Справа № 300/2567/26
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2026-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2026 р. справа № 300/2567/26

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панікара І.В.,

при секретарі Подольській Т.М.,

за участю:

представниць заявника: Довган О.В., Семків О.В.,

представника сторони, стосовно якої застосовано захід, визначений пунктом 2 частини 1 статті 283 КАСУ: Мамаєва Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду матеріали заяви за зверненням Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з заявою, за змістом якої просить суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" (вул. Шевченка, 7, корп. 8, кв. 5, смт. Богородчани, Івано-Франківська область, 77701).

Вимоги заяви мотивовані тим, що ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" безпідставно відмовило співробітникам контролюючого органу у допуску до проведення планової документальної виїзної перевірки, призначеної згідно з наказом від 15.04.2026. Контролюючий орган наголошує, що посадовими особами були дотримані всі вимоги статті 81 ПКУ, зокрема, пред`явлені службові посвідчення та направлення на перевірку. Через факт не допуску, зафіксований актом від 20.04.2026, керівництвом ГУ ДПС прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника. Заявник зазначає, що такий захід є законним способом забезпечення виконання обов`язків платника згідно зі статті 94 ПКУ.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2026 відкрито провадження за заявою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей, встановлених статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.43).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.04.2026, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що не допуск посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки був правомірним, оскільки такі особи не пред`явили належним чином оформлені документи, передбачені статтею 81 Податкового кодексу України, зокрема, направлення на перевірку, копію наказу та службові посвідчення, відтак, у відповідача були законні підстави для відмови у допуску до перевірки. Крім того, відповідач вказує на відсутність передбачених статтею 78 ПК України підстав для призначення саме документальної позапланової перевірки, а також на порушення строків давності, визначених статтею 102 ПК України, оскільки перевірка охоплює період, що перевищує встановлений законом 1095-денний строк. У зв`язку з цим відповідач вважає, що дії податкового органу щодо призначення перевірки та накладення арешту на майно є безпідставними, а спір має ознаки спору про право та підлягає розгляду в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні представник ГУ ДПС в Івано-Франківській області підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, зазначивши, що товариство дійсно не допустило перевіряючих до проведення перевірки, оскільки вважає, що для її призначення та проведення не було визначених законом підстав.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області у відповідності до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, на підставі доповідної записки управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 09.04.2026 за № 746/09-19-07-04-09, прийнято наказ від 14.04.2026 за № 807-п «Про проведення документальної позапланової виїзної ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"», з метою здійснення контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності визначення, повнот нарахування та своєчасності сплати за період з 01.01.2019 по 31.12.2025 (а.с.15).

В подальшому, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та доповідної записки управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.04.2026 за № 799/09-19-07-01-09, прийнято наказ від 15.04.2026 за № 828-п «Про перенесення термінів проведення перевірки», та термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визначений наказом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 14.04.2026 за № 807-п «Про проведення документальної позапланової виїзної ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"», перенесено з 15.04.2026 на 20.04.2026 (а.с.16).

У відповідності до наказу від 15.04.2026 № 828-п та направлень на перевірку від 20.04.2026 № 1397 (а.с.17), № 1398 (а.с.18), посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 20.04.2026 був здійснений вихід з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"» за адресою: вул. Мазепи, 35/61, м. Івано-Франківськ за період діяльності з 01.10.2019 по 31.12.2025 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності визначення, повнот нарахування та своєчасності сплати за період з 01.01.2019 по 31.12.2025.

Під час виходу на перевірку 20.04.2026 директору та головному бухгалтеру ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"» повідомлено та ознайомлено з копіями наказів на проведення перевірки від 14.05.2026 № 807-п, від 15.04.2026 № 828-п, службові посвідчення і направлення на перевірку від 20.04.2026 № 1397, № 1398.

20.04.2026 о 14 год. 30 хв. представником ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"» відмовлено фахівцям податкового органу в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про що було складено акт «Про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки» від 20.04.2026 № 479/05-19-07-01/33/64089 (а.с.19-21).

Внаслідок не допуску контролюючого органу до проведення перевірки 20.04.2026 об 16 год. 30 хв. начальником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області того ж дня прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"», обґрунтованість якого ГУ ДПС в Івано-Франківській області просить підтвердити суд в розглядуваній заяві (а.с.7).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вказує на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Підстави застосування адміністративного арешту майна платника податків та порядок його застосування визначені статтею 94 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з пунктом 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

За змістом пунктів 94.3, 94.4 статті 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із пунктом 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до приписів пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Згідно з абзацом першим пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Аналіз наведених норм вказує, що для вирішення питання, чи є підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд повинен встановити, за яких саме обставин відбувся не допуск таким платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та, відповідно, чи були законні підстави для її проведення.

Водночас, під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків у спосіб перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для його прийняття.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 640/17091/21.

У вказаній постанові Верховний Суд також відзначив, що безпосередній факт відмови у допуску посадових осіб до перевірки вже свідчить про те, що платник податків з нею не погоджується або (1) з мотивів відсутності підстав для її проведення (незаконність наказу), або (2) з мотивів неналежного оформлення відповідного наказу чи невчиненням посадовими особами обов`язкових дій перед початком проведення перевірки (невручення відповідного наказу, непред`явленням службових посвідчень, неналежне їх оформлення тощо), або (3) з інших причин.

Суд встановив, що 20 квітня 2026 року представник ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" відмовив посадовим особам ГУ ДПС в Івано-Франківській області в допуску до проведення перевірки із зазначенням таких причин відмови: «наказ про проведення перевірки не містить конкретних та чітких підстав її проведення, сформований загальними фразами без належного обґрунтування, що не відповідає вимогам законодавства з грубим порушенням ст. 78, 81 та 112 ПКУ. Визначений період перевірки (з 2019 по 2025 роки) є надмірно широким та не відповідає суті позапланової перевірки, яка повинна мати конкретний характер. Підприємством було надано відповідь на лист ДПС №1721/6/09-19-07-04-06 від 06.02.2026 у встановлений строк та в повному обсязі та долучено індивідуальну податкову консультацію, що виключає підстави для призначення позапланової перевірки. Інформації зі сторони ГУ ДПС В Івано-Франківській області щодо надання додаткової інформації чи письмового роз`яснення до даного запиту не надходило».

Як слідує з матеріалів справи наказом ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 14 квітня 2026 року № 807-п «Про проведення документальної позапланової виїзної ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ"» вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку з 15 квітня 2026 року тривалістю 5 робочих днів.

Підставою для проведення цієї перевірки у згаданому наказі зазначено доповідну записку управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 09.04.2026 за № 746/09-19-07-04-09, в якій йдеться, зокрема про те, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області, керуючись вимогами підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, пункту 73.3 та 73.5 статті 73 ПК України, на адресу ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" надіслано запит від 06.02.2026 № 1721/6/09-19-04-06-06 з вимогою отримання інформації та копій документів, що безпосередньо стосуються ціни реалізації природного газу у період з 01.01.2019 по 31.12.2025. Товариство надало відповідь від 26.02.2026 за 3 26/02-001 без обґрунтованого пояснення та документального підтвердженого реалізації природного газу за цінами, що є нижчими за ринкові та фактичні, які формуються органом виконавчої влади до 10 числа місяця.

В даному аспекті суд вказує на таке.

Відповідно до пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Підстави проведення документальної позапланової перевірки визначено статтею 78 ПК України.

Відповідно до підпункту 78.1.1. пункту 78.1. статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, у разі надсилання запиту, в якому зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, може бути призначена відповідна перевірка на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Отримання податкової інформації та надсилання запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України.

Відповідно до підпункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

За змістом підпунктів 73.3.2, 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 ПК України запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Так, в матеріалах справи міститься запит ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 06.02.2026 за № 1721/6/09-19-04-06-06, відповідно до змісту якого, податковим органом на підставі проведеного аналізу встановлено, що у період з 01.01.2019 по 31.12.2025 ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" здійснюється реалізація природного газу, який видобувається підприємством, за цінами, що є нижчими за ринкові. Вказане аргументовано співставленням даних податкової звітності, даних зареєстрованих податкових накладних з даними відкритих джерел про коригування ринкових цін на природній газ за відповідний газ.

Оцінюючи зміст вказаного вищезапиту, суд виходить із того, що сам по собі факт посилання контролюючого органу на результати аналітичного співставлення податкової звітності, податкових накладних та інформації з відкритих джерел свідчить про наявність у розпорядженні такого органу певної податкової інформації, яка може вказувати на можливі порушення податкового законодавства.

Разом з тим, зміст вказаного запиту не містить належної конкретизації встановлених порушень, зокрема, не наведено конкретних господарських операцій, не визначено методику встановлення «ринкової ціни», не зазначено джерел отримання відповідної інформації та не наведено розрахунків, які б підтверджували висновки контролюючого органу. Такий виклад фактично зводиться до загального припущення про можливе порушення без належного розкриття його змісту та підстав.

Суд вказує, що відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано у разі відмови платника податків від проведення документальної перевірки або від допуску посадових осіб контролюючого органу за наявності законних підстав для її проведення.

У контексті цієї норми «наявність законних підстав» означає існування чинного рішення про призначення перевірки та дотримання контролюючим органом встановленої законом процедури її початку. До моменту визнання відповідного наказу протиправним та його скасування у встановленому законом порядку він породжує правові наслідки та підлягає виконанню.

Сам по собі факт незгоди платника податків із рішенням контролюючого органу та його оскарження не є передбаченою законом підставою для не допуску до перевірки. Обираючи шлях не допуску, платник податків діє на власний процесуальний ризик, оскільки закон прямо пов`язує таку поведінку з можливістю застосування адміністративного арешту майна.

Арешт майна відповідно до статті 94 ПК України є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків. Такий захід має тимчасовий та забезпечувальний характер, не є видом юридичної відповідальності та спрямований на недопущення блокування здійснення податкового контролю.

Суд також враховує, що механізм адміністративного арешту майна передбачає судовий контроль за його застосуванням, що забезпечує баланс між публічним інтересом у здійсненні податкового контролю та правами платника податків.

У даному випадку судом встановлено, що підставою для призначення документальної позапланової перевірки слугував запит контролюючого органу, який, хоча й формально відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України, однак, не містить належної конкретизації можливих порушень, не розкриває джерел та методики їх встановлення і фактично зводиться до загальних припущень. За таких обставин ненадання платником податків такої відповіді на запит, яка б за змістом влаштувала податковий орган, не може вважатися належною підставою для призначення перевірки у розумінні підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Окрім того, суд звертає увагу на положення пункту 73.3.4 ПК України, відповідно до яких у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит.

Крім цього, суд зауважує, що підставою для проведення перевірки, передбаченої підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, є саме ненадання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, а не подання документів у неповному обсязі.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд уважає, що заявником не доведено наявності законних підстав для проведення перевірки, передбаченої підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, внаслідок чого, відповідач мав право для відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Отже, податковий орган не довів наявність передбаченої підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України сукупності умов для застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ", внаслідок чого, підстави для задоволення заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" у суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Ураховуючи приписи статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 283, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС в Івано-Франківської області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" (вул. Шевченка, 7, корп. 8, кв. 5, смт. Богородчани, Івано-Франківська область, 77701) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими статтями 283, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Учасники справи:

Заявник:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Сторона, стосовно якої застосовано захід, визначений пунктом 2 частини 1 статті 283 КАСУ:

ТОВ "Спільне Українсько-Азербайджанське підприємство "УКР-АЗ-ОЙЛ" (вул. Шевченка, 7, корп. 8, кв. 5, смт. Богородчани, Івано-Франківська область, 77701).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.