Справа № 280/9715/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року м. Дніпросправа № 280/9715/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2025 року (суддя Мінаєва К.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 11.12.2025 року) у адміністративній справі №280/9715/25 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, суд

в с т а н о в и в:

У листопаді 2025 року АТ «ДТЕК Дніпроенерго» (далі по тексту позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення виконавчого збору; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення виконавчого збору; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.10.2025 року ВП №79449919 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2025 року позовні вимоги задоволено частково; скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення виконавчого збору на суму 47238972,27 грн.; скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.10.2025 року ВП №79449919 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 121,63 грн.; скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення виконавчого збору на суму 10682051,46 грн.; скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на суму 121,63 грн.

З рішенням суду першої інстанції не погодився Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилався на ст.27,пункти 1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що на момент подання заяви стягувача та відкриття виконавчого провадження сума заборгованості не була сплачена 106820514,60 грн., а тому сума виконавчого збору становила 10682051,46 грн. (10%). У зв`язку з цим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №79497969 та 31.10.2025 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 121,63 грн. Апелянт зазначив, що надання судом відстрочки виконання рішення не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та не позбавляє державного виконавця обов`язку відкрити виконавче провадження за належно поданим виконавчим документом, а лише впливає на порядок та строки вчинення виконавчих дій у межах уже відкритого провадження

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2025 року, стягнути з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» на користь ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» 448957337 грн. 25 коп. основного боргу за надані послуги, 17445984 грн. 84 коп. інфляційних втрат, 4926600 грн. 58 коп. 3 % річних та 1059800 грн. витрат на сплату судового збору. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2025 року у справі №908/3497/23 (з урахуванням ухвали Господарського суду Запорізької області від 04.04.2025 року про виправлення описки) відстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23 на 10 (десять) місяців до 25.11.2025 року. 24.09.2025 року на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23 судом виданий наказ про примусове стягнення. ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання рішення (за вих.№01/60090 від 03.10.2025 року), долучивши наказ Господарського суду Запорізької області від 24.09.2025 року у справі №908/3497/25. 28.10.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. відкрито виконавче провадження №79449919 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 24.09.2025 року у справі №908/3497/25. В межах ВП №.10.2025 року винесено: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 121,63 грн; постанову про стягнення виконавчого збору на суму 47238972,27 грн; постанову про стягнення виконавчого збору на суму 10682051,46 грн. (на суму заборгованості, яка підлягає стягненню та не була сплачена на момент відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом); постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на суму 121,63 грн. 30.10.2025 року до Міністерства юстиції України надійшла заява представника ПрАТ НАЕК «Укренерго» Петрук Я.Ю. від 29.10.2025 року №01/65692 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». 31.10.2025 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Суд врахував, що Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №79449919 з примусового виконання наказу №908/3497/23, виданого 24.09.2025 року Господарським судом Запорізької області. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з тим, що, на думку АТ «ДТЕК «Дніпроенерго», державний виконавець неправомірно відкрив виконавче провадження, оскільки строк відстрочки виконання судового рішення, на підставі якого був виданий наказ, не сплив. Разом з тим, незважаючи на подальше повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем були прийняті постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався ст.1, п.1-1 ч. ст.3, п.1 ч.1, ч.5 ст.2, частинами 1, 2, 4, 5 ст.27, ч. ст.33, ч.1 ст.34, ч1 ст.37, п.9 ч.1 ст.39, ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження»; п.8 розділу ІІІ «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та прийшов до висновку про те, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документа, оскільки державний виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору; стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Суд прийшов до висновку про те, що після відкриття виконавчого провадження №79449919 державний виконавець, приймаючи постанови від 28.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення виконавчого збору, від 28.10.2025 року ВП №79449919 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 31.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення виконавчого збору, від 31.10.2025 року ВП №79449919 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції №512/5. Суд звернув увагу на те, що розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною. Відкриття виконавчого провадження в силу ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» здійснюється на підставі виконавчого документа, строк на подання якого відповідно до приписів ст.12 цього ж закону встановлений для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Водночас, відстрочка надана судом складає зміст виконавчого документа, та не є ні вимогою, недоліком чи невідповідністю, у разі наявності яких державний виконавець може повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а є виключним процесуальним інструментом, який застосовується судом (як безпосередньо в рішенні суду, так й окремою ухвалою в процесі виконання рішення) у виконавчому документі за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Виконавчий документ повертається стягувачу у разі якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася. Стаття 34 Закону зобов`язує державного виконавця зупинити виконавче провадження у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Вказана норма застосовується у разі надходження до державного виконавця судового рішення про відстрочку виконання рішення саме після відкриття виконавчого провадження. Суд прийшов до висновку про те, що у разі наявності у судовому рішенні відстрочки виконання судового рішення, виконавче провадження не відкривається та виконавчі дії не проводяться, оскільки момент їх здійснення відстрочений на визначений судом строк і відповідно їх нездійснення є правомірним.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.202 року стягнуто з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» на користь ПрАТ «НЕК «Укренерго» 448957337 грн. 25 коп. основного боргу за надані послуги, 17445984 гр. 84 коп. інфляційних втрат, 4926600 грн. 58 коп. 3 % річних та 1059800 грн. витрат на сплату судового збору.

Встановлено, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2025 року у справі №908/3497/23 (з урахуванням ухвали Господарського суду Запорізької області від 04.04.2025 року про виправлення описки) відстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23 на десять місяців до 25.11.2025 року.

Встановлено, що 24.09.2025 року на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23 судом виданий наказ про примусове стягнення.

Встановлено, що 03.10.2025 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції із заявою №01/60090 про примусове виконання рішення, надавши наказ Господарського суду Запорізької області від 24.09.2025 року у справі №908/3497/25.

Встановлено, що 28.10.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. відкрито виконавче провадження №79449919 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 24.09.2025 року у справі №908/3497/25. В межах ВП №.10.2025 державним виконавцем відділу винесено: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 121,63 грн; постанову про стягнення виконавчого збору на суму 47238972,27 грн; постанову про стягнення виконавчого збору на суму 10682051,46 грн (на суму заборгованості, яка підлягає стягненню та не була сплачена на момент відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом); постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на суму 121,63 грн.

Встановлено, що 30.10.2025 року до Міністерства юстиції України надійшла заява ПрАТ НАЕК «Укренерго» від 29.10.2025 року №01/65692 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та 31.10.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.3, п.1 ч.1 ст.26, частин 2, 4, 5, 6 ст.27, пунктів 9, 17 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як судові накази. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Виконавчий збір не стягується, зокрема, за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.17 ч.1 ст.39 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Право на подання заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду передбачене ст.331 Господарського процесуального кодексу України.

Аналізуючи докази у справі та законодавство. яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розстрочення - це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Відповідно п.8 ч.1 ст.37, п.6 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу у разі якщо відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася. Державний виконавець зобов`язаний зупинити виконавче провадження у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Вказана норма застосовується у разі надходження до державного виконавця судового рішення про відстрочку виконання рішення саме після відкриття виконавчого провадження, тобто, у разі наявності у судовому рішенні відстрочки виконання судового рішення, виконавче провадження не відкривається та виконавчі дії не проводяться, оскільки момент їх здійснення відстрочений на визначений судом строк і відповідно їх нездійснення є правомірним. Суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що рішення Господарського суду Запорізької області від 23.01.2025 року у справі №908/3497/23 повинно виконуватись державним виконавцем після завершення строку, на який була надана судом відстрочка (до 25.11.2025 року), та який станом на 28.10.2025 року не настав, що свідчить про відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2025 року у адміністративній справі №280/9715/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова