Справа № 340/4753/25
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2026-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2026 року м. Дніпросправа № 340/4753/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 р. (суддя Дегтярьова С.В) в адміністративній справі №340/4753/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДОЛІЯ ФУДС" до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАДОЛІЯ ФУДС" звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправними і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04 лютого 2025 р. №12458832/40927511, № 12458825/40927511, № 12458824/40927511, № 12458827/40927511, № 12458826/40927511, № 12458828/40927511, № 12458829/40927511, № 12458831/40927511, № 12458830/40927511, № 12458823/40927511, від 06 лютого 2025 р. № 12472313/40927511;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання податкові накладні №66 від 25 лютого 2024 р., №42 від 16 лютого 2024 р., №64 від 23 лютого 2024 р., №43 від 17 лютого 2024 р., №39 від 14 лютого 2024 р., №65 від 24 лютого 2024 р., №67 від 26 лютого 2024 р., №44 від 18 лютого 2024 р., №45 від 19 лютого 2024 р., №48 від 20 лютого 2024 р., №70 від 27 лютого 2024 р.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що за умови наявності передбачених чинним законодавством документів та того, що такі документи надавалися контролюючому органу, останній не мав правових підстав відмовляти у реєстрації податкових накладних.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ТОВ "ГРАДОЛІЯ ФУДС" задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Кіровоградській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ "ГРАДОЛІЯ ФУДС" відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано про відсутність підстав для реєстрації спірних податкових накладних, враховуючи наявність ризикових операцій.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив обгрунтовано тим, що ним контролюючому органу було надано усі документи, необхідні для реєстрації спірних податкових накладних. Посилання на наявність ризикових

операцій, як на підставу відмови у реєстрації податкових накладних, податковим органом належним чином не доведено.

Також, позивачем заявлено клопотання про стягнення на його користь за рахунок Головного управління ДПС у Кіровоградській області витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн. в межах апеляційного провадження.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.

За результатами господарської діяльності ТОВ "ГРАДОЛІЯ ФУДС" було направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкові накладні №66 від 25 лютого 2024 р., №42 від 16 лютого 2024 р., №64 від 23 лютого 2024 р., №43 від 17 лютого 2024 р., №39 від 14 лютого 2024 р., №65 від 24 лютого 2024 р., №67 від 26 лютого 2024 р., №44 від 18 лютого 2024 р., №45 від 19 лютого 2024 р., №48 від 20 лютого 2024 р., №70 від 27 лютого 2024 р., реєстрацію яких було зупинено у зв`язку із відповідністю Критеріям ризиковості. Позивачем надані пояснення із копіями первинних документів. Рішеннями комісії Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04 лютого 2025 р. №12458832/40927511, № 12458825/40927511, № 12458824/40927511, № 12458827/40927511, № 12458826/40927511, № 12458828/40927511, № 12458829/40927511, № 12458831/40927511, № 12458830/40927511, № 12458823/40927511, від 06 лютого 2025 р. № 12472313/40927511 у реєстрації податкових накладних відмовлено.

Не погодившись із даними рішеннями, ТОВ "ГРАДОЛІЯ ФУДС" оскаржило їх до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, а не на стадії реєстрації податкових накладних.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 р., податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 в редакції на час спірних правовідносин визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/ розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних встановлено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 р. № 520 (Порядок № 520).

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4).

Верховний Суд у постановах від 16 квітня 2019 р. у справі №826/10649/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі №640/983/19 зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У постанові від 05 січня 2021 р. у справі № 640/11321/20 Верховний Суд вказав, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, це не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові від 01 лютого 2023 р. у справі № 2240/2900/18 Верховний Суд дійшов висновку, що дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Спірні рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 04 лютого 2025 р. №12458832/40927511, №12458825/40927511, №12458824/40927511, № 12458827/40927511, № 12458826/40927511, № 12458828/40927511, № 12458829/40927511, № 12458831/40927511, № 12458830/40927511, № 12458823/40927511, від 06 лютого 2025 р. № 12472313/40927511, не містять належного обгрунтування того, що надані позивачем документи, складені із порушенням вимог законодавства, та не є достатніми для реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а також, що господарські операції позивача є ризиковими, тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності вказаних рішень та наявності підстав для їх скасування.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні

Пунктом "в" частини 4 статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених витрат, зокрема, в розмірі 45 000,00 грн. на професійну правничу допомогу, а саме: аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, підготовка заяви про вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, надано: звіт від 12 березня 2026 р.; акт та рахунок від 16 лютого 2026 р.; платіжну інструкцію №16 від 23 лютого 2026 р.

Аналіз апеляційної скарги є складовою частиною підготовки відзиву на неї, крім того конкретна вартість кожного виду робіт в звіті не вказана, як і не вказано витрачений час.

Виходячи із критерію розумної та необхідності витрат, колегія суддів вважає, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області підлягають витрати на професійну правничу допомогу в межах апеляційного провадження в розмірі 2 500,00 грн.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 р. в адміністративній справі №340/4753/25 - залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАДОЛІЯ ФУДС" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 15 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.І. Малиш