Справа № 420/42858/25
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 квітня 2026 року

м. Київ

справа №420/42858/25

адміністративне провадження № К/990/15101/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Єресько Л. О., Загороднюка А. Г., перевіривши касаційну скаргу 297 Комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі №420/42858/25 за позовом 297 Комендатури охорони та обслуговування до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення оплати судового збору та апеляційну скаргу 297 Комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваним судовим рішенням, позивач звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення оплати судового збору відмовити та апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору, заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянтом, з посиланням на відсутність фінансових ресурсів, ставилось питання про відстрочення оплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд апеляційної інстанції вказав, що скаржником не підтверджені обставини для відстрочення сплати судового збору відповідними доказами, у зв`язку із чим підстави для застосування судом приписів статті 133 КАС України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апелянт отримав копію зазначеної ухвали 12 березня 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Апелянт подав 16 березня 2026 року клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, чим виконав вимоги апеляційного суду в частині поновлення строку.

Також, у визначений апеляційним судом строку, 16 березня 2026 року від 297 комендатури охорони та обслуговування надійшло клопотання, в якому з посиланням на відсутність фінансових ресурсів задля забезпечення оплати судового збору, ставиться питання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року апеляційну скаргу 297 Комендатури охорони та обслуговування на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року повернуто особі, яка її подала та відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення або звільнення від оплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що обставини про відсутність у державного органу фінансових ресурсів задля забезпечення оплати судового збору не підтверджені відповідними доказами та що апелянт не входить до кола осіб, на яких поширюються положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» в частині відстрочення оплати судового збору. Тому апелянтом вимоги ухвали про залишення скарги без руху не виконано.

Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 297 Комендатури охорони та обслуговування на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі №420/42858/25 за позовом 297 Комендатури охорони та обслуговування до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді Л. О. Єресько

А. Г. Загороднюк