Справа № 240/2564/25
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2026-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2564/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов Сергій Вікторович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

22 квітня 2026 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Контакт" до Житомирської митниці про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Контакт" звернулося до суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення від 10.12.2024 № UA101000/2024/000473/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.12.2024 № UA101070/2024/000200.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час проведення відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією, встановлено розбіжності у поданих документах. Так, відповідно до доповнення до контракту від 13.09.2024 № 4 товар постачається продавцем на умовах DAP Клевань. Дані умови поставки згідно із правилами «Інкотермс» передбачають, що витрати на транспортування товару несе продавець товару (дані витрати, відповідно до вимог ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовими митної вартості). Однак у коносаменті № MAEU 244538409 від 20.09.2024 зазначено, що всі ризики і збори покладаються на отримувача, що суперечить задекларованим умовам поставки. В декларації країни відправлення № 34006754 від 18.09.2024 не вказано конкретне місце поставки на умовах DAP. Також відрізняються реквізити контракту. Відповідно до залізничної накладної від 24.11.2024 №05748 вага нетто товару становить 27500 кг, а вага брутто 29700 кг. Разом з тим у митній декларації та у CMR зазначена вага нетто 27000 кг, а вага брутто 27500 кг. Таким чином, у товаросупровідних документах містяться розбіжності, що впливають на визначення митної вартості товару. В коносаменті №MAEU 244538409 від 20.09.2024 вказано порт розвантаження Gdansk Poland. В залізничній накладній від 24.11.2024 № 05748 зазначено місце завантаження Шебжешин. Відстань між містами становить 589,2 км, що впливає на достовірність декларування витрат на транспортування товару до місця ввезення в Україну. В додатково наданому експертному заключенні №В-3898 від 10.12.2024 року, а саме, - в додатках з мережі інтернет не зазначено інформацію про гатунок, на яких умовах поставки та вмісту концентрації СаО, що є виключними характеристиками для складової ціни та визначення митної вартості товару. Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, в частині фактично понесених витрат на транспортування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару за ціною договору разом з митною декларацією декларант надав необхідні і достатні документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. При цьому, жодних доказів щодо наявності у поданих декларантом документах певних розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності всіх відомостей відповідач не надав.

З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання зовнішньоекономічного контракту №80819 від 07.08.2019, укладеного між фірмою "Hongkong Sino Industries & Trading Limited" (Продавець) та Приватним підприємством "Контакт" (Покупець), згідно із рахунком-проформою №23SN-0810 від 10.08.2023, рахунком-фактурою (інвойс) №24SN-0913 від 13.09.2024 позивачем на митну територію України ввезено товар (розширювальна вапняна суміш).

09.12.2024 до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Коростень» з метою імпорту товару "SINO-CRACK EXPANSIVE MORTAR - Розширювальна вапняна суміш (негашене вапно СаО - 81%), перший сорт: діапазон робочих температур: 15-25град. -17,0т, 0-15град. -10,0т. Всього -27,0т. При змішуванні з водою являє собою невибухову руйнуючу речовину для розробки кар`єрів. Технічні характеристики: колір - білуватий, стан - тверда порошкоподібна речовина без запаху, безпечна. Склад: діоксид кремнію -2,58%, оксид алюмінію - 3,51%, оксид кальцію - 81%, оксид магнію - 3,86%, триоксид сірки - 0,37%, оксид заліза - 2,37%, карбонат натрію - 3,65%, карбонат кальцію - 2,66%; густина -1150 кг/м3, точка спалаху - відсутня, термічне розкладання - відсутнє. Виробник -GuiZhou Sino Quarry And Mine Industries Corp. Ltd, Китай" подано митну декларацію № 24UA55U9.

Митна вартість товарів заявлена декларантом за основним методом на рівні товару №1 0,3015 доларів США за кілограм.

Разом з митною декларацією подавалися такі документи: контракт № 80819 від 07.08.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 10.01.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 23.06.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 13.09.2024; пакувальний лист №24SN-0913 від 13.09.2024; рахунок-проформу № 24SN-0913 від 13.09.2024; рахунок-фактуру (iнвойс) № 24SN-0913 від 13.09.2024; коносамент № MAEU 244538409 від 20.09.2024; накладну УМВС 05748 від 24.11.2024; автотранспортна накладна (CMR) №00014681 від 06.12.2024; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.07.2024; декларація країни відправлення №34006754 від 18.09.2024; митна декларація Т1 24PL322080NS1UCNM1 від 19.11.2024; платіжні документи про підтвердження вартості товару № 16 від 16.09.2024 та № 21 від 11.10.2024.

09.12.2024 відповідач направив декларанту повідомлення, в якому вказав, що документи, подані для митного оформлення, містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Враховуючи наведене вище, керуючись ч.3 ст. 53 Митного кодексу України необхідно надати такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, в частині фактично понесених витрат на транспортування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати інші додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару

На вказане повідомлення декларантом надана відповідь від 10.12.2024 та експертний висновок ТПП № В-3898 від 10.12.2024. Також вказано, що транспортування вантажу за умовами DAP-Клевань здійснювалося відправником, який не зобов`язаний надавати додаткові транспортні документи. Всі витрати на доставку товару включені у вартість товару і лягають на продавця.

Відповідачем проведено консультацію з декларантом позивача і запропоновано інформацію щодо вартості схожого товару на підставі МД 24UA15U4 від 28.02.2024 на рівні 0,521136 доларів США.

10.12.2024 Житомирською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2024/000473/2 та сформовано картку відмови №UA101070/2024/000200.

На виконання прийнятого рішення митним органом було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.10.2024 № UA101020/2024/007678.

Не погоджуючись із вказаними рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару є надуманими та ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до статті 49 МК України митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами 4 та 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 1 та 2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.

Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, до якої приєдналася Україна.

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи й торгівлю первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

При цьому, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17, від 24.10.2019 у справі № 815/7158/15.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17 перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з основним методом (ціною договору). Повноваження контрольного органу витребувати додаткові документи стосується лише тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх документів, визначених статтею 53 цього Кодексу.

У постанові від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.001625 Верховний Суд зауважив, що Митний орган у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме на митний орган покладено обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їхньої перевірки на підставі наданих декларантом документів, зокрема, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей.

У постанові від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18 Верховний Суд зазначив, що неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не призводить до негативних правових наслідків. Неподання таких документів може зумовити відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митної вартості товарів, якщо в контрольного органу будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Встановлено, що підставами для прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів від 10.12.2024 № UA101000/2024/000473/2 (графа 33) слугували наступні обставини.

Відповідно до доповнення до контракту від 13.09.2024 № 4 товар постачається продавцем на умовах DAP Клевань. Дані умови поставки згідно із правилами «Інкотермс» передбачають, що витрати на транспортування товару несе продавець товару (дані витрати, відповідно до вимог ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовими митної вартості). Однак у коносаменті № MAEU 244538409 від 20.09.2024 зазначено, що всі ризики і збори покладаються на отримувача, що суперечить задекларованим умовам поставки.

В декларації країни відправлення № 34006754 від 18.09.2024 не вказано конкретне місце поставки на умовах DAP.

Також відрізняються реквізити контракту. Відповідно до залізничної накладної від 24.11.2024 №05748 вага нетто товару становить 27500 кг, а вага брутто 29700 кг. Разом з тим у митній декларації та у CMR зазначена вага нетто 27000 кг, а вага брутто 27500 кг. Таким чином, у товаросупровідних документах містяться розбіжності, що впливають на визначення митної вартості товару.

В коносаменті №MAEU 244538409 від 20.09.2024 вказано порт розвантаження Gdansk Poland. В залізничній накладній від 24.11.2024 № 05748 зазначено місце завантаження Шебжешин. Відстань між містами становить 589,2 км, що впливає на достовірність декларування витрат на транспортування товару до місця ввезення в Україну.

В додатково наданому експертному заключенні №В-3898 від 10.12.2024 року, а саме, - в додатках з мережі інтернет не зазначено інформацію про гатунок, на яких умовах поставки та вмісту концентрації СаО, що є виключними характеристиками для складової ціни та визначення митної вартості товару.

Щодо вказаних висновків відповідача варто вказати наступне.

За умовами контракту №80819 від 07.08.2019, укладеного між фірмою «HONGKONG SINO INDASTRIES&TRADING LIMITED» (Китай) та Приватним підприємством "Контакт" (Україна), товар перевозиться на умовах CIF "порт України".

Відповідно до умов додатку до зовнішньоекономічного договору (контракту) №4 від 13.09.2024 сторони домовилися викласти пункти контракту в наступній редакцій:

1.1. "Продавець" зобов`язується поставити, а "Покупець" зобов`язується прийняти і сплатити товар, - на умовах DAP Клевань, Україна. Конкретний перелік, кількість, ціна і умови постачання товару будуть вказані в товаросупровідних інвойсах по кожній товарній партії, але визначається в Проформ-інвойсі.

3.1. Ціна товарів (на умовах DAP Клевань) встановлюється в доларах США і визначається сторонами контракту в Проформ-інвойсі підписаному обома сторонами.

4.5. Товар передається перевізнику для перевезення на умовах: DAP Клевань.

Тобто, сторонами контракту змінено умови поставки товару на DAP Клевань.

Відповідно до Правил Інкотермс-2010 згідно з базисом DAP (Delivered At Place - Поставка в місце призначення), продавець несе ризики за вантаж до моменту його доставки в місце призначення. Умова може застосовуватися до будь-якого способу перевезення. За умовами DAP вантажовідправник передає товар одержувачу готовим до розвантаження в кінцевому пункті призначення. Всі транспортні витрати лягають на продавця, у той час як митне оформлення (для імпорту) оплачує покупець.

За таких обставин транспортні витрати продавця не включаються до вартості товару і не впливають на його митну вартість. При цьому продавець не зобов`язаний повідомляти покупця про свої понесені витрати та документально їх підтверджувати.

Таким чином, з огляду на умови поставки DAP Клевань, позивач не зобов`язаний був включати в митну вартість імпортованого товару транспортні витрати продавця та підтверджувати їх відповідачу, в тому числі частини маршруту GDANSK-Шебжешин.

Також товаросупровідні документи (проформа-інвойс №24SN-0913 від 13.09.2024, комерційний інвойс №24SN-0913 від 13.09.2024, упаковочний лист №24SN-0913 від 13.09.2024, експортна митна декларація №34006754 від 18.09.2024, транзитний документ форми Т-1 № 24PL322080NS1U0NM1 від 19.11.24) не містять будь-яких розбіжностей щодо ваги брутто (27500 кг) і нетто (27000 кг) оцінюваного товару.

Щодо виявленої митним органом розбіжності у вазі товару, що вказана у залізничній накладній від 24.11.2024 № 05748 та митній декларації з CMR, варто зазначити, що у цій же залізничній накладній вказано вагу товару нетто - 27500 кг і брутто - 29700 кг, а також про вагу тари (палети) 2200 кг, яка використовувалась для транспортування товару з вагою нетто 27500 кг.

У митній декларації №34006754 від 18.09.2024 є № проформи-інвойсу №24SN-0913 від 13.09.2024, що дозволяє в повній мірі ідентифікувати товар, що експортується та його вартість і умови поставки, які співпадають з даними інших товаросупровідних документів. Крім того, проформа, як частина контракту, містить посилання на контракт №80819 від 07.08.2019. А в самій декларації міститься інформація про назву, кількість та вартість товару, який експортується. Жодних розбіжностей, які можуть впливати на вартісні характеристики, ця митна декларація не містить.

У свою чергу, зазначаючи про таку ніби то розбіжність в документах, відповідач в той же час не вказує в своєму рішенні, яким чином це могло вплинути на митну вартість оцінюваних товарів.

Стосовно обґрунтованості експертного висновку Житомирської ТПП № В-3898 від 10.12.2024, то згідно з ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість, а експертні документи, виданні торгово-промисловими палатами є обов`язковими для застосування на всій території України. Вказаний висновок ТПП є дійсним, а відповідач не наділений правом його ревізувати.

Щодо ненадання декларантом виписки з бухгалтерської документації і каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, необхідно вказати, що частиною 3 статті 53 МК України такі документи, визначено як додаткові документи, які митний орган має право витребувати тільки у разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, навіть неподання вказаних документів не може бути підставою для коригування митної вартості товару, адже положення ч. 4 ст. 53 МК України передбачають, що додаткові документи на вимогу митного органу подаються за їх наявності в декларанта та наведення митним органом обґрунтування, чому такий документ необхідний для підтвердження складових митної вартості товару.

З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд зауважує, що наявні у матеріалах справи документи достатні для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару та дозволяють визначити митну вартість товару за ціною договору, а доводи відповідача не свідчать про заниження такої вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 55 МК України орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

При цьому у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

Отже, із системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів. Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17, від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а, від 29.09.2020 у справі №160/9473/19, від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

Коригуючи митну вартість товару, відповідач за основу взяв числове значення митної вартості іншого товару, що визначене в іншій митній декларації без порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару вартість якого врахована відповідачем, що не дає можливості пересвідчитися у правильності визначення такої митної вартості відповідачем.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим визначення відповідачем митної вартості ввезеного позивачем товару виходячи із митної вартості товару, що зазначена позивачем.

З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування рішення Житомирської митниці від 10.12.2024 № UA101000/2024/000473/2 про коригування митної вартості товарів та прийнятої на його підставі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.12.2024 № UA101070/2024/000200.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.