Справа № 320/43566/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Златіна С.В., суддів Воловика С.В., Кравченка Є.Д., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "ФІЛЬТРУЮЧІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДПС у місті Києві, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 07 квітня 2026 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам КАС України, а саме пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, до апеляційної скарги не додано документу про сплату судового збору.

Апелянту було надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, яку отримано останнім 07 квітня 2026 року о 16:54 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, останній день для усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням приписів статті 251 КАС України та вихідних днів, припадає на 17 квітня 2026 року.

На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2026 року, відповідачем подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якому апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору або відстрочити його сплату.

Надаючи оцінку клопотанню про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011).

Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Креуз проти Польщі").

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі №500/2544/19.

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24 липня 2023 року у справі №200/3692/21 процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.

Водночас, судом апеляційної інстанції не встановлено наявності вказаних вище умов для поновлення строку подання апеляційної скарги.

Так, ГУ ДПС у м. Києві вперше подало апеляційну скаргу 02 березня 2026 року, тобто в межах встановленого приписами КАС України строку, однак без документів, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року (Суддя: Беспалов О.О.) вказану апеляційну скаргу було залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання (направлення) до Шостого апеляційного адміністративного суду документу про сплату судового збору в сумі 4026,00 грн.

Оскільки апелянтом не було усунуто вказані недоліки у встановлений судом строк, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2026 року (колегія суддів у складі судді-доповідача Беспалова О. О., суддів: Епель О. В., Ключковича В. Ю.) вперше подану апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала.

Вдруге апеляційну скаргу, як встановлено вище, було подано 03 квітня 2026 року, однак, до вказаної апеляційної скарги також не долучено документу про сплату судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду не вбачає підстав для задоволення заявленого апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Стосовно клопотання апелянта про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору, судова колегія зазначає таке.

Згідно частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги. Водночас, судом апеляційної інстанції було надано апелянту максимальний визначений законодавцем строк для усунення недоліків.

Верховний Суд в ухвалі від 05 липня 2021 року у справі №320/10912/20 зазначив, що продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав. Умовою продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги є наявність достатніх доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Водночас, як встановлено вище, доказів вчинення апелянтом активних дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку із введенням воєнного стану в України до Закону України «Про судовий збір» не внесено.

Судом враховується, що законодавчо закріплений обов`язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 05 січня 2021 року у справі №500/2544/19.

Таким чином, зважаючи на викладене, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Стосовно клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, судова колегія зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України, з урахуванням майнового стану сторони суд може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, звільнити від їх сплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні положення містяться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», якими передбачено, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору можливе за наявності належних та допустимих доказів, які підтверджують майновий стан заявника та об`єктивну неможливість сплати судового збору у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» перелік суб`єктів, звільнених від сплати судового збору, є вичерпним.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що апелянт до таких суб`єктів не належить.

Оцінюючи доводи клопотання, судова колегія зазначає, що самі по собі посилання апелянта на обмежене бюджетне фінансування та надані довідки про залишок коштів на рахунках не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Такі обставини мають бути підтверджені належними доказами, які б свідчили про об`єктивну неможливість або істотне утруднення сплати судового збору саме у встановлений законом строк.

Надані апелянтом документи не підтверджують відсутності можливості здійснення платежу судового збору, не містять відомостей про вжиття заходів щодо перерозподілу бюджетних асигнувань, а також не доводять неможливості сплати судового збору у майбутньому.

Суд враховує принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, закріплений у статті 129 Конституції України та статті 8 КАС України, який виключає надання необґрунтованих процесуальних переваг суб`єктам владних повноважень порівняно з іншими учасниками справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Згідно пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи частини третьої статті 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись статтями 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у місті Києві про продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у місті Києві про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО "ФІЛЬТРУЮЧІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Златін

Суддя С.В. Воловика

Суддя Є.Д. Кравченко