Справа № 420/13517/25
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2026 року

м. Київ

справа №420/13517/25

адміністративне провадження № К/990/18042/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Загороднюка А. Г., Соколова В. М.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 420/13517/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку вирахувати шляхом множення середньоденного заробітку на число календарних днів за період з 20 листопада 2024 року по 06 березня 2025 року (107 календарних днів).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка виразилася у невиплаті ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку - з 20 листопада 2024 року (перший день після звільнення позивача зі служби) по 05 березня 2025 року включно (останній день затримки перед днем остаточного розрахунку).

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки остаточного розрахунку по день фактичного розрахунку - з 20 листопада 2024 року по 05 березня 2025 року, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, у розмірі 186 699,45 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зокрема в частині сплати судового збору. Скаржнику надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору.

09 березня 2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у наданий строк недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 296 КАС України, а саме через несплату судового збору;. Суд надав десятиденний строк для усунення виявлених недоліків.

09 березня 2026 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, яке обґрунтоване тим, що введення на всій території України воєнного стану зумовило обмеження в своєчасному фінансуванні та сплаті судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі. Також апелянт додатково вказав, що ним вчиняються всі дії спрямовані на виконання вимог процесуального закону та ухвали суду в частині сплати судового збору. До клопотання долучено виписки з рахунку за 27 січня 2026 року та 27 лютого 2026 року.

Враховуючи, що військова частина НОМЕР_1 не усунула недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянтом не надано доказів на підтвердження відсутності коштів на рахунках у інші дати протягом періоду апеляційного оскарження, а також доказів вчинення активних дій для отримання фінансування.

Також суд апеляційної інстанції наголосив, що тривалий розгляд справи, відкладений на невизначений час у зв`язку з відсутністю у суб`єкта владних повноважень коштів на сплату судового збору, порушує право позивача на вирішення справи у розумні строки.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Верховний Суд наголошує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків.

Суд також зазначає, що чинне законодавство передбачає обов`язок учасників справи вчиняти процесуальні дії на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У тексті касаційної скарги заявник не заперечує, що на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року ним не було подано до суду доказів сплати судового збору.

Отже, Суд вважає, що, зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник на обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Суд наголошує, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, установленому законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на оскарження відповідачем ухвали про повернення апеляційної скарги та з урахуванням положень статті 333 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року у справі № 420/13517/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін

Судді А. Г. Загороднюк

В. М. Соколов