Справа № 420/37982/25
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2026-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2026 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну відповідача в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі №420/37982/25 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року скасовано.

Ухвалено у справі постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.10.2025 у виконавчому провадженні №79056711 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200грн.

Стягнуто з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () судові витрати у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість)грн.

17.04.2026 представником Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подано до суду заяву про заміну відповідача (боржника) у справі №420/37982/25 правонаступником, а саме відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на його правонаступника - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ().

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що згідно Додатку 1 Постанови № 517 визначені адміністративно-територіальні одиниці, на які поширюються повноваження Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Автономна республіка Крим, Миколаївська, Одеська, Херсонська області, м. Севастополь, а повноваження Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - Дніпропетровська, Запорізька, Кіровоградська області. Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.12.2025 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () змінило назву на Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (), а 26.05.2025 зареєстровано нову юридичну особу публічного права - Одеське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (Код ). Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до 31.12.2025 був одним із ключових структурних підрозділів Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Наразі Відділ примусового виконання рішень, на виконанні у якого перебуває/перебувало виконавче провадження № 79056711 та по якому виносились оскаржувані рішення, є підрозділом Управління забезпечення примусового виконання рішень у відповідному регіоні у Одеській області.

Наказом Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 31 грудня 2025 року № 7244-к «Про введення в дію Структури та штатної чисельності, штатних розписів», з 31 грудня 2025 року введена в дію Структура та штатна чисельність Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 19.12.2025 № 3541/5 «Про затвердження структури та штатної чисельності» та штатний розпис Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, затверджений Державним секретарем Міністерства юстиції України Олександром Буханевичем 31 грудня 2025 року. Відтак з 31.12.2025 в структуру Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не входять відділи примусового виконання рішень юрисдикція, яких поширюється на Одеську область. Відповідно до актуальної судової практики (зокрема правових позицій Верховного Суду де ключовим є не факт збереження юридичної особи, а факт переходу повноважень (компетенції), а саме в постановах від 11.10.2019 у справі №812/1408/16 та від 20.03.2024 у справі № 640/27674/20 тощо) та норм діючого законодавства, перейменування органу та передача його функцій новоствореній структурі розглядається як публічне правонаступництво, а в даному випадку відбулося часткове правонаступництво у публічному праві.

Отже, правонаступником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () в межах розглядуваної справи є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ().

В судове засідання 27.04.2026 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином у відповідності до вимог КАС України.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, суд розглядає заяву представника відповідача про відстрочення виконання рішення суду у письмовому провадженні, оскільки відсутня потреба заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За наведеного, суд вирішив продовжити розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та дослідивши обставини справи, суд зазначає наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2025 у справі №420/37982/25 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року скасовано.

Ухвалено у справі постанову, якою визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.10.2025 у виконавчому провадженні №79056711 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штрафу у розмірі 10200грн.

Стягнуто з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () судові витрати у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість)грн.

Разом з тим, судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2025 року №517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» (далі - Постанова №517) Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перейменовано на Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України та утворено юридичну особу публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції України, зокрема Одеське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України.

Згідно з Додатком 1 Постанови №517, визначені адміністративно-територіальні одиниці, на які поширюються повноваження Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Автономна республіка Крим, Миколаївська, Одеська, Херсонська області, м. Севастополь, а повноваження Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - Дніпропетровська, Запорізька, Кіровоградська області.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 31.12.2025 Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () змінило назву на Дніпровське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (), а 26.05.2025 зареєстровано нову юридичну особу публічного права - Одеське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України ().

Відтак, з 31.12.2025 в структуру Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не входять відділи примусового виконання рішень, юрисдикція яких поширюється на Одеську область.

Отже, наразі правонаступником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () в межах розглядуваної справи є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ().

Суд зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим видом правонаступництва, під яким розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Положення частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слід зазначити, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16 березня 2020 року у справі № 673/544/19 та від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 15 березня 2023 року по справі № 2-а/2508/7209/2011.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відтак, оскільки у спірних правовідносинах правонаступником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (), асигнування якого здійснюється саме за рахунок Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, суд вважає заяву Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 52, 248, 256, 293-297, 379 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну відповідача (боржника) у справі №420/37982/25 - задовольнити.

Замінити відповідача (боржника) у справі №420/37982/25 з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на правонаступника - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ().

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений статтями 294, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.