Справа № 300/661/26
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2026 р. справа № 300/661/26

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Приватного підприємства "Еліт-Буд 2" про стягнення податкового боргу в сумі 166931,78 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області звернулося в суд із позовною заявою до Приватного підприємства "Еліт-Буд 2" про стягнення податкового боргу з єдиного податку з юридичних осіб, штрафних санкцій та пені в загальній сумі 166931,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 166931,78 грн., який виник у зв`язку із несплатою єдиного податку з юридичних осіб, штрафних санкцій та пені. Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, надіслану відповідачу, сума податкового боргу добровільно не сплачена, позивач просить позов задовольнити повністю та стягнути дану заборгованість.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.02.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем ухвала про відкриття провадження отримана 13.02.2026 через підсистему "Електронний суд".

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та інших заяв по суті справи від відповідача до суду не надходило.

В підсумку, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, розглянувши відповідно до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство "Еліт-Буд 2" 21.06.2018 зареєстроване як юридична особа та взяте на облік, як платник податків контролюючим органом (а.с. 32).

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

При вирішенні даного спору судом застосовані нормативно - правові акти в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що за приписами статті 36 Кодексу є податковим обов`язком.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.2 статті 36 Податкового кодексу України).

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3 статті 37 Податкового кодексу України. Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Що стосується заборгованості по єдиному податку з юридичних осіб.

Приватне підприємство "Еліт-Буд 2" обрало спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та являється платником єдиного податку третьої групи.

За приписами пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Платниками податку третьої групи є фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України).

Ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки) (пункт 293.1 статті 293 Кодексу).

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу) (п. 294.1 ст. 294 Податкового кодексу України).

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (п. 294.2 ст. 294 Податкового кодексу України).

Платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду (п. 296.3 ст. 296 Податкового кодексу України).

Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси (п.296.4 ст.296 Податкового кодексу України)

Згідно з пунктом 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

За приписами статті 300 Кодексу платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем подано, а Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області отримано 31.01.2025, 23.04.2025 податкові декларації платника єдиного податку третьої групи за 2024 рік та І квартал 2025 року. Ставка єдиного податку згідно з деклараціями визначена 5 відсотків від обсягу доходу за податковий (звітний період) (а.с.10-13).

В п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У спірному випадку підприємство не здійснило сплату узгодженого податкового зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 138172,81 грн.

Окрім цього, за результатами камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з єдиного податку Приватного підприємства "Еліт-Буд 2", контролюючим органом 05.06.2025 складено акт 12843/09-19-04-06-15/42258072 (а.с.17-18).

Під час перевірки встановлено порушення несвоєчасна сплата платником самостійно визначених сум грошового зобов`язання по платежу єдиний податок з юридичних осіб загалом на суму 67500 грн.

Як наслідок контролюючим органом 07.07.2025 винесено податкове повідомлення-рішення № яким до підприємства застосовано штрафні санкції в розмірі 6750 грн. (а.с.14).

Податкове повідомлення-рішення надсилалося підприємству та було вручене 11.07.2025 (а.с.16).

Також, в результаті проведення камеральної перевірки, яка задокументована актом від 05.11.2025 №24406/09-19-04-06-15/42258072 встановлено порушення несвоєчасна сплата відповідачем самостійно визначених сум грошового зобов`язання по платежу єдиний податок з юридичних осіб на суму 12000 грн. (а.с.25-27).

Як наслідок контролюючим органом 18.11.2025 винесено податкове повідомлення-рішення № яким до підприємства застосовано штрафні санкції в розмірі 1200 грн. (а.с.20-21).

Податкове повідомлення-рішення надсилалося підприємству та повернуте до контролюючого органу із відміткою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.23).

На підставі статті 42 та абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що направлені податкові повідомлення-рішення є врученими відповідачу.

Положеннями підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

За приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Оскільки в суду відсутні докази порушення відповідачем відповідно до статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного чи судового оскарження грошових зобов`язань, визначених вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями, суд приходить до переконання, що сума грошових зобов`язань з єдиного податку з юридичних осіб, є узгодженою.

Що стосується заборгованості по несплаті пені з єдиного податку з юридичних осіб.

Відповідно до підпункту 14.1.162 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами підпунктів 129.1.1, 129.1.2, 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом; при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Пунктом 6 підрозділу 2 розділу 3 Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 5 від 12 січня 2021 року, встановлено, що у разі погашення податкового боргу автоматично проводиться розрахунок пені відповідно до пункту 129.1 та підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 розділу II Кодексу та відображається відповідними операціями щодо нарахування пені в ІКП. У разі погашення суми податкового боргу (його частини) шляхом подання платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від`ємним значенням суми податкових зобов`язань нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах. У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У зв`язку з несвоєчасним погашенням податкових зобов`язань відповідачу нараховано пеню у загальній сумі 20808,97 грн. по платежу єдиний податок з юридичних осіб, що підтверджується розрахунком пені на суму грошового зобов`язання, визначеного автоматично засобами інформаційно-комунікаційної системи ДПС України відповідно до ст.129 Податкового кодексу України (а.с.28).

Вказана сума пені відповідачем не сплачена.

Згідно з вимогами підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу встановлено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України контролюючим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 06.04.2023 за № 0-0919, згідно з якою станом на 05.04.2023 податковий борг відповідача становив 26586,51 грн.

Відповідачем вимога не отримана та повернута до контролюючого органу із відміткою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.9).

На підставі статті 42 та статті 59 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку, що направлена податкова вимога є врученою відповідачу.

На час розгляду справи податкова вимога неоскаржена та невідкликана.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий борг відповідача підтверджується також довідкою про борг станом на 23.01.2026 та витягом з інтегрованої картки обліку платника податків, які містяться в матеріалах справи (а.с.7, 29)

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума узгодженого грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

На адресу суду від відповідача надійшла виписка з рахунку. Згідно з квитанцією №184 від 07.04.2026 перераховано 50000 грн. за платежем єдиний податок з юридичних осіб.

Враховуючи часткову сплату заборгованості, непогашена сума податкового боргу становить 116931,78 грн.

Доказів, які б свідчили про погашення такої заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, відповідне зобов`язання не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (пункт 87.1 статті 87 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 Податкового кодексу України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

На переконання суду відповідач зобов`язаний погасити всю суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальним для вирішення даного спору.

З урахуванням часткової сплати, сума податкового боргу що належить до стягнення становить 116931,78 грн., а позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області підлягають до часткового задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Еліт-Буд 2" (, вул. Д. Галицького, буд. 130, м. Болехів, Калуський район, Івано-Франківська область) у дохід бюджету заборгованість у сумі 116931 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять одна) грн. 78 коп.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.