Справа № 200/9440/25
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2026-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2026 року

м. Київ

справа №200/9440/25

адміністративне провадження № К/990/11224/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року та ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №200/9440/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_3 ), Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_4 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_3 ), Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_4 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по липень 2017 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по липень 2017 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_5 ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по липень 2022 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з січня 2020 року по липень 2022 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди з серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року та з 01 січня 2024 року по березень 2024 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за періоди з серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року та з 01 січня 2024 року по березень 2024 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з квітня 2024 року по травень 2024 року включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з квітня 2024 року по травень 2024 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з червня 2024 року по 10 жовтня 2025 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період з червня 2024 року по 10 жовтня 2025 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_8 ) щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно та зобов`язання адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по грудень 2019 року включно у розмірі 4463,15 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

12 березня 2026 року військова частина НОМЕР_1 через підсистему "Електронний суд" звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року та ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №200/9440/25.

У зв`язку з перебуванням судді-доповідача у відрядженні та відпустці, а також членів колегії суддів у відпустці, а також у зв`язку з проходженням підготовки для підтримання кваліфікації у Національній школі суддів України, розгляд касаційної скарги здійснено після їх повернення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року не було переглянуто судом апеляційної інстанції, а тому не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою військової частини НОМЕР_1 в частині оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року, слід відмовити.

Скаржник також оскаржує ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З матеріалів касаційного оскарження встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року позов задоволено частково.

На зазначене рішення суду військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2026 року апеляційна скарга залишена без руху, з наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказу сплати судового збору в сумі 1453 грн 44 коп та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку та доказами в їх підтвердження.

В ухвалі було роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що в разі невиконанні вимог ухвали стосовно надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Також, роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали в іншій частині у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копія ухвали була надіслана на адресу апелянта та отримана скаржником.

До Першого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт просив продовжити строк на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги. В обґрунтування зазначено, що в межах строків, встановлених судом, апелянт позбавлений можливості виконати ухвалу та сплатити судовий збір у визначений строк.

Проте, зазначена заява не задоволена судом апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Стаття 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку чи за ініціативою суду.

Отже, законодавством регламентовано процесуальні гарантії забезпечення доступу до правосуддя і забезпечення практичної можливості їх реалізації покладено на суд.

Разом з тим, клопотання особи про продовження строку повинно бути належним чином обґрунтовано з підтвердження належними доказами обставин, які позбавляють його можливості у визначений судом строк усунути недоліки та можливість їх усунення у подальшому.

Статтею 44 КАС України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу та подала апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Зазначене стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Клопотання особи про продовження строку повинно бути належним чином обґрунтовано з підтвердження належними доказами обставин, які позбавляють його можливості сплатити судовий збір у визначений судом строк та можливість сплати у подальшому.

Як зазначалось, апелянтом в клопотанні зазначено, що в межах строків, встановлених судом, апелянт позбавлений можливості виконати ухвалу та сплатити судовий збір у визначений строк.

Проте, ухвалою суду скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 1453,44 грн та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку та доказами в їх підтвердження.

Суд апеляційної інстанції встановлено, що апелянтом у вищезазначеному клопотанні про продовження строку на сплату судового збору необґрунтовано необхідність продовження цього строку для подання до суду саме клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, а не сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку відмовити апелянту у задоволені клопотання.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що недоліки, зазначені в ухвалі апеляційної інстанції в частині подання до суду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вказавши інші підстави для поновлення строку та доказами в їх підтвердження, апелянтом не усунуті.

Станом на 10 березня 2026 року апелянтом не були усунуті недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до частини 4 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі скаржник як підстави для скасування оскаржуваних судових рішень зазначає порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтовуючи вказане, скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, не врахувавши обставини, які, на його думку, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема умови функціонування військової частини в період дії воєнного стану, перебої з енергопостачанням та особливості бюджетного фінансування, що ускладнюють своєчасну сплату судового збору.

Водночас, колегія суддів не погоджується з такими доводами скаржника, оскільки суд апеляційної інстанції надав оцінку зазначеним посиланням.

Отже, скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо пропуску строку на подання повторної апеляційної скарги або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (статтю 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року та ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №200/9440/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_3 ), Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_4 Прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ), НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_7 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: В.Е. Мацедонська

М.І. Смокович