Справа № 320/45963/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2026-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 квітня 2026 року № 320/45963/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Вісьтак, розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2026, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправною відмову Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка викладена у Повідомленні від 19.05.2025 р. № 01/5/430; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та видати відповідну довідку за формою, визначеною у додатку 6 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ центру комплектування та соціальної підтримки (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) правил військового обліку.

Суть заяви, що вирішується.

23.04.2026 Київським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення від 27.02.2026, у якій представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 22 908,40 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот вісім гривень 40 копійок), з них: 22 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу та 908,40 грн - судовий збір. Представник позивача зазначає, що рішення суду не надходило ОСОБА_1 , із змістом рішення позивач ознайомився лише 26.02.2026 через свого представника - адвоката Палька М.О., який 26.02.2026 отримав доступ до матеріалів електронної справи в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд". Вказане сторона позивача вважає поважною причиною незаявлення клопотання про стягнення витрат протягом 5 днів із дня ухвалення рішення суду, з огляду на що просить поновити строк на подання заяви про стягнення судових витрат.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із частинами другої-п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що вирішити питання про судові витрати після прийняття рішення можливо лише за умови заявлення або подання особою заяви про неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів, тобто, до прийняття судового рішення, у випадку якщо судові дебати не проводяться під час розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

Суд встановив, що рішення по справі № 320/45963/25 винесено 05 лютого 2026 року.

Судова кореспонденція є офіційною, тому підлягає надсиланню за адресою зареєстрованого місця проживання учасника справи або, у виняткових випадках, на адресу, зазначену ним особисто.

Копію рішення направлено безпосередньо ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» на адресу реєстрації : АДРЕСА_1 , зазначену у позові.

Суд направив копію рішення суду від 05.02.2026 року по справі № 320/45963/25 на зареєстровану адресу позивача, чим виконав обов`язок щодо належного інформування учасників справи про її розгляд.

Водночас поштове відправлення не було отримане позивачем і повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. У свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено п. 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року.

Отже для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивача зазначає, що строк звернення до суду з заявою про винесення додаткового рішення пропущений з поважних причин, а саме, рішення суду не надходило ОСОБА_1 , із його змістом він ознайомився лише 26.02.2026 через свого представника - адвоката Палька М.О., який 26.02.2026 отримав доступ до матеріалів електронної справи в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

В статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України чітко зазначено, що докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а не отримання, а тому в даному випадку позивач повинен слідкувати за ходом розгляду справи, та цікавитись саме такою подією, як винесення судового рішення, оскільки зацікавлений в подачі заяви на відшкодування судових витрат.

Також, суд зазначає, що позивачем до ухвалення рішення по справі не подавалась відповідна заява про подання доказів на відшкодування витрат на правничу допомогу після вирішення справи, а лише зазначено попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За правилами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність до закінчення судових дебатів відповідної заяви про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів понесення витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, є наслідком залишення відповідної заяви без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Аналізуючи причину пропуску строку, суд приходить до висновку, що зазначена представником позивача причина пропуску строку подання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є поважною.

Щодо прохання представника позивача про повернення судового збору за подання заяви про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За приписами статті 7 Закон України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Аналіз наведеної норми свідчить, що сплачений судовий збір повертається лише у разі, коли позовна заява або клопотання не розглядалися судом по суті.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 року ухвалено відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову є одним з процесуальних варіантів розглядом поданої заяви по суті, сплачений судовий збір поверненню не підлягає.

Таким чином, з урахуванням наведеного, а також того факту, що позивачем (його представником) до ухвалення рішення по справі №320/45963/25 не подавалась до суду заява про надання протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення доказів понесення витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, суд вважає, що у даному випадку відсутні правові підстави для поновлення такого строку та розгляду заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та залишити без розгляду заяву представника позивача про відшкодування на користь позивача витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 121, 132, 134, 139, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію рішення вручити (надіслати) учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Вісьтак М.Я.