Справа № 380/8517/26
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2026-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8517/26
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

30 квітня 2026 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т,, розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Львівметалпласт» до Приватного виконавця Зорена Петра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Львівметалпласт» до Приватного виконавця Зорена Петра Івановича, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати Постанову від 29.04.2026 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Зореною Петром Івановичем у виконавчому провадженні №80881205.

Ухвалою судді від 30.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Разом із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта, а саме постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича від 29.04.2026 (ВП № 80881205) про стягнення з боржника основної винагороди;

- вжити заходи забезпечення позову забороною відповідачу вчиняти певні дії, а саме заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Зорені Петру Івановичу пред`являти до примусового виконання постанову від 29.04.2026 (ВП № 80881205) про стягнення з боржника основної винагороди.

Подану заяву обґрунтовує тим, що станом на сьогодні ПП «Львівметалпласт» є функціонуючим виробничим підприємством з штатною чисельністю більше 120 працівників. Більше того, Львівська обласна військова адміністрація Розпорядженням від 11.12.2025 №1757/0/5-25BA включила ПП «Львівметалпласт» до Переліку підприємств, установ, організацій, що відповідають критеріям, зазначеним у пункті 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 року №76, Критеріям визначення підприємств, установ, організацій, які мають важливе значення для галузі національної економіки чи задоволення потреб територіальної громади в особливий період, затвердженими розпорядженням Львівської обласної військової адміністрації від 13.12.2024 №1332/0/5-24BA, та є критично важливими для функціонування економіки тa забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Відповідно, пред`явлення до виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Зорени Петра Івановича про стягнення з боржника основної винагороди від 29.04.2026 в межах ВП № 80881205 на суму 62 602 510, 00 гривень та вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження з виконання такої постанови може призвести до невідворотних наслідків для ПП «Львівметалпласт», в тому числі до повної його зупинки, блокування діяльності господарської діяльності як такої, що вкрай негативно відобразиться, зокрема, але не виключно, і на інтересах територіальної громади та Держави України. Отже, у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, до ухвалення рішення в адміністративній справі щодо вирішення питання про законність стягнення з ПП «Львівметалпласт» основної винагороди приватного виконавця може призвести до істотних складнощів та неефективності поновлення порушених прав, за захистом яких планує звернутися ПП «Львівметалпласт». А також, невжиття таких заходів як зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних і незворотних наслідків для господарської діяльності позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст. 154 КАС України визначено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

З огляду на зміст заяви про забезпечення позову суд не вбачає підстав для розгляду такої з викликом заінтересованих сторін та їх заслуховування в судовому засіданні, відтак клопотання розглядається в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до частини статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав та законних інтересів позивачів (фізичних та юридичних осіб) в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як уже зауважив суд вище за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із наведеного слідує, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Крім цього, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Правова позиція щодо необхідності подання відповідних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, викладена у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 640/19275/18, від 01 червня 2022 року у справі № 380/4273/21.

В поданій заяві позивач покликається на те, що ПП «Львівметалпласт» є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення. Зазначає, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до повної зупинки, блокування господарської діяльності.

Однак обставини, наведені позивачем в обґрунтування поданої заяви не підтверджуються жодними доказами, що суперечить вищенаведеним висновкам суду та правовим позиціям Верховного Суду.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Чинне законодавство передбачає можливий захист порушеного права, в тому числі, шляхом відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення порушених прав позивача, якщо таке буде встановлено при вирішенні спору по суті.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 154, 243, 248 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом Приватного підприємства «Львівметалпласт» до Приватного виконавця Зорена Петра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України.

Суддя Сидор Н.Т.