Справа № 560/7125/25
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2026-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/7125/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

24 квітня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний Холдинг Авангард» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці до філії "Птахофабрика "Авіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард", товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2025 року позивач, - Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці, звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до філії "Птахофабрика "Авіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард", товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а саме зупинення робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра, експлуатації (застосування) обладнання, а саме: інших машин, механізмів, устаткування, що не увійшли до групи А, до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.01.2026 заяву представника Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про зменшення позовних вимог у справі № 560/7125/25 повернуто без розгляду, провадження в адміністративній справі закрито в частині позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а саме зупинення на товаристві робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.02.2026 адміністративний позов задоволено.

Застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" заходи реагування у сфері державного нагляду, шляхом зупинення експлуатації філією "Птахофабрика "Авіс" товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" обладнання, а саме: інші машини, механізми, устаткування, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Також, апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що всі порушення усунуті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, філія "Птахофабрика "Авіс" товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань є відокремленим підрозділом товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Холдинг Авангард".

З метою дотримання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці у філії в період з 02.04.2025 по 03.04.2025 позивачем проведена позапланова перевірка виконання суб`єктом господарювання припису, виданого за результатами проведення попереднього заходу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства з охорони праці, за результатом якого складений акт від 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П та припис 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П. Приписом від 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П позивач зобов`язав філію усунути такі порушення:

на підприємстві виконуються роботи на висоті понад 1,3 метра, без подання роботодавцем декларації до міжрегіонального управління Держпраці, згідно Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

на підприємстві експлуатуються машини, механізми, устаткування, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування) (електричний інструмент), без подання роботодавцем декларації до міжрегіонального управління Держпраці, згідно Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Вказані порушення зафіксовані в акті проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П, який підписаний керівником філії без зауважень.

У зв`язку із невиконанням припису від 03.04.2025, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судом факту порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері охорони праці створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.

Суд першої інстанції встановив, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом було невиконання відповідачем припису про усунення порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів щодо охорони праці та виконання робіт, які створюють загрозу життю та здоров`ю людини.

Відповідач усунув порушення в частині організації виконання на підприємстві робіт на висоті понад 1,3 метра.

Зокрема, 02.05.2025 відповідач отримав декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки № ЕДК 004717/0906-25, яка є дозволом на виконання робіт підвищеної небезпеки або машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, а саме: 5.1. Роботи підвищеної небезпеки: "Роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти", "Роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра", "Зварювальні, газополум`яні, а також наплавочні і паяльні роботи, що виконуються із застосуванням відкритого полум`я"; "Монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки"; 5.2. Машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки "Устатковання напругою понад 1000 В» з типом та маркою «трансформаторна підстанція ЗТП 3263 з силовим і масляними трансформаторами 2 х 400, зав.№573383 та №б/н, 2010р.в., Україна".

Водночас до суду не надані докази усунення порушень вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, щодо наявності декларації на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці - мають дозвільний характер.

Подана відповідачем декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці при виконанні робіт підвищеної небезпеки №ЕДК004717/0906-25 від 02.05.2025, на які посилається у відзиві, не дає йому права на виконання робіт іншими машинами, механізмами устаткуванням, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічного діагностування)". Тому, не усуває порушень, визначених у приписі.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що наявність порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сферах охорони праці та промислової безпеки підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та не спростована відповідачами, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

При цьому, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) обладнання та зупинки робіт.

З урахування того, що зазначене порушення створює реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, спричинену виявленими та не усунутими відповідачем порушеннями, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність вжиття заходів державного нагляду (контролю) шляхом зупинення на філії "Птахофабрика "Авіс" товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" експлуатації (застосування) обладнання, а саме: інших машин, механізмів, устаткування, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування).

Отже, суд першої інстанції вважає, що відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів, в межах ч.1 ст.308 КАС України, погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови, праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, припинення дії дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства про охорону праці. Реєстрація поданих декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства про охорону праці здійснюється територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, за місцезнаходженням суб`єкта господарювання. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.2011.

Відповідно до п.6 Постанови № 1107 дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2), або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у групі А переліку машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 03.02.2021 (далі Постанова № 77).

На період дії воєнного стану види робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пунктах 4, 7-9, 11-21, 23-27, 29 і 30 групи А додатку 2 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого цією Постановою, виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 357 від 24.03.2022 (абз. 1 Постанови № 1107).

Згідно з п. 21 Постанови № 1107 виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2), експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого Постановою № 77, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8.

Пунктом 2-2 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» передбачено, що у період дії воєнного стану право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності може набуватися суб`єктом господарювання на підставі подання на безоплатній основі до відповідних дозвільних органів декларації про провадження господарської діяльності без отримання документів дозвільного характеру, крім тих видів господарської діяльності, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» декларація про провадження господарської діяльності - документ, яким суб`єкт господарювання повідомляє дозвільний орган про свою відповідність вимогам законодавства до певного виду господарської діяльності (у тому числі матеріально-технічної бази, кваліфікації персоналу - якщо це зумовлено особливостями провадження відповідного виду господарської діяльності) та на підставі якого набуває право на провадження заявленого виду господарської діяльності і несе передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Як передбачено вимогами ст.38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 (далі - Положення № 96)).

Згідно з абз. 3 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є настання смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання є підставою для здійснення позапланових заходів.

Наказ про проведення перевірки, факт перевірки та припис винесений за результатами перевірки, не є предметом позову та сторонами в окремому провадженні не оскаржується.

Як передбачено ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів апелянта, фактично сторони не вирішили питання щодо усунення вимоги стосовно того, що на підприємстві експлуатуються машини, механізми, устатковання, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування) (електричний інструмент), без подання роботодавцем декларації до міжрегіонального управління Держпраці, згідно Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки.

З цього приводу, позивач зазначає, що відповідачем не усунуто вказане порушення, а відповідач зазначає про усунення вказаної вимоги припису.

Досліджуючи вказане питання, колегія суддів зазначає, що згідно з постановою Верховного Суду від 28.09.2023 в межах справи № 420/17638/21, останній зробив висновок, що передумовою прийняття рішення про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг є встановлення факту (фактів) виконання робіт (надання послуг) суб`єктами господарювання та порушень вимог законодавства під час їх виконання.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач не заперечує, що на підприємстві експлуатуються машини, механізми, устатковання, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування) (електричний інструмент).

Також, колегія суддів враховує, що представником відповідача під час підписання Акту від 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П та припису 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П не висловлено зауважень щодо експлуатації машин, механізмів, устатковання, що не увійшли до групи А без відповідного дозволу.

Разом з цим, відповідач зазначає, що усунув вказане порушення ще до винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення та почав його усунення ще до подання відповідного адміністративного позову.

Верховний Суд наголошує, що у справах про застосування заходів реагування, передбачених ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів (постанова Верховного Суду у справі №420/17638/2 від 28.09.2023).

Також, в постанові Верховного Суду у справі № 420/6575/19 від 07.04.2021 зазначено, що суб`єкт господарювання може доводити обставини усунення виявлених порушень та/або безпідставність аргументів позивача в судовому порядку. Водночас саме суд під час розгляду такого спору робить висновки, чи усунув відповідач виявлені порушення, чи ні, а отже чи є підстави для задоволення позову, чи такі відсутні.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 420/17638/21 від 28.09.2023 під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1, 4 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тобто, суд апеляційної інстанції може надати оцінку лише вказаним порушенням (їх наявності, усуненню) лише до винесення рішення судом першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції не переглядає спір, а встановлює законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано до суду лише:

- первинну декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці №5385 від 09.04.2025;

- декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки № ЕДК 004717/0906-25 від 02.05.2025, у якій зазначена інформацію про роботи підвищеної небезпеки або машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки.

Інших документів (декларацію про провадження господарської діяльності та/або інше) ні позивачу, ні суду першої інстанції надано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу, що наданий суду апеляційної інстанції протокол №96 від 25.03.2025 перевірки та випробувань електроінструментів також суду першої інстанції не надавався.

В свою чергу, ні первинна декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці №5385 від 09.04.2025, ні декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки № ЕДК 004717/0906-25 від 02.05.2025 не містить інформацію щодо дозволу експлуатації машин, механізмів, устатковання, що не увійшли до групи А та до яких виробником встановлені вимоги щодо проведення технічного огляду, випробування та/або експертного обстеження (технічне діагностування) (електричний інструмент).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що таке порушення фактично було усунуто відповідачем лише 24.02.2026, про що свідчить оновлена декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання робіт підвищеної небезпеки № ЕДК001732/0906-26 від 24.02.2026 (вказана декларація була надана лише до суду апеляційної інстанції) з урахуванням того, що був проведений аудит (Наказ про проведення аудиту № 120, висновок за результатами проведеного аудиту від 16.01.2026 № 1).

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як передбачено ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання .

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з цим, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч.4 ст.79 КАС України).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Акт від 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П та припис 03.04.2025 №ЦЗ/ВН/5938/023968/П винесені щодо філії "Птахофабрика "Авіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" (), а декларації №5385 від 09.04.2025, №ЕДК 004717/0906-25 від 02.05.2025, №ЕДК001732/0906-26 від 24.02.2026 надані товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" (), при цьому положення та/або установчих документів суду надано не було, щодо встановлення розповсюдження даних декларацій на філію "Птахофабрика "Авіс" Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний холдинг Авангард" ().

З урахуванням вказаного, оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Питання стягнення судових витрат на користь відповідача не вирішується, оскільки суд задовольнив адміністративний позову суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний Холдинг Авангард» залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.