Справа № 520/24426/25
Суддя: Фоміна Л.О.
Дата ухвалення: 2026-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2026 р.Справа № 520/24426/25
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Фоміна Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Приватного підприємства Фірма "Антей" про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К.В., Ральченка І.М., Катунова В.В. по справі 520/24426/25

за позовом Приватного підприємства Фірма "Антей"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство Фірма «Антей» (далі - ПП Фірма «Антей»), звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС України в Харківській області від 03.07.2025 №0/32838/0409 та №0/32842/0409.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Приватне підприємство Фірма «Антей» подало апеляційну скаргу.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду визначено склад колегії: головуючий суддя - Мінаєва К.В., судді: Ральченко І.М., Катунов В.В.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2026 та від 26.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП Фірма «Антей» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 по справі № 520/24426/25 та розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 витребувано у Головного управління ДПС у Харківській області докази щодо наявності у Приватного підприємства Фірми «Антей» об`єктів оподаткування, з наявністю яких пов`язаний обов`язок з подання податкової звітності з плати за землю (орендна плата) за 2023, 2024, 2025 роки та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023, 2024, 2025 роки; складений комісією з питань розгляду заперечень висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України; докази повідомлення Приватного підприємства Фірми «Антей» про дату, час та місце/спосіб розгляду матеріалів перевірки.

01.04.2026 Головне управління ДПС у Харківській області на виконання вимог ухвали суду надало витребувані докази.

03.04.2026 Приватне підприємство Фірма «Антей» подало заяву про відвід колегії суддів: Мінаєвої К.В., Ральченка І.М., Катунова В.В.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2026 визнано заявлений відвід колегії суддів Мінаєвої К.В., Ральченка І.М., Катунова В.В. у справі № 520/24426/25 необґрунтованим. Передано справу для вирішення питання про відвід суддів відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 р. у задоволенні заяви Приватного підприємства Фірма «Антей» про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К.В., Ральченка І.М., Катунова В.В. відмовлено.

23.04.2026 Приватне підприємство Фірма «Антей» повторно подало заяву про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду: головуючого судді Мінаєвої К.В., суддів: Ральченка І.М., Катунова В.В.

В обґрунтування заяви зазначено, що порушення суддями Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвою К.В., Ральченко І.М., Катуновим В.В. вимог чинного процесуального законодавства є суб`єктивним фактором щодо обґрунтованого сумніву стосовно забезпечення достатньої гарантії безсторонності та об`єктивності вказаних суддів під час розгляду апеляційної скарги позивача.

Позивач указує на те, що документ, на який посилається суддя Русанова В.Б., обґрунтовуючи ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026 р. у справі №520/24426/25, як на доказ належного та своєчасного надсилання судом на адресу відповідача ухвали від 30.03.2026 р. в справі про витребування додаткових доказів, арк. справи - 152 називається - «Витребування справи №520/24426/25» створений за допомогою безкоштовного веб-інтерфейсу (веб-пошти) - «Roundcube», що використовується виключно для листування між судами, з Державною судовою адміністрацією (ДСА) Украни та іншими державними органами.

Зазначає, що має обґрунтовану впевненість щодо наявності факту протиправного штучного створення доказу арк. справи - 152, який має назву «Витребування справи №520/24426/25» та який, за «хибним твердженням» начебто підтверджує надсилання на адресу відповідача ухвали суду від 30.03.2026 р. про витребування додаткових доказів.

Також посилається на те, що надсилання судових документів іншим учасникам справи можливо тільки за допомогою підсистем «Електронний суд», «Електронний кабінет», які і є належними та допустимими доказами щодо фактів, дати та часу отримання судових документів учасниками справи.

Вважає, що направлення копії ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 р. тільки виключно особисто відповідачу з використанням веб-інтерфейсу (веб-пошти) «Roundcube» є доказом порушення колегією суддів принципу рівності учасників судового розгляду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 р. визнано необґрунтованим заявлений відвід колегії суддів Мінаєвої К.В., Ральченка І.М., Катунова В.В. у справі №520/24426/25. Передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Другого апеляційного адміністративного суду заяву про відвід для визначення складу суду з метою вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вирішення питання про відвід у справі № 520/24426/25 передано у провадження судді Фоміної Л.О. 24.04.2026 р.

24.04.2026 р. ПП Фірмою «Антей» подано пояснення до заяви про відвід, у яких позивач зазначає, що суд, приймаючи ухвалу від 30.03.2026 р. у цій справі, штучно створив переважні умови для відповідача, в частині надання додаткових доказів, на стадії апеляційного розгляду цієї справи, вже після винесення ухвали від 26.03.2026 про закінчення підготовчого провадження та які не були наявні в матеріалах справи при розгляді судом першої інстанції. Зазначив, що колегія суддів визнала факт направлення ухвали суду від 30.03.2026 р. на адресу відповідача в позапроцесуальний спосіб, що і є підставою стверджувати про порушення норм процесуального закону та надання безпідставної переваги відповідачу як державному органу.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К.В., Ральченко І.М., Катунова В.В., пояснень до заяви про відвід, необхідно зазначити таке.

Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Варто зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Ця норма узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, норми національного права не визначають зміст нормативної конструкції «неупередженість» і «безсторонність» судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості та безсторонності необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) зазначено, що «в кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (п. 49-50, 52).

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Як установлено з матеріалів справи та відомостей наявних в автоматизованій системі документообігу суду, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 р. було витребувано докази по справі у Головного управління ДПС у Харківській області. Вказана ухвала була підписана суддями Катуновим В.В. (30.03.2026 о 17.07), Ральченко І.М. (30.03.2026 о 17.09), Мінаєвою К.В. (30.03.2026 о 17.10).

Копія вказаної ухвали надійшла до електронного кабінету Головного управління ДПС у Харківській області 01.04.2026 о 18.44, електронного кабінету представника позивача Ханіна В.А. - 01.04.2026 о 18.44, Приватного підприємства Фірми «Антей» - 01.04.2026 о 19.36.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала від 30 березня 2026 р. у справі № 520/24426/25 - надіслано судом: 30.03.2026.

31.03.2026 р. вказана ухвала була направлена на офіційну електронну пошту Головного управління ДПС у Харківській області () під назвою «Витребування справи № 520/24426/25» через вебклієнт Roundcube (а.с. 152).

Заяву про відвід колегії суддів позивач фактично обґрунтовує наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К.В., Ральченка І.М., Катунова В.В., що полягають у направленні 31.03.2026 р. копії ухвали від 30.03.2026 на офіційну електронну пошту Головного управління ДПС у Харківській області через вебклієнт Roundcube.

Водночас, додаткове скерування судом копії процесуального документа на електронну пошту учасника справи, за умови дотримання порядку офіційного направлення через підсистему «Електронний суд» учасникам справи, не розширює обсяг прав такого учасника та не обмежує права інших учасників справи.

Сам лише факт дублювання ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 р. на електронну пошту Головного управління ДПС у Харківській області () через вебклієнт Roundcube не може слугувати беззаперечним свідченням здійснення позапроцесуальної комунікації та упередженості суддів.

Процесуальний закон не містить заборони щодо форм і способів додаткового сповіщення учасників справи, зокрема й через вебклієнт Roundcube.

Твердження заявника щодо обґрунтованої впевненості про наявність факту протиправного штучного створення доказу арк. справи - 152 під назвою «Витребування справи № 520/24426/25» ґрунтуються виключно на його припущеннях та не підтверджені належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.

Крім того, сама по собі незгода позивача з процесуальним рішенням суду (зокрема щодо прийняття ухвали від 30.03.2026 про витребування додаткових доказів після закінчення стадії підготовки справи до апеляційного розгляду) не може бути підставою для відводу в силу приписів частини 4 статті 36 КАС України, згідно з якою незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу судді/суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, зазначені в заяві Приватного підприємства Фірма «Антей» про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К. В., Ральченка І. М., Катунова В. В. підстави не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість у результаті розгляду справи.

Інших обґрунтованих підстав, які б свідчили про особисту упередженість колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К. В., Ральченка І. М., Катунова В. В. або необ`єктивність під час розгляду справи №520/24426/25 заявником не наведено.

Таким чином, ураховуючи викладене вище, оскільки підстави для відводу заявником належним чином не обґрунтовані та не доведені останнім, у задоволенні заяви Приватного підприємства Фірма «Антей» про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К. В., Ральченка І. М., Катунова В. В. належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного підприємства Фірма «Антей» про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду Мінаєвої К. В., Ральченка І. М., Катунова В. В. у справі №520/24426/25 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Фоміна Л.О.