Справа № 320/17154/26
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2026-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.

Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксації, відповідно до пункту другого частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду про повернення позову без розгляду в частині позовних вимог від 24 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2026 року до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" з адміністративним позовом до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3», в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 07.04.2026 № 0704-2Т про затвердження Оголошення про проведення спрощеної закупівлі НОМЕР_3 за предметом "ІНФОРМАЦІЯ_4 у наступних частинах:

(а) пункту 9 Додатка № 1 до Оголошення такого змісту: "Гарантійний лист про відсутність фактів повного та/або часткового розірвання раніше укладених договорів із ДП ІНФОРМАЦІЯ_6 „ІНФОРМАЦІЯ_5" та/або ДП ІНФОРМАЦІЯ_6 „ІНФОРМАЦІЯ_7" протягом останнього календарного року до дати оголошення закупівлі, предметом яких був запропонований учасником товар виробництва суб`єкта(-ів) господарювання, зазначеного(-их) учасником у формі Додатку № 2 Оголошення";

(б) пункту 11 Розділу І Додатка № 7 до Оголошення такого змісту: "Сканований оригінал/копія документу, виданого уповноваженим органом, про відсутність в Учасника заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, датованого після оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі (отриманий за допомогою сервісу „Електронний кабінет платника" (https://cabinet.tax.gov.ua/login) у формі передбаченій наказом Міністерства фінансів України № 733 від 03.09.2018 „Про затвердження Порядку надання довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи". У разі наявності заборгованості в Учасника необхідно надати документ про розстрочення (відстрочення) такої заборгованості".

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» про відхилення пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (ЄДРПОУ НОМЕР_1) у спрощеній закупівлі НОМЕР_3 за предметом "ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлене Протоколом відхилення тендерної пропозиції/ пропозиції НОМЕР_3, який було підписано 23.04.2026 та опубліковано в електронній системі закупівель 23.04.2026;

- зобов`язати Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ЄДРПОУ НОМЕР_2) поновити розгляд пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (ЄДРПОУ НОМЕР_1) у спрощеній закупівлі НОМЕР_3 як такої, що визначена електронною системою закупівель найбільш економічно вигідною, та прийняти рішення про намір укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" (ЄДРПОУ НОМЕР_1) договір про закупівлю в порядку та на умовах, передбачених статтею 14 Закону України "Про публічні закупівлі" та умовами Оголошення про проведення спрощеної закупівлі НОМЕР_3, з оприлюдненням відповідного повідомлення в електронній системі закупівель.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року повернуто без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЯ_1" до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог:

визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" від 07.04.2026 № 0704-2Т про затвердження Оголошення про проведення спрощеної закупівлі НОМЕР_3 за предметом "ІНФОРМАЦІЯ_4 у наступних частинах:

(а) пункту 9 Додатка № 1 до Оголошення такого змісту: "Гарантійний лист про відсутність фактів повного та/або часткового розірвання раніше укладених договорів із ДП ІНФОРМАЦІЯ_6 „ІНФОРМАЦІЯ_5" та/або ДП ІНФОРМАЦІЯ_6 „ІНФОРМАЦІЯ_7" протягом останнього календарного року до дати оголошення закупівлі, предметом яких був запропонований учасником товар виробництва суб`єкта(-ів) господарювання, зазначеного(-их) учасником у формі Додатку № 2 Оголошення";

(б) пункту 11 Розділу І Додатка № 7 до Оголошення такого змісту: "Сканований оригінал/копія документу, виданого уповноваженим органом, про відсутність в Учасника заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, датованого після оприлюднення оголошення про проведення спрощеної закупівлі (отриманий за допомогою сервісу „Електронний кабінет платника" (https://cabinet.tax.gov.ua/login) у формі передбаченій наказом Міністерства фінансів України № 733 від 03.09.2018 „Про затвердження Порядку надання довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи". У разі наявності заборгованості в Учасника необхідно надати документ про розстрочення (відстрочення) такої заборгованості".

Позиція суду мотивована тим, що позивач повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав з 08.04.2026, а тому підстав для обчислення строку звернення до суду з 13.04.2026 не вбачається. Позовна заява не містить посилань та доказів того, що за результатами періоду уточнення інформації були внесені зміни до рішення, оприлюдненого 07.04.2026, яке є підставою даного адміністративного позову. Водночас позовна заява подана до суду 24 квітня 2026 року, що свідчить про звернення позивача після спливу встановленого законом строку звернення до суду у даній категорії справ.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 28 квітня 2026 року о 11:20 год. позивач подав апеляційну скаргу (від 26 квітня 2026 року вх. № А/855/16636/25), в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2026 року у справі №320/17154/26 про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» (ЄДРПОУ НОМЕР_1) без розгляду в частині вимог; направити справу № 320/17154/26 в зазначеній частині на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду у новому складі суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі по суті заявлених вимог.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно витлумачив частину 1 статті 282 КАС України, ототожнивши момент оприлюднення Оголошення з моментом виникнення обізнаності апелянта про порушення його прав; суд не застосував статтю 5 КАС України у системному зв`язку зі статтею 282 КАС України; у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали міститься внутрішнє логічне протиріччя щодо моменту закінчення процесуального строку.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження.

Матеріали адміністративної справи отримано судом 29 квітня 2026 року о 11:20 год.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 квітня 2026 року о 14:30 год.

У строк встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

29 квітня 2026 року апелянт подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, порадившись на місці, протокольною ухвалою від 29 квітня 2026 року відмовила у задоволенні означеного клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи термінову категорію справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість її розгляду справи за наявними у ній доказами.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 5 статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу у дводенний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не повинні перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Особливості провадження у справах щодо гарантованого забезпечення потреб оборони врегульовано приписами статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої позовна заява щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних з укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю, може бути подана протягом десяти робочих днів з дня, коли особа мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються виключно окружними адміністративними судами за місцезнаходженням відповідача. Суд вирішує адміністративні справи, визначені цією статтею, у дводенний строк з дня надходження позовної заяви. Апеляційні скарги на судові рішення за наслідками розгляду справ, визначених цією статтею, можуть бути подані у дводенний строк з дня їх проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у дводенний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи. За подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених цією статтею, сплачується судовий збір, встановлений для подання адміністративних позовів немайнового характеру.

За змістом частини першої статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг строку звернення до суду пов`язується не лише з фактичним моментом обізнаності особи, а й з моментом, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №9901/405/19 зазначила, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

У межах спірних правовідносин позивач звернувся до суду 24 квітня 2026 року з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 «ІНФОРМАЦІЯ_3» від 7 квітня 2026 року № 0704-2Т про затвердження Оголошення про проведення спрощеної закупівлі НОМЕР_3 за предметом "ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідних частинах.

Статтею 270 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ.

Відповідно до приписів статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. На обчислення строків, встановлених статтею 283-1 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - п`ятої, сьомої - десятої статті 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами. Останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події. Днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення. Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Отже, встановлений законодавцем строк звернення до суду у справах цієї категорії є спеціальним, скороченим та імперативним, а його дотримання є обов`язковою передумовою судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з відомостями з сайту "https://prozorro.gov.ua/" відповідне рішення з оголошенням процедури закупівлі опубліковане 07 квітня 2026 року о 19:09.

З огляду на наведене, процесуальний строк на оскарження рішення Уповноваженої особи Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3" від 7 квітня 2026 року № 0704-2Т розпочався 8 квітня 2026 року та завершився 18 квітня 2026 року.

Суд першої інстанції виснував, що з 8 квітня 2026 року у позивача виникла можливість оцінити умови закупівлі на предмет їх відповідності вимогам законодавства та, відповідно, виявити можливе порушення своїх прав, оскільки оприлюднення оголошення про проведення закупівлі та її умов є юридично значущим фактом доведення інформації до невизначеного кола осіб, що створює для них можливість оцінити такі умови та, у разі наявності підстав, звернутися до суду.

У апеляційній скарзі позивач посилається на те, що момент оприлюднення оголошення в електронній системі закупівель та момент, коли особа мала дізнатися про порушення своїх прав не є тотожними, оскільки стаття 282 Кодексу адміністративного судочинства України прямо встановлює, що 10-денний строк обчислюється з дня, коли особа мала дізнатися про порушення саме своїх прав, а не з дня публікації акта суб`єкта владних повноважень.

Щодо таких доводів колегія суддів зазначає, що публікування наведеного оголошення є відкритою та публічною інформацією, яка доводиться до відмова зацікавлених осіб шляхом публікації на відкритих інформаційних ресурсах, тобто є загальнодоступною.

Таким чином, для зацікавлених осіб визначальним моментом доведення до відома такого оголошення є лише дата та час його публікації.

Визначення для особи порушення відповідним оголошенням її прав та свобод є суб`єктивним критерієм, що перебуває поза межами означеного регулювання.

Імперативний припис частини 2 статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає обчислення строку у справах щодо гарантованого забезпечення потреб оборони календарними днями і годинами, відтак доводи апелянта щодо з`ясування ним моменту порушення своїх прав оскаржуваним рішенням, не є визначальним.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Щодо посилань апелянта на статтю 5 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зауважує, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У скарзі апелянт посилається на те, що до моменту подання пропозиції суб`єкт господарювання, незалежно від теоретичної доступності інформації про умови закупівлі для нього, не зазнає реального порушення своїх прав. З огляду на те, що позивач подав свою пропозицію в електронній системі закупівель 15 квітня 2026 року, саме з цієї дати виник індивідуалізований правовий зв`язок між ним та замовником у спірній закупівлі; він став адресатом конкретних умов оголошення, у тому числі тих, що оскаржуються та у нього об`єктивно виникла можливість дізнатися про порушення саме своїх прав цими умовами.

Такі доводи судова колегія оцінює критично, позаяк приписи частини першої статті 282 Кодексу адміністративного судочинства України поділу на категорії учасників та етапи спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, не містять.

Відповідно, висновки апелянта щодо тривалості строку звернення до суду з відповідними вимогами до 29 квітня 2026 року та його обрахунок робочими днями, не є спроможними.

Доводи апелянта щодо правового хаосу і невизначеності в системі публічних/оборонних закупівель, колегія суддів відхиляє за безпідставністю.

Побічно, суд також зауважує, що у адміністративному судочинстві доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, зокрема щодо блокування процедур закупівель численними позовами осіб, які не мають реального інтересу до конкретної закупівлі, скасування оголошення в абстрактному порядку до того, як хоч один реальний учасник заявить про порушення своїх прав.

Керуючись наведеним, тлумачення, запропоноване апелянтом щодо обчислення 10-денного строку з моменту виникнення в особи реального порушення прав, суперечить приписам ст.270 та ст.282 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає відхиленню.

Щодо посилань апелянта на постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 9901/250/18, постанови Касаційного адміністративного суду у складі ВС від 21.05.2019 у справі № 826/13352/16, від 11.06.2020 у справі № 766/16278/16-а, від 05.10.2021 у справі № 200/4641/19-а, від 16.02.2022 у справі № 280/2615/19, судова колегія, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, наявність відповідних постанов не встановила.

Судова колегія також погоджує висновки суду першої інстанції про те, що очікування завершення періоду уточнення інформації не є передбаченою законом підставою для відтермінування початку перебігу строку звернення до суду. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що за результатами періоду уточнення інформації були внесені зміни до оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, дотримався норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як наслідок, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

З огляду на процесуальний результат апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 270, 282, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_1» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду про повернення позову без розгляду в частині позовних вимог від 24 квітня 2026 року у справі № 320/17154/26 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, згідно з частиною 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан