Справа № 380/18885/25
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 рокусправа № 380/18885/25
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УТК-ХІМ» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УТК-ХІМ» (далі позивач, декларант) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівської митниці (далі відповідач, митний орган), у якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/000214/1 від 30.05.2025 року;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.05.2025 року № UA209050/2025/000024.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з метою виконання умов зовнішньоекономічного договору здійснив поставку й подальше митне оформлення товару, митну вартість якого задекларував за основним методом (за ціною договору (контракту)), на підтвердження чого надав митному органу належний та достатній пакет документів. Натомість відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач переконаний, що надані документи підтверджують заявлені числові значення складових митної вартості товарів, не містять ні розбіжностей, ні ознак підробки, а сумніви відповідача безпідставні та необґрунтовані.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року залишено позов без руху.

Ухвалою суду від 20.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 29.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представниці відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

На адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що документи, що були подані до митного оформлення містили розбіжності та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. Окремо наголосив на тому, що необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість. Повідомив, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів.

На підставі цього вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Позивач уклав із компанією UTS Scandinavia (Швеція) зовнішньоекономічний договір (Контракт) купівлі-продажу № 22/09/23/01 від 22.09.2023 року (далі Контракт).

Відповідно до умов цього Контратку позивач придбав у продавця товар: Рідкий ангідритний затверджувач для епоксидних смол - METHYL TETRAHYDROPHTHALIC ANHYDRIDE (AMT 120) - 19200 кг. (80 діжок/240 кг). Являє собою рідину прозорого кольору. Хімічна формула: С9НЮОЗ. Партія 2503131, вміст основної речовини 42,47%. Номер CAS: 11070-44-3.

Відповідно до Додатку № 341 від 12.05.2025 року до контракту купівлі-продажу № 22/09/23/01 від 22.09.2023 року продавець здійснює поставку товару на умовах СРТ UA Dnipro (Інкотермс 2020), а саме: METHYL TETRAHYDROPHTHALIC ANHYDRIDE (AMT 120) 19200 кг. у сумі 33792,00 USD доларів США (1,76 дол./кг.).

З метою митного оформлення позивач подав до Львівської митниці митну декларацію № 25UA20U9 , відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (Рідкий ангідритний затверджувач для епоксидних смол: - METHYL TETRAHYDROPHTHALIC ANHYDRIDE (AMT 120) у кількості - 19200 кг. у сумі 33792,00 USD доларів США (1,76 дол./кг.) придбаного згідно контракту купівлі-продажу № 22/09/23/01 від 22.09.2023 року та додатку № 341 від 12.05.2025 року на умовах поставки СРТ UA Dnipro (Інкотермс 2020) ).

Разом із згаданою митною декларацією, як підставу для застосування основного методу визначення митної вартості товару, позивач до митного контролю надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- Сертифікат аналізів від 03.04.2025 року;

- пакувальний лист б/н від 14.05.2025 року,

- Рахунок-фактура (інвойс) Виробника товару ZHEJIANG ALPHARM CHEMTECH LTD (Комерційний інвойс, складеної уповноваженим (схваленим) експортером) № AL25AT87 від18.03.2025 року, виставленого продавцю товару - UTS Scandinavia (Швеція) на суму 57600,00 USD доларів США за 38400 кг. (оскільки замовлення ТОВ «УТК-ХІМ» до UTS Scandinavia (Швеція) № 735352 від 12.03.2025 року було на два контейнера по 19200 кг. кожний);

- Рахунок-фактура (інвойс) продавця UTS Scandinavia (Швеція), виставленого позивачу № 940875 від 14.05.2025 року на суму 33792,00 USD доларів США;

- Коносамент ХМ250300236 від 31.03.2025 року;

- Накладна УМВС 31518541 від 27.05.2025 року;

- Супровідний документ ТІ 25PL322080NUHD4YK1 від 23.05.2025 року;

- Сертифікат про походження товару С4005 від 26.03.2025 року;

- Прайс-лист виробника від 03.03.2025 року;

- Калькуляція ціни виробника від 18.03.2025 року;

- Копія зовнішньоекономічного контракту № 22/09/23/01 від 22.09.2023 року;

- Копії додатку до зовнішньоекономічного контракту № 341 від 12.05.2025 року;

- Копія договору про надання послуг митного брокера № 2009/093 від 18.10.2023 року;

- Додаткова угода №1 від 18.04.2025 року;

- Паспорт безпеки від 28.05.2025 року;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару з Польщі до Дніпра № DON0073 від 15.05.2025 року;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару з Китаю до Польщі № 38/04/2025 від 17.04.2025 року;

- Копія Додатку 923 від 05.03.2025 року до Контракту між Виробником ZHEJIANG ALPHARM CHEMTECH LTD та продавцем товару UTS Scandinavia (Швеція) №01/22/03/21 від 22.03.2021 року;

- Лист від 29.05.2025 року;

- Копія митної декларації країни відправлення 01107604 від 25.03.2025 року;

- та інші.

За наслідками опрацювання поданих документів митний орган надіслав повідомлення декларанту з вимогою надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. На вказану вимогу позивач надіслав: - прайс-лист виробника товару, калькуляцію собівартості; рахунки на оплату послуг з перевезення товару; додаток №923 від 05.03.2025 до контракту №01/22/03/21 між компаніями ZHEJIANG ALPHARM CHEMTECH LTD (Китай) та UNITED TRADING SYSTEM SCANDINAVIA AB (Швеція) про купівлю 38400 кг товару «МТНРА АМТ-120».

За результатами розгляду митної декларації № 25UA20U9 та доданих документів митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/000214/1 від 30.05.2025 року

У гр. 33 вказаного рішення митний орган зазначив такі зауваження:

«- поставка товару, здійснювалась на підставі контракту від 22.09.2023 №22/09/23/01 (далі - Контракт), укладеного між UNITED TRADING SYSTEM SCANDINAVIA AB (постачальник) та ТОВ "УТК-ХІМ" (покупець), згідно з яким товар має бути оплачений покупцем протягом 120 днів з моменту його поставки (пункт 5.4). Відповідно до рахунку-фактури №940875 від 14.05.2025 умови оплати 60 днів. Всі зміни та доповнення до цього Контракту сторони узгоджують факсом або електронною поштою. Тобто, товаро-супровідні документи та Контракт містять різні відомості щодо здійснення оплати, які суперечать один одному;

- митна декларації країни експорту від 25.03.2025 №01107604 (надана декларантом самостійно) не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт експорту товарів, через відсутність в ній дати експорту, у зв?язку з чим наведені в ній відомості не є остаточними. Крім того, вказану митну декларацію КНР не можливо ідентифікувати із імпортованою партією товару, оскільки, торгуючою країною у ній зазначено Польщу (графа «торгуюча країна» - POL, однак, жодних відомостей про наявність польського контрагента до митного оформлення не надано, а у графі «опис товару» зазначено, що експортується 100% метилтепірагідрофталевий ангідрид (відповідно до відомостей у графі 31 МД №25UA20U9 імпортується «Рідкий ангідритний затверджувач для епоксидних смол:- METHYL TETRAHYDROPHTHALIC ANHYDRIDE вміст основної речовини 42,47%»);

- згідно із товаросупровідними документами транспортування товару здійснювалось за маршрутом порт SHANGHAI, Китай - порт Гданськ, Польща - м. Мостиська Україна. При цьому, коносамент від 31.03.2025 №ХМ250300236 підтверджує транспортування товару за маршрутами порт SHANGHAI, Китай - порт Гданськ, Польща; УМВС накладна від 27.05.2025 №31518541 за маршрутами порт Глівіце, Польща - с. Мостиська Другі, Україна. Зазначене свідчить про перевезення товару за маршрутом порт Гданськ, Польща - Глівіце, Польща (відстань близько 500 км). Таким чином до митного оформлення не подано транспортний документ від Гданську до Глівіце, що є порушенням вимог п.2 ст. 53 МКУ;

- декларантом на вимогу митного органу надіслано:- прайс-лист виробника товару, калькуляцію собівартості. Вказані документи не підписані ніким з боку вирбника, а містять лише відтиск штампу з імітацією рукописних ієрогліфів;-рахунки на оплату послуг з перевезення товару. Вказані рахунки виставлені компанією TransComLogisties Sp.z.o.o та компанією HD Logistic management FZE, однак, відповідно до поданого коносаменту експедитором при морському перевезенні була компанія Starlogic LTD (м.Дніпро, Україна);

- додаток №923 від 05.03.2025 до контракту №01/22/03/21 між компаніями ZHEJIANG ALPHARM CHEMTECH LTD (Китай) ma UNITED TRADING SYSTEM SCANDINAVIA AB (Швеція) про купівлю 38400 кг товару «МТНРА АМТ-120». До митного оформлення надано додаток №341 від 12.05.2025 до Контракту відповідно до якого 12.05.2025 ТОВ "УТК-ХІМ" та UNITED TRADING SYSTEM SCANDINAVIA AB домовились про купівлю 19200 кг METHYL TETRAHYDROPHTHALIC ANHYDRIDE (AMT 120). Однак, як свідчать подані до митного оформлення документи, а саме - експортна декларація країни відправлення (Китай) від 25.03.2025 №01107604, рахунок-фактура від виробника товару №AL25AT87 від 18.03.2025, пакувальний лист, морський коносамент від 31.03.2025 №ХМ250300236, уже в березні 2025 року виробник товару знав, що отримувачем товару буде ТОВ "УТКХІМ" (у всіх цих документах отримувачем вказано ТОВ "УТК-ХІМ"), що свідчить про наявність інших договірних відносин між імпортером товару та продавцем або виробником товару. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності»

Позивач в порядку ч. 7 ст. 55 МК України подав митного оформлення нову митну декларацію № 25UA34U0 від 30.05.2025, згідно з якою сплатив заставу грошових коштів у відповідності до відкоригованої митної вартості товару.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини врегульовані приписами МК України, який визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, зокрема, відомості про фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення (п.п. «є» та п.п. «ж» п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України). Згідно ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари тобто загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу, а саме: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 1-3 ст. 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом (ч. 4 ст. 57 МК України).

Декларант який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний, зокрема подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України).

Приписи ст. 53 МК України визначають вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. Приписи ч. 2 вказаної статті визначають перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Приписи ч. 3 вказаної статті визначають додатковий перелік документів, які декларант може надати на вимогу митного органу в тому випадку якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1 ст. 54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 МК України).

Положення ч. 2 ст. 55 МК України визначають, що письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 55 МК України вказане рішення про коригування митної вартості товарів приймається митним органом у письмовій формі якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Такими випадками згідно ч. 6 ст. 54 МК України є: 1) невірно проведений декларантом розрахунок митної вартості; 2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У випадку незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу на строк 90 днів з дня випуску товарів (ч. 7 ст. 55 МК України).

Системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 цього кодексу;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- МК України визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Предметом спірних правовідносин є законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів. Позивач вважав, що зауваження, які висловив митний орган безпідставні, а другорядний метод визначення митної вартості товарів застосований незаконно.

Щодо обґрунтованості й законності оскаржуваних рішень суд зазначає таке.

Дослідивши зміст гр. 33 оскаржуваних рішень суд наступним чином узагальнює зауваження митного органу, які стали підставою для коригування митною вартості товарів:

Митниця вказує на наявність розбіжностей у документах щодо умов оплати товару: за контрактом оплата має здійснюватися протягом 120 днів з моменту поставки, тоді як у рахунку-фактурі зазначено строк 60 днів, що свідчить про суперечливість наданих відомостей.

Також зауважено, що експортна митна декларація КНР не може бути використана як належне підтвердження факту експорту, оскільки в ній відсутня дата експорту, що робить інформацію неостаточною. Крім того, декларацію неможливо однозначно співвіднести з імпортованою партією товару через зазначення Польщі як торгуючої країни без підтвердження відповідного контрагента, а також через невідповідність опису товару.

Окремо митниця зазначає про неповноту транспортних документів: надані документи підтверджують перевезення лише на окремих ділянках маршруту, при цьому відсутній документ, що підтверджує транспортування між Гданськом та Глівіце, що розцінюється як порушення вимог митного законодавства.

Окрім цього, митниця вказує, що прайс-лист виробника та калькуляція собівартості не містять підписів уповноважених осіб виробника, а лише відтиск штампу з імітацією рукописних ієрогліфів, що ставить під сумнів їх достовірність.

Також звертається увага на невідповідність у документах щодо перевезення: рахунки за транспортні послуги виставлені одними компаніями, тоді як за коносаментом експедитором морського перевезення виступає інша компанія, що свідчить про неузгодженість інформації щодо організації транспортування.

Окремо митниця вказує на суперечності в договірних відносинах. Подані документи свідчать, що виробник ще у березні 2025 року зазначав кінцевим отримувачем ТОВ «УТК-ХІМ», тоді як формальне погодження поставки між покупцем і продавцем на відповідний обсяг товару оформлене лише у травні 2025 року. Це, на думку митниці, може свідчити про існування інших, не задекларованих договірних відносин між імпортером, продавцем або виробником товару.

У підсумку митниця констатує, що надані додаткові документи не усувають виявлені розбіжності та не підтверджують повною мірою заявлені дані щодо поставки товару.

Надаючи правову оцінку аргументам митного органу у цій частині, суд виходить з такого.

Щодо наявності розбіжностей у документах щодо умов оплати:

Суд звертає увагу, що відповідно до положень митного законодавства України визначальним для підтвердження митної вартості є ціна, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а не умови чи строки здійснення платежу як такі. Встановлені сторонами у контракті строки оплати (120 днів) та умови, зазначені в інвойсі (60 днів), регулюють виключно порядок виконання грошового зобов`язання між сторонами зовнішньоекономічного договору та не змінюють ані розміру ціни товару, ані її числового значення.

Такі відмінності у строках оплати не свідчать про недостовірність або неповноту відомостей щодо митної вартості товару та самі по собі не можуть бути підставою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Щодо експортної декларації:

В оскаржуваному рішенні митний орган в обґрунтування однієї з підстав для коригування митної вартості вказує, що митна декларація країни відправлення 01107604 від 25.03.2025 року не може бути взята до уваги.

Зі змісту зазначеної декларації слідує, що вона стосується взаємовідносин між виробником ZHEJIANG ALPHARM CHEMTECH LTD та продавцем товару - UTS Scandinavia (Швеція), і не містить числових показників, необхідних для визначення митної вартості товару, заявленої декларантом. Отже, неврахування митним органом цього документа не може розцінюватися як обґрунтована підстава для сумнівів у достовірності заявленої митної вартості, оскільки такий документ за своєю природою не підтверджує і не спростовує ціну, фактично сплачену покупцем.

Щодо неповноти транспортних документів:

Як вбачається зі спірного рішення, митний орган дійшов висновку про порушення декларантом вимог законодавства у зв`язку з тим, що до митного оформлення нібито не подано транспортний документ на ділянці перевезення товару від Гданська до Глівіце.

Водночас матеріали справи свідчать, що у складі пакета документів, поданих декларантом, наявний документ, що підтверджує вартість перевезення товару з Польщі до м. Дніпро № DON0073 від 15.05.2025 року. Зазначений документ охоплює повний комплекс транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних із перевезенням товару за маршрутом від м. Гданськ до кінцевого пункту призначення - м. Дніпро.

Суд звертає увагу, що вимоги пункту 2 статті 53 Митного кодексу України спрямовані на підтвердження складових митної вартості, зокрема витрат на транспортування. Водночас закон не встановлює обов`язку подання окремих транспортних документів щодо кожної ділянки маршруту перевезення за умови, що подані документи в сукупності дозволяють ідентифікувати маршрут перевезення та визначити вартість таких послуг.

Отже, наданий декларантом документ № DON0073 від 15.05.2025 року є належним доказом витрат на транспортування товару, оскільки підтверджує їх загальну вартість та охоплює весь маршрут перевезення, включаючи ділянку від Гданська до Глівіце, на відсутність окремого документа щодо якої посилається митний орган.

За таких обставин твердження митного органу про неподання транспортного документа є безпідставним та спростовується матеріалами справи, а відтак не може бути покладене в основу висновку про порушення декларантом вимог митного законодавства чи про недостовірність заявленої митної вартості товару.

Щодо відсутності підписів уповноважених осіб на прайс-листі та калькуляції собівартості:

В оскаржуваному рішенні митниця вказує, що «прайс-лист виробника товару, калькуляція собівартості не підписані ніким з боку виробника, а містять лише відтиск штампу з імітацією рукописних ієрогліфів»

Щодо такого зауваження суд звертає увагу, що ані прайс-лист, ані калькуляція собівартості не входять до документів, які підтверджують митну вартість, які наведені в ч. 2 ст. 53 МК України. Відповідно, також не існує прямих вимог чи заборон до використання, наприклад, факсимільного способу їх підписання.

Ба більше, вказане зауваження жодним чином не свідчить про неможливість визначення числових значень заявленої митної вартості відповідно до інших наданих декларантом документів.

Отже, суд відхиляє вказане зауваження митного органу як безпідставне та таке, що не підтверджує неможливість визначення митної вартості товарів.

Щодо зауваження про невідповідності у документах щодо перевезення та суперечностей в договірних відносинах, що можуть свідчити про існування інших, не задекларованих відносин між імпортером, продавцем або виробником товару:

Суд, дослідивши доводи митного органу щодо нібито наявності інших договірних відносин між імпортером, продавцем та виробником товару, а також про невідповідність поданих документів, зазначає таке.

Митний орган дійшов висновку, що зазначення у товаро-супровідних документах (експортній декларації, інвойсі виробника, пакувальному листі, коносаменті) ТОВ «УТК-ХІМ» як отримувача товару вже у березні 2025 року свідчить про існування прямих або інших, не задекларованих договірних відносин між імпортером та виробником або продавцем товару.

Разом з тим суд вважає такі висновки необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на неправильному розумінні характеру зовнішньоекономічних відносин сторін.

Як встановлено матеріалами справи, господарські відносини між продавцем UNITED TRADING SYSTEM SCANDINAVIA AB (Швеція) та покупцем ТОВ «УТК-ХІМ» передбачають поетапну процедуру здійснення поставки. Зокрема, первинним етапом є направлення покупцем замовлення (Purchase Order №735352 від 12.03.2025 року), на підставі якого продавець, діючи в межах власних договірних відносин із виробником (контракт №01/22/03/21 від 22.03.2021 року), організовує виробництво та відвантаження товару.

Така модель правовідносин є звичайною комерційною практикою у сфері міжнародної торгівлі і передбачає, що продавець може заздалегідь узгоджувати з виробником умови постачання, у тому числі із зазначенням кінцевого отримувача товару, яким є покупець. Сам по собі факт зазначення ТОВ «УТК-ХІМ» як отримувача товару у документах виробника не свідчить про наявність будь-яких прямих договірних відносин між ними, а лише відображає логістику виконання зовнішньоекономічного контракту.

Суд також враховує, що остаточне документальне оформлення зобов`язань між продавцем та покупцем здійснюється шляхом підписання відповідних додатків до контракту (у даному випадку - додаток №341 від 12.05.2025 року), після підтвердження можливості виконання замовлення та узгодження всіх істотних умов поставки, зокрема ціни товару.

Отже, часовий розрив між оформленням документів виробником (березень 2025 року) та підписанням додатку до контракту між продавцем і покупцем (травень 2025 року) зумовлений особливостями господарської діяльності сторін і не свідчить про суперечності чи недостовірність поданих документів.

Крім того, суд звертає увагу, що поставка товару здійснювалася на умовах СРТ (Carriage Paid To) згідно з правилами Інкотермс 2020. За змістом цих умов продавець несе витрати на транспортування товару до узгодженого місця призначення, а також здійснює експортне митне оформлення.

У зв`язку з цим фактурна вартість товару за умовами СРТ уже включає витрати на транспортування та інші складові, що підлягають врахуванню при визначенні митної вартості. Відтак така вартість є повною та не потребує додаткового коригування для цілей митного оформлення.

Окрім цього, суд звертає увагу, що таке зауваження митниці жодним чином не впливає на можливість визначення митної вартості товарів та перевірки її заявлених числових значень, тому не може бути аргументом на користь законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Таким чином, наведені митним органом обставини не підтверджують наявності інших, не задекларованих правовідносин між сторонами, а також не свідчать про недостовірність або неповноту відомостей щодо митної вартості товару.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивач для митного оформлення надав всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості. Тому відповідач безпідставно застосував інший (другорядний) метод визначення митної вартості товару.

Суд також наголошує на тому, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані для митного оформлення документи, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак зі змісту вимоги митного органу неможливо встановити недоліки, які не дозволили погодитися із заявленою митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути. Відтак, митний орган на стадії витребування додаткових документів не забезпечив позивачу належне розуміння, з яких причин та які саме документи необхідно додатково надати.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав переконливих доказів, які б підтверджували правомірність прийняття оскаржуваних рішень щодо коригування митної вартості товарів. Отже, таке рішення є протиправним та підлягає підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що вимога позивача про скасування картки відмови є похідною. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення основної вимоги (скасування рішення про коригування митної вартості товарів) отже необхідно задовольнити й похідну вимогу та скасувати картку відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення так як були відсутні підстави для прийняття вказаного документа.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Насамкінець суд нагадує сталу практику Європейського суду з прав людини згідно з якої право на справедливий суд за п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (див. до прикладу п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04). Аналогічні за своєю суттю приписи наведені й у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи.

Враховуючи наведе, суд констатує, що він надав відповідь на всі аргументи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки суд вирішив задовольнити позов повністю, отже судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - у повному розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Приписи ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачають, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3028,00 грн.

Отже, позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 3028 грн.

Позивач сплатив судовий збір в загальному розмірі 6056,00 грн. Таким чином, позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі.

Суд зазначає, що позивач має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вищевикладеного, судовий збір на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/000214/1 від 30.05.2025 року.

3. Визнати протиправною та скасувати Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.05.2025 року № UA209050/2025/000024.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТК-ХІМ» судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УТК-ХІМ» (02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, 68, )

Відповідач: Львівська митниця (79000 м. Львів вул. Костюшка 1; ).

Суддя Р.П. Качур