Справа № 320/53418/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2026-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/53418/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Адміністрація річкових портів» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (далі - відповідач), в якому просить суд:

-визнати неправомірною відмову Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (ідентифікаційний код: 41886120, місцезнаходження: пр. Берестейський, 14, м. Київ, 01135), викладену у листі від 23.07.2024 №10204/02-5/15-24 у внесенні державному підприємству «Адміністрація річкових портів» (ідентифікаційний код: 33404067, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Електриків, 14,), відомостей до Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту щодо річкового порту/термінала (Гідротехнічна споруда: Набережна вантажного причалу, інв. № 205, розташована за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Портова, 2);

-зобов`язати Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (ідентифікаційний код: 41886120, місцезнаходження: пр. Берестейський, 14, м. Київ, 01135) внести відомості до Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту щодо річкового порту/термінала (Гідротехнічна споруда: Набережна вантажного причалу, інв. № 205, розташована за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Портова, 2) та надати державному підприємству «Адміністрація річкових портів» (ідентифікаційний код: 33404067, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Електриків, 14,) витяг з Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту щодо річкового порту/термінала (Гідротехнічна споруда: Набережна вантажного причалу, інв. № 205, розташована за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Портова, 2).

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що він є балансоутримувачем відповідної гідротехнічної споруди, яка використовується у сфері внутрішнього водного транспорту, а відтак відповідно до положень статті 26 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» має право подати декларацію про внесення відомостей до Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту. Позивач наголошує, що внесення таких відомостей здійснюється на підставі декларації за декларативним принципом, а сам Реєстр має відкритий та безоплатний характер, у зв`язку з чим орган державної влади не наділений дискреційними повноваженнями щодо відмови за відсутності передбачених законом підстав. Позивач також посилається на положення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», відповідно до яких підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру можуть визначатися виключно законом, і вважає, що відповідач фактично застосував підстави, не передбачені законодавством. Додатково позивач звертає увагу на те, що вимоги Порядку ведення Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №408, є ширшими, ніж передбачено законом, та звужують його права, а також вказує на існування нормативних прогалин у відповідному регулюванні, що підтверджується розробкою змін до цього Порядку. Окремо позивач підкреслює, що відмова відповідача мотивована необхідністю узгодження відомостей із базами даних Регістра судноплавства України, що прямо не передбачено законом як підстава для відмови, у зв`язку з чим така відмова є протиправною.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/53418/24 передано 27.11.2024 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 адміністративну справу №320/53418/24 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В матеріалах справи наявні:

-відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що оскаржуване рішення прийняте ним у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, зокрема, Законом України «Про внутрішній водний транспорт», Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядком №408. Відповідач наголошує, що на нього покладено обов`язок перевіряти відомості, зазначені у декларації, у тому числі щодо технічного стану об`єкта, та здійснювати узгодження відповідної інформації з наявними державними інформаційними ресурсами, а тому відмова у внесенні відомостей до Реєстру є результатом встановлення невідповідності або недостатності поданих даних. Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

-відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач повторює свої доводи, зазначаючи, що відповідач неправомірно розширює перелік підстав для відмови, встановлений законом, та підміняє декларативний принцип адміністративною процедурою погодження. Позивач наполягає, що перевірка відомостей не може трансформуватися у дискреційне право відмовляти у внесенні відомостей з підстав, не передбачених законом, а також підкреслює, що відсутність внесення відомостей до Реєстру порушує його право на здійснення господарської діяльності.

-додаткові пояснення та клопотання про долучення доказів, в яких позивач посилається на проєкт нормативного акта, яким передбачається внесення змін до Порядку ведення Реєстру, вважаючи, що такий проєкт свідчить про наявність недосконалості чинного правового регулювання та підтверджує необґрунтованість позиції відповідача.

-клопотання про залишення клопотання про долучення доказів без розгляду, в якому відповідач заперечує проти долучення вказаних доказів, зазначаючи, що відповідний документ є лише проєктом, не має нормативного характеру, а також виник після спірних правовідносин, у зв`язку з чим не може впливати на їх оцінку.

-клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а у разі відмови у задоволенні даного клопотання, - в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та, як альтернативу, про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України справа за правилами спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, якщо відсутнє клопотання сторін про інше. Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 257 цього Кодексу, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами загального або спрощеного позовного провадження суд враховує, зокрема, значення справи для сторін, категорію та складність справи, обсяг і характер доказів, а також необхідність проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Як вбачається зі змісту поданого клопотання, відповідач обґрунтовує необхідність розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін загальними посиланнями на характер спірних правовідносин, потребу повного та всебічного встановлення обставин справи, а також бажання реалізувати принцип змагальності у судовому процесі. Водночас наведені доводи мають загальний характер та не містять конкретних обставин, які б свідчили про неможливість або ускладнення розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що спір у даній справі не є складним у розумінні вимог процесуального закону, не потребує дослідження великого обсягу доказів, проведення експертиз чи допиту свідків, а всі обставини, на які посилаються сторони, підтверджуються письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи. При цьому характер спірних правовідносин не вимагає безпосереднього судового розгляду за участю сторін, оскільки зводиться до оцінки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень на підставі наданих документів та норм чинного законодавства.

Посилання відповідача на необхідність забезпечення принципу змагальності також не приймаються судом як підстава для задоволення клопотання, оскільки зазначений принцип у повному обсязі реалізується сторонами шляхом подання письмових пояснень, відзиву, відповіді на відзив та інших процесуальних документів, що фактично і було здійснено сторонами у цій справі.

Крім того, сам по собі намір сторони надати додаткові пояснення або викласти свою позицію усно не є достатньою підставою для зміни порядку розгляду справи, якщо всі такі доводи можуть бути викладені у письмовій формі та належним чином оцінені судом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження відсутні, так само як і відсутні підстави для призначення судового засідання з викликом сторін у межах спрощеного позовного провадження.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

10.07.2024 Адміністрацією судноплавства зареєстровано за № 45342/0/7-24 лист ДП «Адміністрація річкових портів» від 04.07.2024 № 01/05-809 з декларацію про внесення відомостей щодо річкового порту (термінала)/про внесення змін до відомостей щодо річкового порту (термінала), найменування річкового порту ДП «Адміністрація річкових портів», гідротехнічна споруди: Набережна вантажного причалу, місцезнаходження: вул. Портова, 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл. до Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту.

17.07.2024 Адміністрацією судноплавства зареєстровано за № 47022/0/7-24 лист Державного підприємства «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України», в якому зазначено про те, що на виконання окремого доручення голови Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України Євгенія Ігнатенка від 10.07.2024 № 45342/0/7-24 щодо внесення відомостей до Реєстру, відповідно до листа ДП «Адміністрація річкових портів» від 04.07.2024 № 01/05-809, гідротехнічна споруда: Набережна вантажного причалу, місцезнаходження: вул. Портова, 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.; експлуатуюча організація ДП «Адміністрація річкових портів», має чинну Довідку про включення ГТС до бази даних гідротехнічних споруд СР-102-4-075-12 від 21.01.2012 відповідно до довідки:

- споруда внесена до бази даних ГТС за номером ГТС-2000;

- назва споруди: Вантажний причал вантажного району (інв.№205);

- місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Корчевського, 2.

Останній огляд споруди було проведено 17.08.2021. На даний час технічний стан споруди не визначений.

19.07.2024 Адміністрацією судноплавства прийнято наказ № 222 «Про відмову у внесенні відомостей щодо річкового порту (термінала) / внесенні змін до відомостей щодо річкового порту (термінала) на об`єкт причальної споруди Набережна вантажного причалу, місцезнаходження: вул. Портова, 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.», яким відмовлено у внесенні відомостей щодо річкового порту (термінала) / внесенні змін до відомостей щодо річкового порту (термінала) на об`єкт причальної споруди: Набережна вантажного причалу, місцезнаходження: вул. Портова, 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

Листом від 23.07.2024 № 10204/02-5/15-24 Адміністрація судноплавства повідомила ДП «Адміністрація річкових портів» про те, що при перевірці даних, зазначених у поданій Декларації, встановлено невідповідність даних у Декларації з базою даних гідротехнічних споруд Регістра судноплавства України, в частині найменування, реквізитів чинної довідки про включення гідротехнічної споруди до бази даних гідротехнічних споруд (свідоцтва про реєстрацію гідротехнічної споруди) та реквізитів і строку дії чинного свідоцтва про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації.

Враховуючи вищевикладене, керуючись абзацом третім частини п`ятої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та пунктом 14 Порядку, Адміністрація судноплавства відмовила у внесенні відомостей до Реєстру згідно з наказом від 19.07.2024 № 222 «Про відмову у внесенні відомостей щодо річкового порту (термінала) / внесенні змін до відомостей щодо річкового порту (термінала) на об`єкт причальної споруди Набережна вантажного причалу, місцезнаходження: вул. Портова, 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністрація судноплавства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також діє на підставі Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.22 № 212.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 212 (далі - Положення), Державна служба морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр - міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику у сферах морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства.

Відповідно до Положення, Адміністрація судноплавства здійснює державний нагляд за забезпеченням безпеки мореплавства на морських шляхах, в акваторіях морських портів і на об`єктах портової інфраструктури та відповідно підпункту 44 пункту 13 абзацу третього Положення, завданням Адміністрації судноплавства є ведення Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту (далі - Реєстр).

Відповідно до пункту 60 частини першої статті 1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» річковий порт (термінал) - суб`єкт господарювання будь-якої форми власності, що на законних підставах використовує об`єкти інфраструктури внутрішнього водного транспорту для стоянки та обслуговування на внутрішніх водних шляхах суден, обслуговування пасажирів, проведення вантажних операцій, а також інших пов`язаних з цим видів господарської діяльності.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» визначено, що внутрішні водні шляхи - поверхневі води (крім акваторії морських портів, судноплавних каналів та внутрішніх морських вод), віднесені Кабінетом Міністрів України у встановленому порядку до категорії судноплавних.

Пунктом 53 частини першої статті 1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» причальна споруда - гідротехнічна споруда внутрішніх водних шляхів (комплекс споруд), яка має швартовні та відбійні пристрої і призначена для стоянки, обслуговування та ремонту суден, обслуговування пасажирів, у тому числі для їх посадки на судна і висадки з суден, проведення вантажних операцій.

Положенням пункту 18 частини першої статті 1 Закону України «Про внутрішній водний транспорт» гідротехнічні споруди внутрішніх водних шляхів - інженерно технічні споруди (причали, пристані, пірси, інші види причальних споруд, дамби, моли, хвилеломи, інші види берегозахисних споруд, судноплавні шлюзи, судноплавні канали внутрішніх водних шляхів, інші підводні споруди штучного походження), призначені для забезпечення безпечного плавання, маневрування, стоянки, будівництва, ремонту, обслуговування та огляду суден, для захисту берегової смуги внутрішніх водних шляхів, операційної акваторії причалу (причалів), ведення господарської діяльності підприємствами внутрішнього водного транспорту, використання водних ресурсів та запобігання шкідливій дії вод.

В свою чергу, відповідно до пункту 29 частини першої статті 1 Закону інфраструктура внутрішнього водного транспорту це сукупність об`єктів, що забезпечують судноплавство внутрішніми водними шляхами, яка включає гідротехнічні споруди внутрішніх водних шляхів, рейди, затони, місця стоянки суден, засоби навігаційного обладнання та гідрографічного забезпечення судноплавства, об`єкти річкової інформаційної служби, мережі та споруди зв`язку, сигналізації, інформування та управління рухом суден, а також судна і плавуче обладнання, призначені для виконання шляхових робіт, та інші об`єкти, що забезпечують судноплавство внутрішніми водними шляхами.

Внесення відомостей до Реєстру визначено Порядком.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку, держателем Реєстру є Адміністрація судноплавства, яка збирає, веде облік, узагальнює, систематизує, аналізує та проводить перевірку відомостей, що подаються річковим портом (терміналом) або власником (балансоутримувачем) відповідного об`єкта інфраструктури внутрішнього водного транспорту (далі - декларант), вносить відомості до Реєстру фарватеру та гектометрів.

До Реєстру вносяться, зокрема, відомості про причальні споруди, які використовуються річковим портом (терміналом): найменування причальної споруди; місцезнаходження (географічні координати); реквізити чинної довідки про включення гідротехнічної споруди до бази даних гідротехнічних споруд або свідоцтва про реєстрацію гідротехнічної споруди, реквізити і строк дії чинного свідоцтва про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації; основні експлуатаційні характеристики (максимальні габарити суден, що можуть обслуговуватися біля причалу (довжина, ширина, висота, осадка); типи вантажів (наливні вантажі, сухі вантажі, контейнери); контактні дані призначених осіб з безпеки судноплавства (прізвище та власне ім`я, номер телефону, адреса електронної пошти)

За приписами пункту 8 Порядку Адміністрація судноплавства забезпечує постійне узгодження відомостей Реєстру з базою даних гідротехнічних споруд Регістра судноплавства України у частині відомостей про технічний стан елементів гідротехнічної споруди, а також оновлення відомостей щодо реквізитів і строку дії свідоцтва про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації.

Пунктом 14 Порядку визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання декларації Адміністрація судноплавства перевіряє зазначені у ній відомості та вносить відповідні відомості до Реєстру або відмовляє у внесенні відомостей з підстав, передбачених Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з частиною п`ятою статі 4-1 Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є, зокрема, виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей

Адміністрація судноплавства як орган державної влади, приймаючи рішення про відмову у внесенні відомостей щодо річкового порту (термінала) / внесенні змін до відомостей щодо річкового порту (термінала) на об`єкт причальної споруди Набережна вантажного причалу, місцезнаходження: вул. Портова, 2, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про внутрішній водний транспорт», Порядок та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Так, законодавець чітко передбачив обов`язок Адміністрації судноплавства перевіряти зазначені у декларації про внесення відомостей щодо річкового порту (термінала)/про внесення змін до відомостей щодо річкового порту (термінала) відомості та постійно узгоджувати відомості Реєстру з базою даних гідротехнічних споруд Регістра судноплавства України у частині відомостей про технічний стан елементів гідротехнічної споруди, а також оновлення відомостей щодо реквізитів і строку дії свідоцтва про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації

Відповідно до статті 26 Закону України «Про внутрішній водний транспорт», відомості до Реєстру об`єктів інфраструктури внутрішнього водного транспорту вносяться на підставі декларації, однак така норма не може тлумачитися відокремлено від інших положень законодавства, зокрема тих, що регламентують дозвільну систему у сфері господарської діяльності. Сам по собі факт подання декларації не означає автоматичне виникнення обов`язку органу внести відомості до Реєстру без перевірки їх достовірності, повноти та відповідності встановленим вимогам.

З аналізу правового регулювання, яке наведено судом вище, вбачається, що Адміністрація судноплавства як держатель Реєстру наділена повноваженнями щодо збору, аналізу та перевірки відомостей, що подаються декларантами, а також прийняття рішення про внесення таких відомостей або відмову у їх внесенні за наявності передбачених законом підстав. При цьому перевірка відомостей не є формальною дією, а передбачає встановлення їх відповідності вимогам законодавства, у тому числі у частині технічного стану об`єкта та достовірності даних.

Доводи позивача про те, що відповідач застосував підстави відмови, не передбачені законом, суд оцінює критично, оскільки обов`язок перевірки поданих відомостей логічно включає можливість відмови у разі їх невідповідності або недостатності, що прямо узгоджується із загальними засадами дозвільної системи. Саме по собі посилання на те, що Порядок №408 містить ширший перелік вимог, ніж закон, не свідчить про протиправність дій відповідача у конкретних правовідносинах, оскільки позивачем не доведено, що відмова була зумовлена застосуванням норм, які прямо суперечать закону.

Посилання позивача на проєкт змін до нормативного акта також не може бути враховане судом як належний доказ, оскільки такий документ не є чинним нормативно-правовим актом, не регулює спірні правовідносини та не має зворотної дії в часі, а відтак не впливає на оцінку правомірності дій відповідача на момент їх вчинення.

Судом встановлено, що відповідач відмовив позивачу у видачі документа дозвільного характеру, оскільки виявив в Декларації недостовірні відомості, а саме: розділ: Реквізити чинної довідки про включення гідротехнічної споруди до бази даних гідротехнічних споруд (свідоцтва про реєстрацію гідротехнічної споруди) містить інформацію: від 01.09.2022; № 10 розділ: Реквізити і строк дії чинного свідоцтва про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації: № 10 від 01.09.2022 до 01.09.2032 є суперечним з інформацією, викладеною у листі ДП «Класифікаційне товариство регістр судноплавства України» від 17.07.2024 № 47022/0/7-24.

Суд враховує, що позивач фактично не надав належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені відповідачем обставини, що стали підставою для відмови у внесенні відомостей до Реєстру, а його доводи зводяться переважно до тлумачення норм права та незгоди з існуючим правовим регулюванням.

Таким чином, у сукупності досліджених доказів та наведених доводів суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений законом, а позивач не довів протиправності оскаржуваної відмови та не обґрунтував наявності підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позову.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не змінюють.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.

Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.