Справа № 280/7707/25
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 квітня 2026 року

м. Київ

справа № 280/7707/25

адміністративне провадження № К/990/18900/26

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року

у справі №280/7707/25

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області

до Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОТЕХНОЛОГІЯ»

про стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2026 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у справі №280/7707/25, предметом спору в якій є стягнення з Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОТЕХНОЛОГІЯ» з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих платника, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують, такого платника податків, а також за paxyнок готівки, що належить такому платнику податків, кошти у сумі податкового боргу у сумі 3449378,26 гривень, з яких: земельний податок з юридичних осіб у сумі 2775814,74 гривень; податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 67258,44 гривень; податок на додану вартість iз вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 606305,08 гривень.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОТЕХНОЛОГІЯ», яке має податковий борг, з рахунків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу: по земельному податку з юридичних осіб у сумі 234722,17 гривень на користь бюджету; з податку на додану вартість iз вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 111359,08 гривень на користь бюджету. В іншій частині позовної заяви відмовлено.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 330 Кодексу адміністративного судочинства України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

У поданій касаційній скарзі, скаржник, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пунктів 95.1, 95.3, 95.5 статті 95 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом;

2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним;

3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права;

4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Суд визнає, що підстави для відкриття касаційного провадження відповідно пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України касаційною скаргою не доведені.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що наведені у ній доводи зводяться до викладення фактичних обставин справи, переоцінки доказів та незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.

Водночас скаржник не посилається на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України (порушення норм процесуального права), не обґрунтовує її та не зазначає відповідних доводів у контексті цієї підстави.

За таких обставин касаційна скарга не відповідає вимогам щодо її змісту та обґрунтування підстав касаційного оскарження.

Крім того, за текстом касаційної скарги скаржник зазначає про наявність правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 560/2869/23, що не узгоджується з обраною підставою касаційного оскарження, а саме пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, який передбачає відсутність висновку щодо застосування відповідної норми права.

В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини і опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, із загальним посиланням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та виходить за межі повноважень касаційного суду.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до Кодексу адміністративного судочинства України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 243, 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 листопада 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2026 року у справі №280/7707/25 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОТЕХНОЛОГІЯ» про стягнення коштів за податковим боргом- повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяР.Ф. Ханова