник, з яким Постачальник або Покупець уклали відповідний договір.

Вантажоодержувач - Покупець або інша особа, в обов?язок якої входить прийняття Товару в пункті призначення або на станції призначення і відправлення порожніх залізничних цистерн відповідно до даного Договору.

Партія Товару - загальна кількість Товару, яка постачається за замовленням Покупця та може відображатись в заявці Покупця, якщо вона складається в письмовій формі, і так само, в додатковій угоді до цього договору, якщо сторони її уклали.

Покупець зобов?язується прийняти Товар в кількості, асортименті і за ціною, визначеною в узгодженому Сторонами замовленні, а також сплатити вартість Товару у строк та на умовах, передбачених цим Договором.

Сторони проводять щомісячну звірку взаєморозрахунків на вимогу однієї із Сторін.

Ціна на Товар встановлюється у гривневому еквіваленті. Ціна та загальна вартість Товару встановлені у видатковій накладній, є попередньою ціною та попередньою вартістю. Попередня кількість товару, попередня ціна та попередня вартість Товару фіксується Сторонами у відповідній попередній Специфікації на відповідний календарний місяць.

Проміжна ціна та загальна вартість Товару встановлюється протягом 12 робочих днів після закінчення котирувального місяця (який відповідає місяцю поставки товару).

У свою чергу, ні до перевірки, ані до суду не надані акти звірки з gостачальником та/або відповідних розрахунків додаткових витрат по взаємовідносинах із ТОВ «Євростандарт».

Також згідно наданих оборотно-сальдової відомості по рахунку №631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 30.06.2021 обліковується кредиторська заборгованість у сумі 46367081,46 гривень.

Cтосовно господарських операцій позивача з ПП «Вектор 2008», слід вказати таке.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Дейвест» протягом 1 півріччя 2021 року збільшено витрати від ПП «Вектор 2008» на суму 381 761,94 грн., внаслідок здійснення переоцінки балансової вартості заборгованості.

Водночас, ні до перевірки, ні суду не надано договорів або інших угод.

Також, не надані акти звірки з Постачальником та/або відповідних розрахунків додаткових витрат по взаємовідносинах із ПП «Вектор 2008».

Разом з тим, згідно оборотно-сальдових відомостей по рахунку № 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 30.06.2021 обліковується кредиторська заборгованість у сумі 458 114,33 гривень.

При цьому, під час перевірки відповідачем надіслано запит № 8/26-15-07-02-01 від 18.01.2024 позивачу про надання документів, однак на запит відповідь не отримано.

Не зважаючи на те, що право власності на придбані у ПП «Вектор 2008», ТОВ «Євростандарт», ТОВ «Західна нафтогазова компанія» паливно-мастильні матеріали набуто ТОВ «Дейвест» ще у 2019-2020 році (за даними бухгалтерського обліку), однак ТОВ «Дейвест» збільшило витрати звіту про фінансові результати за І півріччя 2021 року у сумі 18 349 773 грн, в частині перегляду первісної вартості (збільшення) раніше придбаних запасів (товарів), внаслідок коливання курсу іноземних валют по відношенню до гривні.

У свою чергу, відповідно до наказу ТОВ «Дейвест» про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку, при здійсненні організації бухгалтерського обліку підприємство керується Законом України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Національними стандартами бухгалтерського обліку.

Згідно з вказаним наказом, внесення змін в бухгалтерському обліку до первісної вартості придбаної сировини у зв?язку із коливанням курсу іноземних валют не передбачено. Користування іншими нормативами та стандартами при веденні бухгалтерського обліку на підприємстві цим наказом не визначено.

Відповідних актів звірки з постачальниками та відповідних розрахунків додаткових витрат по взаємовідносинах із наведеними контрагентами не надавалось, а збільшення балансової вартості реалізованих запасів (кредиторської заборгованості) внаслідок зміни курсу іноземних валют наведеним ПСБО 9 не передбачено.

Отже, позивачем безпідставно відображено в бухгалтерському обліку та у складі витрат фінансової звітності у 1 півріччя 2021 року здійснення перерахунку балансової вартості запасів, оприбутковані на баланс у 2020 році, внаслідок збільшення заборгованості за раніше придбані товари, яка виражена в національній валюті, право власності на які товариством набуто у попередньому звітному періоді (у 2020 році), внаслідок збільшення заборгованості за раніше придбані товари.

Тобто, зміна комерційного курсу іноземної валюти по відношенню до національної не має вплив на визначення заборгованості з резидентом, визначеної у гривні.

Крім того, відповідно до первинних документів та даних бухгалтерського обліку судом встановлено, що ТОВ «Дейвест» протягом 1 півріччя 2021 року безпідставно збільшено витрати на суму 18 349 773,26 грн, внаслідок здійснення переоцінки балансової вартості заборгованості, за раніше поставлені товари від ПП «Вектор 2008», ТОВ «Євростандарт», ТОВ «Західна нафтогазова компанія» та безпідставне збільшення суми податкового кредиту, внаслідок здійснення такої переоцінки балансової вартості заборгованості.

Також, згідно документів та відомостей та журналу-ордеру по рах. № 948 «Визнані штрафи, пені, неустойка» за 2020 рік встановлено, що за умовами договорів на поставку товарів №01/03/19-25 від 01.03.2019 та № 852 від 10.06.2019, укладеними ТОВ «Дейвест» з ТОВ «Євростандарт» нараховані штрафні санкції у сумі 876 017 грн.

Однак, ні до перевірки, ні до суду, позивачем не надані відповідні розрахунки штрафів щодо порушення договірних умов по взаємовідносинах із ТОВ «Євростандарт», зокрема, актів звірок, бухгалтерської довідок, досудового врегулювання спорів тощо.

У відповідності до регістрів бухгалтерського обліку, ПДВ та податку на прибуток у сумі 876 017 грн. обліковано у бухгалтерському обліку по Д-ту рах. 948 «Визнані штрафи, пені, неустойка» та по К-ту рах. 631 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками».

Згідно п.1 статті 549 Господарського кодексу України (у редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), неустойка (штраф, пеня) - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У П(С)БО №17 «Податок на прибуток» зазначено, що обліковий прибуток (збиток) - сума прибутку (збитку) до оподаткування, визначена в бухгалтерському обліку і відображена. у звіті про фінансові результати за звітний період.

Згідно з п.20 ПСБО 16 «Витрати» визнані штрафи, пеня, неустойка включаються до складу інших операційних витрат, тобто фінансовий результат до оподаткування формується за участю таких витрат.

П(С)БО №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» визначає термін «зобов?язання» як заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої у майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди. У цьому П(С)БО також зазначено, що підприємство зобов?язане запобігати заниженню оцінки зобов?язань та витрат.

У відповідності до п.6 П(С)БО №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 №318, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов?язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками, за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.9 П(С)БО №16 «Витрати», не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов?язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті б цього Положення стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

Згідно із п. 20 П(С)БО №16 «Витрати», до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 «Нематеріальні активи»; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов?язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями активами і зобов?язаннями, що пов?язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об?єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.

Згідно п. 29 П(С)БО №16 «Витрати», до складу інших витрат включаються витрати, які виникають під час діяльності (крім фінансових витрат), але не пов?язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг).

До таких витрат належать: собівартість реалізованих фінансових інвестицій (балансова вартість та витрати, пов?язані з реалізацією фінансових інвестицій); втрати від зменшення корисності необоротних активів; втрати від безоплатної передачі необоротних активів; втрати від неопераційних курсових різниць; сума уцінки необоротних активів і фінансових інвестицій; витрати на ліквідацію необоротних активів (розбирання, демонтаж тощо); залишкова вартість ліквідованих (списаних) необоротних активів; інші витрати діяльності.

У свою чергу, П(С)БО №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» визначає термін «зобов?язання» як заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої у майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди. У цьому П(С)БО також зазначено, що підприємство зобов?язане запобігати заниженню оцінки зобов?язань та витрат.

Таким чином, ТОВ «Дейвест» включено до складу інших операційних витрат фінансової звітності за 2020 рік сума штрафів у розмірі 876 017 грн.

Водночас, вони не підтверджені документально (відповідними розрахунками) та відповідно безпідставно віднесено до складу витрат нараховані штрафи.

Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Дейвест» у перевіряємому періоді перебувало на загальній системі оподаткування та було зареєстровано, відповідно до п.п. 212.1.16 п. 212.1, п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України, платником акцизного податку з реалізації пального з 15.04.2019 за реєстраційним номером 1840.

За період з 01.10.2017 по 30.06.2021 року ТОВ «Дейвест» задекларовано акцизний податок у розмірі 0 грн.

При цьому, у перевіряємому періоді ТОВ «Дейвест» здійснювало оптову торгівлю пальним на підставі ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі від 01.07.2019, діє 01.07.2024.

Разом з тим, за даними єдиного реєстру акцизних накладних (ЄРАН), встановлені розбіжності між даними походження обсягів (об?ємів) придбаного та реалізованого палива за період з 01.04.2019 по 30.06.2021 року.

Під час перевірки відповідачем надіслано запит №7/26-15-07-02-01 від 18.01.2019 позивачу про надання документів, що підтверджують вартість не оприбуткованого пального у складі доходів та/або розрахунків коригувань. На запит відповідь не отримано.

З урахуванням даних наявних в ЄРАН, ТОВ «Дейвест» перевищено обсяги реалізації палива над обсягами його придбання в кількості 31 064 л, що складає еквівалент у сумі 745 536 гривень.

Відповідно до підпункту 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 ПК України, згідно якого до об?єктів оподаткування віднесено операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, які перевищують обсяги пального: отримані від інших платників акцизного податку, підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об?єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213 Кодексу, підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Таким чином, у платників акцизного податку, які реалізують пальне, податкове зобов`язання зі сплати акцизного податку виникатиме при перевищенні обсягу реалізованого над обсягом.

Оскільки під час перевірки встановлено перевищення обсягу реалізованого над обсягом отриманого пального, що є порушенням вимог пп. 213.1.12 п.213.1 ст. 213 ПК України, що підтверджено зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних, контролюючим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024, слід звернути увагу на таке.

Згідно з п.231.1 Податкового кодексу України, платник податку при ввезенні на митну територію України пального або спирту етилового, з якого сплачено акцизний податок, або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу, або реалізації пального або спирту етилового зобов?язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального або спирту етилового та зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального або спирту етилового, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу: втраченого у межах та/або понад встановлені норми втрат: зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов?язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування у процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального або спирту етилового, а також при здійсненні операцій, які не підлягають оподаткуванню або звільняються від оподаткування.

При реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу до іншого акцизного складу з використанням акцизного складу пересувного, у разі якщо до реалізації пального або спирту етилового такий інший акцизний склад уже відомий, складається одна акцизна накладна на реалізацію пального з акцизного складу на такий інший акцизний склад із зазначенням у такій акцизній накладній ідентифікаційних даних такого акцизного складу пересувного.

Акцизна накладна складається платником податку в день ввезення на митну територію України пального або спирту етилового чи в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Особа, яка склала акцизну накладну в двох примірниках, зобов`язана зареєструвати перший примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних, а другий примірник такої акцизної накладної в день її складання надіслати розпоряднику акцизного складу - отримувачу пального або спирту етилового.

Розпорядник акцизного складу/розпорядник акцизного складу пересувного - отримувач пального або спирту етилового зобов`язаний зареєструвати другий примірник такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних після реєстрації першого примірника такої акцизної накладної в Єдиному реєстрі акцизних накладних та отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний.

При реалізації пального або спирту етилового особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального або спирту етилового. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального або спирту етилового, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального або спирту етилового суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Реєстрація в Єдиному реєстрі акцизних накладних здійснюється:

акцизних накладних, складених при реалізації пального з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, - не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до іншого акцизного складу пересувного - у день складання такої акцизної накладної, але не пізніше здійснення операції з реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного;

першого примірника акцизної накладної при реалізації пального або спирту етилового з акцизного складу пересувного до акцизного складу - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою складання акцизної накладної;

першого примірника акцизної накладної при ввезенні пального або спирту етилового на митну територію України - не пізніше дня, наступного за днем оформлення належним чином митної декларації;

другого примірника акцизної накладної - після фактичного отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний, але не пізніше трьох календарних днів, наступних за днем отримання пального або спирту етилового на акцизний склад/акцизний склад пересувний розпорядником акцизного складу/акцизного складу пересувного - отримувачем пального або спирту етилового;

розрахунку коригування - не пізніше трьох календарних днів, наступних за датою його складання.

У той же час, згідно із пунктом 120-2.1 статті 120-2 ПК України порушення платниками акцизного податку граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних в Єдиному реєстрі акцизних накладних, встановлених статтею 231 цього Кодексу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: 2 відсотків від суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 10 відсотків суми акцизного податку з відповідних обсягів пального, зазначених у таких акцизних накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 зареєстровано акцизних накладних з такими порушеннями строків:

- акцизна накладна від 02.07.2019, зареєстрована 31.07.2019: граничний термін реєстрації - 04.07.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 24.08.2019: граничний термін реєстрації - 23.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 27.08.2019: граничний термін реєстрації - 23.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 27.08.2019: граничний термін реєстрації - 25.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 22.08.2019, зареєстрована 27.08.2019: граничний термін реєстрації - 25.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 27.08.2019: граничний термін реєстрації - 23.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 27.08.2019: граничний термін реєстрації - 23.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 27.08.2019: граничний термін реєстрації - 23.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 19.08.2019, зареєстрована 29.08.2019: граничний термін реєстрації - 21.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 16.08.2019, зареєстрована 29.08.2019: граничний термін реєстрації - 18.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 03.09.2019, зареєстрована 09.09.2019: граничний термін реєстрації - 05.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 06.09.2019, зареєстрована 09.09.2019: граничний термін реєстрації - 08.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 06.09.2019, зареєстрована 09.09.2019: граничний термін реєстрації - 08.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 03.09.2019, зареєстрована 09.09.2019: граничний термін реєстрації - 05.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 09.09.2019, зареєстрована 10.09.2019: граничний термін реєстрації - 09.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 09.09.2019, зареєстрована 10.09.2019: граничний термін реєстрації - 09.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 05.09.2019, зареєстрована 10.09.2019: граничний термін реєстрації - 07.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 11.09.2019, зареєстрована 12.09.2019: граничний термін реєстрації - 11.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 16.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 18.08.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 20.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 22.08.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 11.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 23.08.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 23.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 25.08.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 24.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 26.08.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 25.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 27.08.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 27.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 29.08.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 30.08.2019, зареєстрована 13.09.2019: граничний термін реєстрації - 01.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 04.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 06.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 07.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 09.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 08.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 10.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 09.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 11.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 10.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 12.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 11.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 13.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 12.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 14.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 13.09.2019, зареєстрована 16.09.2019: граничний термін реєстрації - 15.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 14.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 16.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 16.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 18.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 17.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 19.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 21.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 23.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 25.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 27.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 27.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 29.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 27.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 29.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 27.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 29.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 08.09.2019, зареєстрована 30.09.2019: граничний термін реєстрації - 11.09.2019, ставка штрафної санкції - 10;

- акцизна накладна від 27.09.2019, зареєстрована 01.10.2019: граничний термін реєстрації - 29.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 27.09.2019, зареєстрована 01.10.2019: граничний термін реєстрації - 29.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 27.09.2019, зареєстрована 01.10.2019: граничний термін реєстрації - 29.09.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 04.10.2019, зареєстрована 07.10.2019: граничний термін реєстрації - 06.10.2019, ставка штрафної санкції - 2;

-акцизна накладна від 04.10.2019, зареєстрована 07.10.2019: граничний термін реєстрації - 06.10.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 30.10.2019, зареєстрована 15.11.2019: граничний термін реєстрації - 01.11.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 30.10.2019, зареєстрована 15.11.2019: граничний термін реєстрації - 01.11.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 04.11.2019, зареєстрована 15.11.2019: граничний термін реєстрації - 07.11.2019, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 04.11.2019, зареєстрована 15.11.2019: граничний термін реєстрації - 07.11.2019, ставка штрафної санкції - 2;

-акцизна накладна від 31.12.2019, зареєстрована 17.01.2020: граничний термін реєстрації - 03.01.2020, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 31.01.2020, зареєстрована 13.02.2020: граничний термін реєстрації - 02.02.2020, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 29.02.2020, зареєстрована 05.03.2020: граничний термін реєстрації - 02.03.2020, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 08.04.2021, зареєстрована 19.04.2021: граничний термін реєстрації - 10.04.2021, ставка штрафної санкції - 2;

- акцизна накладна від 08.05.2021, зареєстрована 11.05.2021: граничний термін реєстрації - 10.05.2021, ставка штрафної санкції - 2.

Оскільки позивачем несвоєчасно зареєстровано акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, за січень, лютий, березень 2020 року, за квітень, травень 2021 року та як наслідок, на підставі п.120-2.1. ст. 120-2, п.128-1.3 ст. 128-1 п. 231.6 ст.231 Податкового кодексу України контролючим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № 2 від 12.03.2024.

Щодо податкових повідомлень-рішень № 2 від 12.03.2024, № 2 від 12.03.2024, слід вказати таке.

Як свідчать матеріали справи, за період з 01.10.2017 по 30.06.2021 ТОВ «Дейвест» задекларовано податкові зобов?язання з податку на додану вартість у сумі 547592079 гривень.

Під час проведення перевірки контролюючим органом зроблено висновок, що позивачем занижено задекларовані ТОВ «Дейвест», показники у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов?язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за операціями, що оподатковуються за основною ставкою» всього у 336655 грн., в тому числі: за квітень 2019 року у сумі, 52892 грн.; за травень 2019 року у сумі 496 грн.; за червень 2019 року у сумі 26916 грн.; за липень 2019 року у сумі 41068 грн.; за року у сумі 5692 грн., а саме: серпень 2019 року у сумі 32434 грн.; за вересень 2019 року у сумі 177157 грн.; за жовтень 2019 року у сумі 5692 грн.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1 статті 201 ПК України).

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними, при цьому це право платник має незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру.

Разом з тим, у відповідності до норм пункту 201.4 статті 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 цього Кодексу, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг, можуть скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо по кожній операції з постачання товарів/послуг.

Згідно п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Дейвест» складено зведені податкові накладні: №132 від 30.04.2019 сума ПДВ 52886,00 грн; №142 від 31.05.2019 сума ПДВ 1550,00 грн; №150 від 30.06.2019 сума ПДВ 8079,00 грн; № 158 від 31.07.2019 сума ПДВ 40965,30 грн; №164 від 31.08.2019 сума ПДВ 29251,98 грн; №114 від 30.09.2019 сума ПДВ 166936,05 грн; №82 від 31.10.2019 сума ПДВ 23342,65 грн.

Однак, при формуванні розрахунку перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації за 2019 рік, відповідач вказані податкові накладні не врахував.

Крім того, відповідачем при переведенні обсягу пального з тон в літри допущені помилки, а саме:

- згідно податкової накладної №1034 від 20.06.2019 від ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) 11,957 т, що в літрах складає 14600 за ціною 18,08 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований 20.06.2019 ТОВ «Техно-Магістраль» (податкова накладна № 21 від 20.06.2019) за ціною 18,21 грн без ПДВ. ПДВ від перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації в сумі 5249,33 грн. відсутнє;

- по податковій накладній № 1076 від 21.06.2019 від ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) 24,558 т, що в літрах складає 30 000 за ціною 18,08 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований 21.06.2019 ТОВ «Миколаївка» (податкова накладна № 24 від 21.06.2019) за ціною 18,50 грн без ПДВ. ПДВ від перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації в сумі 7759,99 грн відсутнє;

Вказані в Акті перевірки податкові накладні №1349 від 26.06.2019 (обсяг 24,528 т) та №1090 від 26.06.2019 (обсяг 11,976 т) ТОВ «Євростандарт» не складав.

Натомість 26.06.2019 ТОВ «Євростандарт» складено такі податкові накладні:

- № 1349 дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) обсяг 10,677 т, що в літрах складає 13000 за ціною 18,08 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований 26.06.2019 ТОВ «Техно-Магістраль» (податкова накладна 29 від 26.06.2019) за ціною 18,42 грн без ПДВ. ПДВ від перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації в сумі 236,52 грн. відсутнє;

- № 1350 від 26.06.2019 від ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) 11,976 т, що в літрах складає 14600 за ціною 18,33 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований ТОВ «Техно-Магістраль» (податкова накладна № 28 від 26.06.2019) за ціною 18,50 без ПДВ. ПДВ від перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації в сумі 5641,33 грн. відсутнє;

- № 1351 від ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) 24,528 т , що в літрах складає 30 000 за ціною 18,33 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований ТОВ «Техно-Магістраль» податкова накладна № 30 від 26.06.2019 обсяг 15000л за ціною 18,75 без ПДВ та податкова накладна №31 від 26.06.2019 обсяг 15000 л за ціною 18,79 грн. без ПДВ. Перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації відсутнє.

Вказану в акті перевірки податкову накладну № 156 від 01.07.2019 (обсяг 10,91 т) від контрагента ТОВ «Євростандарт» ТОВ «Дейвест» не отримував.

Замість цього, 01.07.2019 ТОВ «Євростандарт» складено податкову накладну № 54 дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) обсяг 110,91 т, що в літрах складає 13000 за ціною 18,67 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований 01.07.2019 Дочірнім підприємством «Трансшип - Тракс» - податковою накладною № 1 від 01.07.2019 за ціною 19,08 грн. без ПДВ (обсяг 5600л) та податковою накладною № 2 від 01.07.2019 за ціною 19,08 грн. без ПДВ (обсяг 7000л), 400 л. було використано для власних потреб на заправку орендованої техніки. ПДВ від перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації в сумі 200,48 грн. і 250,60 грн. відсутнє;

- № 1497 від 27.09.2019 від ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо (Код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) містить інший обсяг -24,037 т, що в літрах складає 28960 за ціною 19,708 грн без ПДВ. Цей обсяг був реалізований ТОВ «Агрофірма «Світанок»» (податкова накладна № 73 від 27.09.2019) за ціною 19,83 без ПДВ. ПДВ від перевищення ціни придбання пального над ціною реалізації в сумі 7629,826 грн. відсутнє.

Отже, висновки контролюючого органу щодо заниження податкових зобов?язань з ПДВ у сумі 336655 грн., в тому числі: за квітень 2019 року у сумі 52892 грн; за травень 2019 року у сумі 496 грн; за червень 2019 року у сумі 26916 грн, за липень 2019 року у сумі 41068 грн; за серпень 2019 року у сумі 32434 грн; за вересень 2019 року у сумі 177157 грн.; за жовтень 2019 року у сумі 5692 грн у складі вартості реалізованих товарів та цінами, нижче за ціни придбання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Посилання відповідача щодо безпідставного збільшення протягом 1 півріччя 2021 року витрат внаслідок здійснення переоцінки балансової вартості заборгованості (рах. 631) за раніше поставлені товари від ТОВ «Євростандарт» є помилковими, так як позивачем складено та зареєстровано податкову накладну №15 від 28.02.2024, яка складена ТОВ «Дейвест» на умовний продаж (коригування суми податкового кредиту), та в якій скориговано частково отриманий кредит на товар «Паливо дизельне» ДП-Л-Євро5-ВО на суму ПДВ 774191,25 грн.

Як наслідок, навні підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача № 2 від 12.03.2024, № 2 від 12.03.2024.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у місті Києві та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді Ю.К. Черпак

І.В. Штульман