Справа № 160/8707/26
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2026-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 рокуСправа № 160/8707/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
08.04.2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якій просить:
- визнати дії Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що полягали у вчиненні виконавчої дії винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат - неправомірними;
- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2026 року ВП № 80557685, винесену посадовою особою Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України;
- скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.03.2026 року ВП № 80557685, винесену посадовою особою Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Господарським судом Дніпропетровської області 30.06.2025 року винесено рішення по справі № 904/597/25, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі Відповідач, Боржник) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі Позивач, Стягувач) 3% річних у розмірі 4 880 872,43 грн та інфляційні втрати в розмірі 22 550 836,90 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 329 180,51 грн.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2026 року, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 у справі № 904/597/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 у справі №904/597/25 залишено без змін.
30.03.2026 року при ознайомленні з реєстром боржників та автоматизованою системою виконавчого провадження було встановлено, що заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Григорян Наріною Альбертівною винесено, зокрема
- постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80557685 (ідентифікатор доступу ВГ77А255Б14В) з примусового виконання наказу про примусове виконання № 904/597/25 виданого 19.02.2026 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 3% річних у розмірі 4 880 872,43 грн. та інфляційні втрати в розмірі 22 550 836,90 грн, всього 27 431 709,33 грн;
- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 320,00 грн, які підлягають стягненню з боржника.
- постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в розмірі 2 743 170,93 грн.
Пунктом 10-5 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що тимчасово, на час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчих провадженнях у частині стягнення сум індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 3 процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання чи іншого розміру процентів, встановлених договором або законом, сум неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошових зобов`язань, сплата яких передбачена договорами, за грошовими зобов`язаннями суб`єктів господарювання, що виникли у період з 24 лютого 2022 року по 1 вересня 2024 року, за якими боржниками є учасники ринку електричної енергії, перелік яких із зазначенням номерів судових справ оприлюднюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на її офіційному веб-сайті, а саме: постачальників універсальних послуг перед оператором системи передачі за договорами про надання послуг з передачі.
Позивач вважає вчинення виконавчих дій, що полягали в винесенні постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження такими що порушують права позивача та винесені всупереч діючим нормам Закону України «Про виконавче провадження».
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.
Ухвалою від 14 квітня 2026 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Судове засідання суд призначив на 28 квітня 2026 року о 15:10 год.
Керуючись вимогами ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника відділу Наріною Григорян 30.03.2026 в межах виконавчого провадження № 80557685 винесено такі процесуальні рішення: постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (320,00 грн.); постанову про стягнення виконавчого збору (10% від суми, яка підлягає стягненню 2 743 170,93 грн.).
Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) обов`язком державного виконавця є винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (тобто визначення мінімальних витрат виконавчого провадження є обов`язковою складовою процесуального оформлення виконавчого провадження).
Відповідач вважає, що відповідно до вимог Закон України «Про виконавче провадження», після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження наступною обов`язковою постановою, яку повинен винести державний виконавець є саме: постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Зазначена постанова є обов`язковою процесуальною передумовою здійснення подальших виконавчих дій.
Відповідач вважає, що сам факт зупинення вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень на період дії воєнного стану, відповідно до пункту 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не може позбавляти державного виконавця повноважень щодо визначення розміру суми виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, а також звільняти боржника від обов`язку сплатити такі суми.
Таким чином, дії заступника начальника відділу Наріни Григорян в частині винесення оскаржуваних постанов у виконавчому провадженні № 80557685 від 30.03.2026 відповідають вимогам нормативно-правових актів. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Представник позивача Баранікова М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проте суд для виготовлдення повного тексту рішення вирішив здійснювати розгляд справи в письмовому провадженні.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Господарським судом Дніпропетровської області 30.06.2025 року винесено рішення по справі № 904/597/25, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі Відповідач, Боржник) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі Позивач, Стягувач) 3% річних у розмірі 4 880 872,43 грн та інфляційні втрати в розмірі 22 550 836,90 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 329 180,51 грн.
- до 31.07.2025 3% річних у розмірі 406 739 грн 33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236 грн 33коп, витрати зі сплати судового збору у розмірі 164590 грн;
- до 31.08.2025 3% річних у розмірі 406739грн 33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп, витрати зі сплати судового збору у розмірі 164590грн51коп;
- до 30.09.2025 3% річних у розмірі 406739 грн 33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 31.10.2025 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 30.11.2025 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 31.12.2025 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 31.01.2026 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 28.02.2026 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 31.03.2026 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 30.04.2026 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 31.05.2026 3% річних у розмірі 406739грн33коп, інфляційні втрати у розмірі 1879236грн33коп;
- до 30.06.2026 3% річних у розмірі 406739грн80коп, інфляційні втрати у розмірі 1879237грн27коп.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2026 року, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 у справі № 904/597/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2025 у справі № 904/597/25 залишено без змін.
30.03.2026 року заступником начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Григорян Наріною Альбертівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80557685 (ідентифікатор доступу ВГ77А255Б14В) з примусового виконання наказу про примусове виконання № 904/597/25 виданого 19.02.2026 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 3% річних у розмірі 4 880 872,43 грн. та інфляційні втрати в розмірі 22 550 836,90 грн, всього 27 431 709,33 грн.
Також 30.03.2026 року було винесено такі постанови:
- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 320,00 грн, які підлягають стягненню з боржника;
- постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в розмірі 2 743 170,93 грн.
З виконавчого документа слідує, що Господарський суд Дніпропетровської області надав розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців з 31.07.2025 по 30.06.2026 року, і на момент відкриття виконавчого провадження по 4 платежам ще не настав строк для оплати встановлений рішенням суду.
Вважаючи, що постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 30.03.2026 року ВП № 80557685 винесено відповідачем передчасно, без дотримання вимог пункту 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VІІІ).
Згідно із частиною 5 статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до частини 2 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Згідно з частиною 4 статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
На підставі пункту 2 розділу VI Інструкції №512/5 виконавець одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.
Відповідно до Переліку виконавчих дій та строків їх вчинення, визначених у додатку до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5 (зі змінами) до виконавчих дій належить, зокрема, винесення постанови про стягнення виконавчого збору.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що примусове виконання виконавчого документу розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, а наступні постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, зокрема, постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, є виконавчими діями, які вчиняються державним виконавцем в межах примусового виконання виконавчого документу.
Водночас, відповідно до пункту 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII тимчасово, на час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчих провадженнях у частині стягнення сум індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, 3 процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання чи іншого розміру процентів, встановлених договором або законом, сум неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошових зобов`язань, сплата яких передбачена договорами, за грошовими зобов`язаннями суб`єктів господарювання, що виникли у період з 24 лютого 2022 року по 1 вересня 2024 року, за якими боржниками є учасники ринку електричної енергії, перелік яких із зазначенням номерів судових справ оприлюднюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на її офіційному веб-сайті, а саме:
постачальників універсальних послуг перед виробниками електричної енергії та гарантованим покупцем за договорами купівлі-продажу електричної енергії;
постачальників універсальних послуг перед операторами систем розподілу за договорами про надання послуг з розподілу;
постачальників універсальних послуг перед оператором системи передачі за договорами про надання послуг з передачі;
гарантованого покупця перед постачальниками універсальних послуг за договорами про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів;
гарантованого покупця перед виробниками електричної енергії за договорами купівлі-продажу електричної енергії;
гарантованого покупця перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом та договорами про надання послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії;
оператора системи передачі перед гарантованим покупцем та постачальниками універсальних послуг за договорами про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії;
операторів систем розподілу перед оператором системи передачі за договорами про надання послуг з передачі та договорами про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;
виробників електричної енергії перед гарантованим покупцем за договорами про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів.
Фактично, вищезазначеною нормою встановлено певний особливий порядок виконання рішень суду де боржниками є стратегічні підприємства енергетичної галузі, яким законодавець встановлює «відкладальну обставину» (на час військового стану) для виконання рішень суду по цим категоріям справ, тим самим продовжуючи добровільний строк виконання рішення суду для підприємств критичної інфраструктури.
З матеріалів справи слідує та не заперечується відповідачем, що ТОВ «ДЕП» відноситься до кола осіб, на яких поширюється дія пункту 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII.
Суд зазначає, що дана норма пункту 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII є спеціальною, а тому підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин порівняно з загальними нормами Закону № 1404-VIII.
У постанові Великої Палати Верховного суду від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 Суд дійшов висновку, що принцип юридичної визначеності, який є складовою верховенства права, вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання цей закон не ставився під сумнів, зокрема, шляхом його невиконання. Сторони, прав та обов`язків яких він стосується, повинні очікувати, що цей закон уповноважені органи держави застосують у відповідних правовідносинах за відсутності для цього перешкод.
За наведених обставин в спірних правовідносинах після відкриття виконавчого провадження № 80557685 відповідач мав пріоритетно застосувати пункт 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII та зупинити вчинення будь-яких наступних виконавчих дій.
З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок про передчасність винесення відповідачем постанов від 30.036.2026 у виконавчому провадженні № 80557685 про стягнення виконавчого збору та про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, оскільки на момент їх прийняття існували передбачені законом обставини, які унеможливлювали подальше вчинення будь-яких виконавчих дій у відповідному виконавчому провадженні.
В контексті наведеної практики Європейського суду з прав людини, повертаючись до обставин цієї справи, суд вказує, що оскаржувані в цій справі постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є самостійними виконавчими документами, які можуть бути звернуті відповідачем до примусового виконання незалежно від зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № 80557685, в межах яких він був винесений.
За таких обставин на позивача покладається додатковий тягар щодо сплати виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження , що не відповідає меті застосування механізму, передбаченого пунктом 10-5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, беручи до уваги зазначене вище, суд вважає, що дії заступника начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вчинені на не підставі Закону України «Про виконавче провадження» та не у межах своїх повноважень таму є протиправними, а відтак позовні вимоги в частині визнання дій Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що полягали у винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат підлягають задоволенню.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд зробив висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, що відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується квитанцією від 03.04.2026 року № 4504807.
Керуючись статтями 241-246, 287, 272 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, що полягали у вчиненні виконавчої дії винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про розмір мінімальних витрат .
Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2026 року ВП № 80557685, винесену посадовою особою Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України;
Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.03.2026 року ВП № 80557685, винесену посадовою особою Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя С.В. Ніколайчук