Справа № 320/2315/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2026-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2315/24 Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Златіна С.В.,

суддів: Осіпової О.О., Кравченка Є.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» (далі - позивач; ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі - відповідач; ГУ ДПС у Київській області), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо не складання та не подання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення помилково сплачених коштів у сумі 52000 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області підготувати висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» помилково сплачених сум грошових зобов`язань у сумі 52000 грн. з Державного бюджету України та направити такий висновок для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що податковим органом безпідставно було відмовлено у повернені помилково сплачених коштів з посиланням на п.5 третього розділу Порядку №60.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року у справі №320/2315/24 позовні вимоги задоволено частково:

- визнано бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо не складання та не подання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення помилково сплачених коштів у сумі 52000 грн. протиправною;

- зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» від 01.08.2023 про повернення помилково сплачених сум грошових зобов`язань у сумі 52000 грн, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» судовий збір у розмірі 2 684,00 грн;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 700,00 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суд вважає неприйнятним посилання відповідача на відсутність правових підстав для задоволення заяв позивача, оскільки відповідач не надав належних та прийнятних доказів, які б підтверджували його позицію, викладену в листі від 04.08.2023 № 42045/6/10-36-09, що на момент подання позивачем заяв від 01.08.2023 про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 52 000,00 грн, існували передбачені ПК України чи Порядком №60 підстави для відмови у поверненні такої переплати. Судом також дійшов висновку, що позивачем доведено факт понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 5700,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив про те, що відповідно до пункт 69.9 статті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження Податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок (зміни внесені Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану»).

Представник відповідача відповідно до п.5 третього розділу Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341 (далі - Порядок № 60) наявні підстави для відмову у поверненні помилково перерахованих коштів у розмірі 52 000 грн.;

Відповідач вважає, що позивач не обґрунтував належним чином розмір витрат на правничу допомогу адвоката, а розмір витрат адвоката, який заявлений до відшкодування є завищеним та не підтверджений належними доказами. Крім того, у матеріалах справи відсутній акт приймання - передачі наданих послуг адвоката.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

27 лютого 2026 року ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2026 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.07.2023 платіжною інструкцією № 743645 на суму 8000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743638 на суму 8000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743643 на суму 8000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743641 на суму 8000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743642 на суму 8000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743640 на суму 8000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743639 на суму 2000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, код класифікації доходів бюджету 22011100.

25.07.2023 платіжною інструкцією № 743644 на суму 2000 гривень позивачем було сплачено на рахунки ДПС у Київській області, призначенням платежу є оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, код класифікації доходів бюджету 22011100.

Загальна сума сплачена позивачем до ГУ ДПС у Київській області за платіжними інструкціями, що зазначені вище становить 52000 грн.

Головним управлінням ДПС у Київській області було надіслано через електронний кабінет платника лист від 28.07.2023 № 41206/6/10-36-09-03-08 про результати розгляду документів. У цьому листі відповідач встановив, що відповідно до платіжних інструкцій від 25.07.2023 плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами сплачена не за місцем здійснення діяльності, тобто кошти були сплачені помилково в іншу територіальну громаду та не були використані податковою.

Оскільки ці кошти були сплачені помилково, позивачем 01.08.2023 було подано заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені. Заява була надіслана в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Усі заяви були доставлені до ГУ ДПС у Київські області (Бориспільський район), що підтверджуються квитанціями №2 з реєстраційними номерами: 24888356, 24888358, 24888360, 24888362, 24888365, 24888367, 24888375, 24888384.

04.08.2023 Головним управлінням ДПС у Київській області через електронний кабінет платника було надіслано лист № 42045/6/10-36-09 про розгляд заяви, в якому вказали, що відповідно до пункту 69.9 статті 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Як наслідок, Головне управління ДПС у Київській області повідомило про відмову позивачу у поверненні помилково сплачених коштів за ліцензії на загальну суму 52000,00 гривень, посилаючись на п.5 третього розділу Порядку № 60.

Вважаючи таку бездіяльність податкового органу протиправною, ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Поняття помилково сплачених грошових зобов`язань визначено підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України згідно з яким помилково сплачені грошові зобов`язання слід розуміти як суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних або фізичних осіб, що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Кодексу передбачено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Умови та порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань встановлено ст. 43 Кодексу, згідно з якою однією з умов повернення є відсутність у такого платника податкового боргу.

Згідно з пункту 43.3 статті 43 Кодексу обов`язковою умовою для здійснення повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно з пунктом 43.4 статті 43 ПК України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Пунктом 43.5 статті 43 ПК України встановлено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцяти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі, якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 43.6 статті 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за №1650/24182 (далі - Порядок №787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком головного управління Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я головного управління Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи) (абзац 2 пункт 3 розділу І Порядку №787).

Абзацом першим пункту 5 розділу І Порядку №787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України та органи Державної митної служби України подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку (абзац 2 пункту 5 розділу І Порядку №787).

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзац 4 пункту 5 розділу І Порядку №787).

Механізм інформаційного обміну: між ДПС, територіальними органами ДПС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок; між територіальними органами ДПС та місцевими фінансовими органами в процесі погодження електронних висновків та/або електронних повідомлень про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами визначено Порядком інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341 (далі - Порядок № 60).

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ Порядку № 60 платник податків має право на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені з єдиного рахунка, відкритого на ім`я ДПС у Казначействі.

Заява подається платником податків до територіального органу ДПС за основним місцем обліку такого платника виключно в електронній формі через сервіс «Електронний кабінет», що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

У разі повернення з єдиного рахунка помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені платник податків у заяві зазначає суму, дату сплати і реквізити з платіжної інструкції, за якими кошти перераховано на єдиний рахунок, та поточний рахунок платника податку в установі банку, на який необхідно повернути такі кошти.

Подана в електронній формі заява платника податків про повернення з єдиного рахунка помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації відображається в Є-Журналі опрацювання заяв на повернення коштів з єдиного рахунка (далі - Є-Журнал), який ведеться засобами інформаційно-комунікаційної системи ДПС.

Є-Журнал містить, зокрема, такі дані:

- податковий номер або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний територіальний орган ДПС і мають відмітку у паспорті);

- найменування або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) (для фізичних осіб);

- дату та номер заяви про повернення коштів з єдиного рахунка;

- суму помилково та/або надміру сплачених коштів на єдиний рахунок;

- дату сплати і реквізити платіжної інструкції, за якими кошти перераховано на єдиний рахунок;

- поточний рахунок платника податків в установі банку, на який необхідно перерахувати кошти.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 60 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, пені та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 60 передбачено, що якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів.

Внесення до Журналу відмітки про правомірність повернення коштів здійснюється не пізніше 18:00:

- дев`ятого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви у разі повернення платежів, належних державному бюджету;

- одинадцятого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви у разі повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами.

У разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Згідно з пунктом 7 розділу ІІІ Порядку № 60 на заяви, щодо яких у Журналі встановлено відмітки підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, здійснюється накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) цих підрозділів у строки, визначені в абзацах другому-четвертому пунктів 5, 6 цього розділу.

Інформація про повернення, щодо якого у Журналі здійснено накладання кваліфікованих електронних підписів керівників (заступників керівників) підрозділів територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідних податків, зборів, платежів та погашення боргу, автоматично вноситься до Реєстру узгоджених повернень, який ведеться засобами інформаційно-комунікаційної системи органів ДПС.

Реєстр узгоджених повернень містить, зокрема, дані про податковий номер або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний територіальний орган ДПС і мають відмітку у паспорті), найменування або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) (для фізичних осіб), дату та номер заяви про повернення коштів, назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, суму помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу або коштів, сплачених на єдиний рахунок, дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок) або реквізити єдиного рахунку, на який помилково та/або надміру сплачені кошти, напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються.

Опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку структурним підрозділом територіального органу ДПС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 60 формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДПС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень.

На кожний сформований електронний висновок накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував висновок, керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Колегія суддів на підставі досліджених матеріалів справи погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно неприйнятності посилання відповідача на відсутність правових підстав для задоволення заяв позивача, оскільки відповідач не надав належних та прийнятних доказів, які б підтверджували його позицію, викладену в листі від 04.08.2023 № 42045/6/10-36-09, що на момент подання позивачем заяв від 01.08.2023 про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 52 000,00 грн, існували передбачені ПК України чи Порядком №60 підстави для відмови у поверненні такої переплати.

Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що за вимогами, що стосуються повернення помилково сплачених сум коштів слід:

- визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області щодо не складання та не подання відповідному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення помилково сплачених коштів у сумі 52000 грн. протиправною;

- зобов`язати Головне Управління Державної податкової служби у Київській області прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду заяв позивача від 01.08.2023 про повернення помилково сплачених сум грошових зобов`язань у сумі 52000 грн, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Стосовно висновку суду першої інстанції стосовно витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5700 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі - Конвенція). Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Крім того, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії").

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До матеріалів справи позивачем надано докази на підтвердження витрат надання юридичних послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 5700,00 грн, а саме:

- копія Договору про надання юридичних послуг (адвокатських послуг) № 0108/23 від 01.08.2023 р.;

- копія акту №243 приймання-передачі наданих послуг від 21.08.2023 р., до договору про надання юридичних послуг (адвокатських послуг) №0108/23 від 01.08.2023 р.;

- копія платіжного доручення № 183 82 від 22.08.2023 р. про сплату наданих послуг відповідно до договору про надання юридичних послуг (адвокатських послуг) №0108/23 від 01.08.2023 р.

- копія Витягу із Єдиного реєстру адвокатів України;

- копія Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та довіреності представника.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, приймаючи до уваги що дана справа не є складною (за обсягом доказів), а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між позивачем та адвокатом, і є обов`язковими до виконання, а також те, що угода про надання правничої допомоги є дійсною, приймаючи до уваги також і те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень своєчасно вчиняти певні дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, однак приймаючи до уваги принципи добросовісності, розумності та справедливості, враховуючи часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, то колегія вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5700 грн. з відповідача.

Колегія суддів вважає, що згідно ч.3 ст. 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення судом першої інстанції заявлених позовних вимог, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають задоволенню у розмірі 3000 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції по суті спору, однак суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5700 грн.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року - змінити в мотивувальній частині та викласти абзац 6 резолютивної частини рішення судового рішення наступним чином:

«Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднаної торгівельної компанії «Європлюс» (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, ) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн».

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2026 року - залишити без змін.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач С.В. Златін

Суддя О.О. Осіпова

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст судового рішення виготовлено 17 квітня 2026 року.