Справа № 420/41736/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР до Одеської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР до Одеської митниці, в якому позивач просить суд:

визнати за товариством з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР (код ЄДРПОУ (36328230) право на застосування пільги щодо звільнення від сплати вивізного мита за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року;

зобов`язати Одеську митницю (відокремлений підрозділ Державної митної служби України), , підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР (код ЄРДПОУ 36328230), надмірно сплаченого до Державного бюджету України вивізного мита в сумі 4 249 129,33 грн. за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року та подати його до виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.

В обґрунтування вимог позову зазначається, що у зв`язку з відсутністю затвердженого урядом порядку підтвердження статусу сільгоспвиробника, в умовах правової невизначеності (відсутність затвердженого КМУ механізму підтвердження) ТОВ «АР ЛЮБАР» було позбавлено технічної можливості застосувати пільгу, передбачену Законом №4536-ІХ, та було змушено сплатити мито у розмірі 4 249 129,33 грн. згідно п.47 ВМД (розрахунок податків). Таким чином, ТОВ «АР ЛЮБАР» маючи статус сільгоспвиробника, експортувало Товар сплативши на рахунок Державної митної служби України, , згідно Платіжної інструкції в національній валюті від 19 вересня 2025 року №26, митний платіж у розмірі 4 270 000,00 грн.

24 жовтня 2025 року в листі за вих. № 7.10-4/15-01/13/16214 Відповідач, Одеська митниця (UA500090) Державної митної служби, відмовила у поверненні сплаченого мита мотивуючу відмову тим, що «на момент вивезення товару за межі митної території України механізм документального підтвердження, необхідного для надання звільнення від сплати вивізного (експортного) мита сільськогосподарським товаровиробникам при здійсненні експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та сільськогосподарським кооперативам, які експортують сою, ріпак та кользу, що вирощені членами цього кооперативу, визначений постановою №1256, був відсутній, що унеможливлювало практичне застосування положень Закону №4536».

Позивач вважає, що як сільськогосподарський виробник ріпаку, при експортному оформленні, мало право на передбачену законом пільгу для звільнення від плати вивізного мита.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року прийнято адміністративний позов до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 30.04.2026 року у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що ТОВ «АР ЛЮБАР» подало до митного оформлення за митною декларацією № 25UA03U4 від 25.09.2025 було заявлено товар: «Насіння ріпаку харчового, вищого і 1-го класів, врожаю 2025 року, не для сівби, насипом. Показники якості згідно ДСТУ 4966:2008,масова частка ерукової кислоти не більш 2%. Виробник: ТОВ "АР ЛЮБАР". Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва: UA» зі звільненням від сплати ввізного (експортного) мита. Митне оформлення здійснено зі сплатою митних платежів у повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що механізм документального підтвердження, необхідного для надання звільнення від сплати вивізного (експортного) мита сільськогосподарським товаровиробникам при здійсненні експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та сільськогосподарським кооперативам, які експортують сою, ріпак та кользу, що вирощені членами цього кооперативу, визначений постановою № 1256, був відсутній, що унеможливлювало практичне застосування положень Закону № 4536 та було запроваджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2025 року № 1256 «Деякі питання підтвердження власного вирощування окремих видів сільськогосподарської продукції для цілей експорту», яка набрала чинності 05.10.2025.

Також, відповідач вказує, що для цілей надання пільги зі сплати вивізного (експортного) мита (вивільнення зарезервованих коштів/повернення сплачених до бюджету сум вивізного (експортного) мита) експертні висновки подаються експортерами митним органам на кожну окрему партію сільськогосподарської продукції, що була фактично переміщена через митний кордон України після набрання чинності постановою № 1256. Вивезення товару за межі митної території України здійснювалось за періодичною митною декларацією № 25UA03U4 від 25.09.2025 та фактично відбулось 25.09.2025. При цьому, що на момент вивезення цього товару за межі митної території України механізм документального підтвердження, необхідного для надання звільнення від сплати вивізного (експортного) мита сільськогосподарським товаровиробникам при здійсненні експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та сільськогосподарським кооперативам, які експортують сою, ріпак та кользу, що вирощені членами цього кооперативу, визначений постановою № 1256, був відсутній, що унеможливлювало практичне застосування положень Закону № 4536.

Відмова у поверненні сплаченого вивізного мита у даному випадку ґрунтується, серед іншого, на тому, що: 1) у відповідності до положень статей 257, 266 Митного кодексу України митне оформлення товарів здійснюється на підставі митних декларацій, до яких декларантом самостійно вносяться серед іншого відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення, про нарахування митних та інших платежів, суми митних платежів, ставки митних платежів; застосування пільг зі сплати митних платежів, способу і особливостей нарахування та сплати митних платежів. 2) при здійсненні 25.09.2025 митного оформлення товару за вищевказаною митною декларацією у відповідності до частини першої статті 3 Митного кодексу України застосовані виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України. А саме: вимоги Закону України «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур» (із змінами, які внесені Законом України від 16 липня 2025 року № 4536-ІХ) в частині справляння вивізного (експортного) мита на соєві боби, подрібнені або не подрібнені (товарна позиція 1201 згідно з УКТЗЕД) та насіння ріпаку або кользи, подрібнене або не подрібнене (товарна позиція 1205 згідно з УКТЗЕД) у розмірі 10 % від митної вартості товарів. Застосування звільнення, що передбачено Законом України від 16 липня 2025 року № 4536-ІХ для сільськогосподарських товаровиробників, які експортують власно вирощену сільськогосподарську продукцію, не застосовувалось, так як підстави для такого звільнення (зокрема документ, що підтверджує право такого експортера на пільгу) визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2025 року № 1256 «Деякі питання підтвердження власного вирощування окремих видів сільськогосподарської продукції для цілей експорту», яку на час здійснення митного оформлення прийнято не було. 3) вивізне мито у сумі 4 249 129,33 грн не є помилково сплаченим, як про це зазначає ТОВ «АР ЛЮБАР».

На підставі викладеного представник відповідача у задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідач стверджує, що на дату оформлення ВМД №25UA03U4 (25.09.2025) механізм підтвердження права на пільгу ще не був затверджений, отже не було технічної можливості її застосувати. Цей аргумент лише підтверджує позицію Позивача: у правовій невизначеності та через відсутність нормативного регулювання, Позивач був змушений сплатити мито, незважаючи на законне право на звільнення від нього. Згідно з положеннями статті 301 МКУ, Податкового кодексу України та Бюджетного кодексу, а також Порядком №643, повернення надмірно сплачених сум митних платежів є обов`язком органу державної влади у разі наявності відповідних підстав. При цьому, підстави для застосування пільги для Позивача на момент митного оформлення - існували. Наявність підстав для застосування пільги, наявність заяви Позивача про повернення коштів, відсутність у Позивача податкового боргу, наявність підтверджуючих документів створюють юридичні підстави для формування та подання Відповідачем висновку до Держказначейства про повернення Позивачу, надмірно сплаченого до Державного бюджету України вивізного мита в сумі 4 249 129,33 грн. за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року. Посилання Відповідача на те, що мито сплачене «не помилково», не спростовує факту його надмірної сплати в умовах, коли Позивач мав законне право на звільнення згідно із Законом №4536-ІХ, а відсутність процедури його реалізації не може ставити Позивача в гірше становище. Наявність усіх ознак сільгоспвиробника, підтвердження походження товару та наявність експертного висновку підтверджують право Позивача на застосування пільги.

Представником відповідача надано заперечення, в яких зазначено, що від ТОВ «АР ЛЮБАР» на адресу Одеської митниці надійшов лист від 07.10.2025 № 07/10/25-1 про повернення помилково сплачених коштів з Єдиного казначейського рахунку (ЄКР), які були сплачені як вивізне мито внаслідок митного оформлення товару «насіння ріпаку» товарної позиції 1205 згідно з УКТЗЕД за митною декларацією від 25.09.2025 № 25UA03U4. За вказаною митною декларацією було сплачено 4 249 129,33 грн вивізного мита. За результатами опрацювання листа ТОВ «АР ЛЮБАР» Одеською митницею надано відповідь від 24.10.2025 за № 7.10-4/15-01/13/16214. На момент вивезення товару за межі митної території України механізм документального підтвердження, необхідного для надання звільнення від сплати вивізного (експортного) мита сільськогосподарським товаровиробникам при здійсненні експорту власно вирощеної сільськогосподарської продукції та сільськогосподарським кооперативам, які експортують сою, ріпак та кользу, що вирощені членами цього кооперативу, визначений постановою № 1256, був відсутній, що унеможливлювало практичне застосування положень Закону № 4536.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР () зареєстрований як юридична особа 26.05.2011 року, основний вид діяльності за КВЕД: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

22 липня 2025 року між ТОВ «АР ЛЮБАР» та компанією Каргілл Інтернешнл СА було укладено зовнішньоекономічний контракт №JHP111900 щодо продажу насіння ріпаку власного виробництва.

За умовами контракту ТОВ «АР ЛЮБАР» зобов`язався продати українське насіння ріпаку, харчового, вищого і 1-го класів, насипом, без ГМО, врожаю 2025 р., стале згідно з Європейською директивою (ЄС) 2018/2001 в кількості 4750 метричних тон за ціною 562,10 доларів США за метричну тону, на умовах DAP (до Терміналу М.В.Карго у порт Південний або Терміналу Рисойл у порт Чорноморськ). Всі податки / мита пов`язані з експортом сплачуються за рахунок Продавця - ТОВ «АР ЛЮБАР».

25 вересня 2025 року на виконання умов Контракту, ТОВ «АР ЛЮБАР» подано до Одеської митниці вантажно-митну декларацію типу ЕК 10 ДР № 25UA03U4 щодо експорту власно вирощеного насіння ріпаку (код УКТ ЗЕД 1205).

07 жовтня 2025 року ТОВ «АР ЛЮБАР» подано до Одеської митниці заяву, в якій просило на підставі ст. 301 МК України здійснити повернення помилково сплачений коштів у розмірі 4 249 129,33 грн.

24.10. 2025 року Одеською митницею листом № 7.10-4/15-01/13/16214 надано відповідь,в якій зазначено, що «ТОВ «АР ЛЮБАР» здійснило митне оформлення товару «Насіння ріпаку харчового, вищого і 1-го класів, врожаю 2025 року, не для сівби, насипом. Показники якості згідно ДСТУ 4966:2008, масова частка ерукової кислоти не більш 2%. Виробник: ТОВ "АР ЛЮБАР"» зі звільненням від сплати вивізного (експортного) мита за митною декларацією від 25.09.2025 №25UA03U4, митне оформлення здійснено зі сплатою митних платежів у повному обсязі.

… фактичне вивезення вказаного вище товару за межі митної території України здійснювалось наприкінці вересня 2025 року.

На момент вивезення цього товару за межі митної території України механізм документального підтвердження, необхідного для надання звільнення від сплати вивізного (експортного) мита сільськогосподарським вирощеної товаровиробникам здійсненні при експорту власно сільськогосподарської продукції та сільськогосподарським кооперативам, які експортують сою, ріпак та кользу, що вирощені членами цього кооперативу, визначений постановою № 1256, був відсутній, що унеможливлювало практичне застосування положень Закону № 4536».

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частин 1-3 статті 301 Митного кодексу України (далі МК України) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формуваннями реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім поверненні надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річною оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Відповідно до пунктів 43.4-43.5 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 1 Розділу III Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 (далі - Порядок № 643) повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 МК України здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 643 у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплата) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового борту) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених Митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 643 підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО. Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства).

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ цього Порядку, якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

Згідно з пунктом 8 розділу III Порядку № 643 у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмову, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

Алгоритм дій митного органу після отримання заяви платника податків визначено у пунктах 4-8 розділу III зазначеного Порядку повернення авансових платежів і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Після реєстрації в митному органі така заява платника податку передається на опрацювання до відповідного підрозділу митного, органу, який перевіряє факт перерахування платником податків суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Виключний перелік підстав для відмови митного органу у наданні, такого висновку передбачений пунктом 11 розділу ІІІ Порядку повернення авансових платежів і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів. Такими підставами є: невиконання вимог пунктів 1-3 розділу ІІІ цього Порядку; надання недостовірних даних; наявність податкового боргу.

Отже, сукупний аналіз вищенаведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для здійснення повернення надмірно сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів та подання платником податків відповідної заяви у довільній формі щодо такого повернення до митного органу не пізніше 1095-го від дня виникнення надміру сплаченої суми із зазначенням напрямку перерахування коштів.

Також, необхідною обставиною для повернення платникам податків надмірно сплачених сум митних платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є факт ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених сум митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 270 МК України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

За змістом пункту 2 частини першої статті 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Відповідно до частини 5 статті 301 МК України визначено, що повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом «а» пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Відповідно до норм статті 4 МК України, до складу митних платежів, серед іншого, входить мито.

Відповідно до статті 273 МК України, вивізне мито встановлюється законом на українські товари, що вивозяться за межі митної території України.

Законом України від 10.09.1999 № 1033-XIV «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур» (далі Закон № 1033-XIV) затверджено ставки вивізного (експортного) мита на окремі види олійних культур.

Законом України від 16.07.2025 № 4536-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення» (далі Закон № 4536-ІХ) внесені зміни до Закону України «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур» (далі Законом № 1033-XIV), які набрали чинності 04.09.2025.

Зокрема, запроваджено справляння вивізного (експортного) мита на соєві боби, подрібнені або не подрібнені (товарна позиція 1201 згідно з УКТЗЕД) та насіння ріпаку або кользи, подрібнене або не подрібнене (товарна позиція 1205 згідно з УКТЗЕД) у розмірі 10 відсотків від митної вартості товарів.

Статтею 1-1 Закону № 1033-XIV (в редакції Закону № 4536-IX станом на 04.09.2025) передбачено, що сільськогосподарські товаровиробники, які експортують власно вирощену сільськогосподарську продукцію, що класифікується за кодами 1201 та 1205 згідно з УКТ ЗЕД, звільняються від сплати вивізного (експортного) мита.

Термін "сільськогосподарський товаровиробник" вживається у значенні, наведеному в Податковому кодексі України.

Наказом Міністерства фінансів від 05.09.2025 №455 «Про внесення зміни до Класифікатора звільнень від сплати вивізного мита» доповнено Класифікатор звільнень від сплати вивізного мита, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011, новою позицією такого змісту: /11 / Сільськогосподарська продукція, що класифікується за кодами 1201 та 1205 згідно з УКТ ЗЕД, власно вирощена сільськогосподарськими товаровиробниками, а також членами сільськогосподарських кооперативів / 063 / Закон України від 10 вересня 1999 року № 1033-XIV "Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур", стаття 1-1.

Підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що сільськогосподарський товаровиробник це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Відповідно до положень пункту 291.4 статті 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Судом встановлено, що основним видом економічної діяльності ТОВ АР ЛЮБАР () за КВЕД є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно довідки ГУ ДПС у Житомирській області від 25.03.2025 року № 9127/6/06-30-04-05, ТОВ АР ЛЮБАР () відповідно до ст.291, ст.298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у 2025 році є платником єдиного податку четвертої групи сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач має у користуванні землі сільськогосподарського призначення, здійснює збір вирощеного врожаю.

Згідно експертного висновку про походження товару № UAD53000R3120 від 10.12.2025 року Київської торгово-промислової палати, згідно з контрактом № JHP111900 від 22.07.2025 між ТОВ «АР ЛЮБАР», Україна, та Cargill International SA, Switzerland Швейцарія експортуються до Німеччини насіння ріпаку, харчового, вищого і 1-го класів, насипом, без ГМО, врожаю 2025 р., українського походження. Одним з видів економічної діяльності ТОВ «АР ЛЮБАР», Житомирська обл., Житомирський р-н, село Юрівка, вул. Медова, будинок 71 є "Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур", КВЕД 01.11.

Посів насіння ріпаку, харчового, вищого і 1-го класів, під врожай 2025 р. був здійснений на площі 1567 га на земельних ділянках с/г призначення, що розташовані на території Красногірського старостинського округу і Красносільського старостинського округу, Житомирської області. Збирання насіння ріпаку було здійснено з площі 1036,00 га,, валовий збір склав 801,20 ц. 41 (середня врожайність 4,034 тонн/га).

ТОВ «АР ЛЮБАР» має у наявності сільськогосподарську техніку, необхідну для вирощування, обробки,збору врожаю, робочу силу для обробки земельних угідь та власні приміщення для зберігання зерна. Технологічний процес вирощування с/г культур: оранка, культивація, посів сої, обробка посівів від шкідників, збір врожаю.

Зазначений товар у кількості 1825475 кг експортується до країни Німеччини, згідно з контрактом № JHP111900 від 22.07.2025 між ТОВ "АР Любар", Україна та Cargill International SA, Switzerland Швейцарія Партія товару: насіння ріпаку, харчового, вищого і 1-го класів, насипом, без ГМО, врожаю 2025 р українського походження, насипом у кількості 1825475 кг є власно вирощеною та зібраною ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АР Любар», експортована на морському судні AMIRA SAHAR" відповідно коносаменту № 34 від 23.09.2025. та перетнула митний кордон УКРАЇНИ 24.09.2025., згідно з повідомленням Одеської митниці про фактичне вивезення товарів за МД № UA500090/2025/010617 від 24.09.2025.

Отже, з викладеного слідує, ТОВ «АР ЛЮБАР» є сільськогосподарським товаровиробником, який в силу набрання чинності Законом № 4536-ІХ, звільнений від сплати вивізного (експертного) мита на поставлений товар.

Таким чином, в силу приписів законодавства з 04.09.2025 ТОВ «АР ЛЮБАР» звільнений від сплати вивізного (експортного) мита, передбаченого статтею 1-1 Закону 1033-XIV.

Згідно з підпунктом 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом пунктів 30.1-30.4 ст. 30 ПК України податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що здійснюючи експорт товару з території України ТОВ «АР ЛЮБАР», як сільськогосподарських товаровиробник, який експортує власно вирощену сільськогосподарську продукцію, що класифікується за кодом 1205 згідно з УКТ ЗЕД був звільненим від сплати вивізного (експортного) мита.

Однак, як встановлено судом, Одеською митницею відмовлено ТОВ «АР ЛЮБАР» у поверненні надмірно сплаченого мита, оскільки на момент вивезення цього товару за межі митної території України механізм документального підтвердження, необхідного для надання звільнення від сплати вивізного (експортного) мита сільськогосподарським вирощеної товаровиробникам здійсненні при експорту власно сільськогосподарської продукції та сільськогосподарським кооперативам, які експортують сою, ріпак та кользу, що вирощені членами цього кооперативу, визначений постановою № 1256, був відсутній, що унеможливлювало практичне застосування положень Закону № 4536.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Законом України від 16.07.2025 № 4536-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення» (далі Закон № 4536-ІХ) внесені зміни до Закону України «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур» (далі Законом № 1033-XIV), зокрема, запроваджено справляння вивізного (експортного) мита на соєві боби, подрібнені або не подрібнені (товарна позиція 1201 згідно з УКТЗЕД) та насіння ріпаку або кользи, подрібнене або не подрібнене (товарна позиція 1205 згідно з УКТЗЕД) у розмірі 10 відсотків від митної вартості товарів.

Вказані зміни набрали чинності 04.09.2025.

Тобто, станом на дату здійснення експорту товару з території України позивач ТОВ «АР ЛЮБАР», як сільськогосподарських товаровиробник, який експортує власно вирощену сільськогосподарську продукцію, що класифікується за кодом 1205 згідно з УКТ ЗЕД, в силу приписів чинного законодавства був звільненим від сплати вивізного (експортного) мита.

03.10.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1256 «Деякі питання підтвердження власного вирощування окремих видів сільськогосподарської продукції для цілей експорту», якою установлено, що сільськогосподарські товаровиробники, які експортують власно вирощену сільськогосподарську продукцію, що класифікується за кодами 1201 та 1205 згідно з УКТЗЕД, а також сільськогосподарські кооперативи, які експортують зазначену сільськогосподарську продукцію, вирощену членами таких кооперативів (далі - експортери), митні органи, Торгово-промислова палата України та регіональні торгово-промислові палати визнають, що експертний висновок про походження товару, виданий експортеру Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою (далі - експертний висновок), є документом, що підтверджує право такого експортера на пільгу із сплати вивізного (експортного) мита, передбачену статтею 1-1 Закону України Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур.

Тобто, постановою №1256 визначено порядок підтвердження власного вирощування окремих видів сільськогосподарської продукції для цілей експорту.

При цьому, ані Законом України, ані постановою КМУ не визначено жодних застережень щодо неможливості реалізації відповідним сільськогосподарським виробником права на отримання пільги зі сплати мита до прийняття КМУ рішення щодо визначення переліку документів, необхідних для підтвердження свого статусу сільськогосподарського виробника та отримання пільги зі сплати такого мита.

Між тим, реалізація права на пільгу, закріпленого в Законі, не може ставитися в залежність від наявності чи відсутності підзаконного регулювання та затвердженого механізму підтвердження походження товару, адже відсутність порядку реалізації права на звільнення від сплати вивізного мита не анулює саму пільгу.

При цьому, з аналізу приписів Порядку № 643 слідує, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, митний орган зобов`язаний не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці сформувати електронний висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та надіслати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому митний орган наділений повноваженнями перевірити факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у заявника податкового боргу.

Як встановлено судом, позивач у встановленому законодавством порядку звернувся до Одеської митниці з відповідною заявою про повернення надмірно сплачених коштів, згідно митної декларації № 25UA03U4 від 25.09.2025, додавши до заяви відповідні документи.

Проте, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано жодних належним та допустимих доказів на підтвердження вчинення дій, передбачених Порядком № 643.

Відтак, зважаючи на викладене, оскільки відповідачем до суду доказів відсутності у позивача права на повернення надміру сплачених митних платежів не надано, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити шляхом:

- визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці щодо не підготовки висновку про повернення з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР надміру сплаченого до Державного бюджету України вивізного мита в сумі 4 249 129,33 грн. за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року та не поданні відповідного висновку для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.

- зобов`язати Одеську митницю підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР (код ЄРДПОУ 36328230), надмірно сплаченого до Державного бюджету України вивізного мита в сумі 4 249 129,33 грн. за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року та подати його до виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ТОВ АР ЛЮБАР при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, на користь позивача з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР до Одеської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці щодо не підготовки висновку про повернення з бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР надміру сплаченого до Державного бюджету України вивізного мита в сумі 4 249 129,33 грн. за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року та не поданні відповідного висновку для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Зобов`язати Одеську митницю підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР (код ЄРДПОУ 36328230), надмірно сплаченого до Державного бюджету України вивізного мита в сумі 4 249 129,33 грн. за ВМД №25UA03U4 від 25.09.2025 року та подати його до виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю АР ЛЮБАР (, адреса: вул. Медова, буд. 71, село Юрівка, Житомирський район, Житомирська область, 13106).

Відповідач: Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631, 65078, м.Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, 21-а).

Суддя П.П.Марин