Справа № 260/2002/25
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2026-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 рокуЛьвівСправа № 260/2002/25 пров. № А/857/23602/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіМатковської З. М.
суддів -Гінди О. М.
Гуляка В. В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №260/2002/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

головуючий суддя першої інстанції Дору Ю.Ю., час ухвалення - за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Ужгород, дата складання повного тексту 30.05.2025

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Закарпатської митниці (далі відповідач) про визнати протиправними та скасування: рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000069/1 від 18.09.2024 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000089/1 від 13.11.2024 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за №UA305000/2024/000069/1 від 18.09.2024 року, №UA305000/2024/000089/1 від 13.11.2024 року та №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року, відповідно до яких, було відкориговано розраховану позивачем митну вартість товарів в бік її збільшення, внаслідок чого збільшилася сума податків (ввізного мита та ПДВ), які підлягають сплаті.

Позивач зазначає, що в первісних митних деклараціях ним була визначена вартість товару, що ввозиться на територію України за основним методом - за ціною договору. Натомість відповідач в оскаржуваних рішеннях вважає, що митна вартість товару повинна, визначатись за резервним методом, оскільки визначити вартість товару, що ввозиться декларантом за жодним іншим методом, включаючи, вказаний позивачем, не вбачається за можливе з огляду на відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також, через відсутність інформації про ідентичні товари, інформації про подібні товари, відсутністю документально підтвердженої інформації, необхідної для застосування цих методів.

Позивач з оскаржуваними рішеннями не погоджується та вважає що їх має бути визнано судом протиправними і скасовано, оскільки такі прийняті з порушенням ст.53, ст.55, ч.2 ст.57, ст.58 та ст.64 Митного кодексу України, а також з порушенням критеріїв до рішення суб`єкта владних повноважень, що встановлені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000069/1 від 18.09.2024 року; №UA305000/2024/000089/1 від 13.11.2024 року; №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КТ Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці судові витрати у сумі 7185,77 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Покликаючись на обставини справи, апелянт зазначає, що у митного органу виник сумнів у повноті включення транспортних витрат до митної вартості, ураховуючи положення контракту від 01.05.2024№ KTU-IM-240501 з польською компанією China Tools Export sp. z o.o. на умовах CPT Тернопіль.

Так, пунктом 2.2 Контракту визначено, що «вартість товару включає в себе вартість безпосереднього товару, упаковки, маркування та доставки його в пункт відповідно до умов цього контракту». Разом з тим, пунктом 4.6 Контракту встановлено, що «всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець». Щодо складу покупця в контракті не уточнено, у зв`язку з чим пункт 4.6 може суперечити пункту 2.2 щодо пункту поставки та відповідальності сторін за доставку товару, та, відповідно, розподілу витрат, що підлягають включенню до митної вартості.

На автотранспортних накладних (№ 0498 від 06.09.2024, № 5713 від 07.11.2024 та № 5302 від 14.11.2024 ) наявний відтиск печатки українського перевізника, що може свідчити про наявність укладеного договору перевезення між імпортером та українським перевізником, що в свою чергу суперечить умовам поставки CPT, згідно з якими витрати на доставку товару несе продавець.

Відомості про вартість морського перевезення до митного оформлення не надано.

Так само викликають сумнів у повноті включення до митної вартості транспортних витрат здійснені експертом у наданих до митного оформлення цінових експертних висновках № 057 від 28.08.2024 та № 066 від 08.11.2024 розрахунки в частині вартості морського транспортування, оскільки використана експертом інформація не підтверджена документально (відсутні посилання на джерела тощо).

Викладене вище викликало обґрунтовані сумніви митного органу та необхідність у більш поглибленій перевірці обставин зовнішньоекономічної операції з використанням додаткових довідкових джерел, передбачених для використання митними органами наказом Держмитслужби від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Апелянт вважає, що надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті за товар. Вказане унеможливлює застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень ст.53 Митного кодексу України, митним органом було направлено запити декларанту про необхідність подання (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, у тому числі (в сукупності по всім трьом поставкам): документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (у тому числі морське перевезення, навантаження/розвантаження, портові витрати, за наявності складські витрати тощо); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; виписку з бухгалтерської документації (зареєстровані податкові накладні за попередні поставки, бухгалтерські довідки про надходження/реалізацію товару, рахунки на оплату тощо), або інші додаткові документи за бажанням декларанта, що підтверджують митну вартість товару.

Також, відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларанту було запропоновано провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Однак, жодних додаткових документів чи відомостей для підтвердження заявленої митної вартості товару на запит митниці позивачем надано не було, право на консультацію з митним органом відповідно до ч.5 ст.55 Митного кодексу України позивач не використав.

Таким чином, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим відповідачем було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

При визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо визнаної (визначеної) митної вартості аналогічних за характеристиками (Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням потужністю не більш як 7,5кВА та Електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням, потужністю понад 7,5 кВхА, але не більш як 375 кВхА, Електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем) потужністю понад 7,5кВА) бензинових та дизельних генераторів китайського виробництва на аналогічних розмірах партії та співставних умовах поставки.

Також вказує, що за МД № UA209110/2024/001496 від 29.02.2024, № UA209110/2024/004825 від 28.06.2024, № UA209110/2024/005062 від 09.07.2024 та № UA209110/2024/005235 від 15.07.2024, які були використані в якості цінової інформації для коригування митної вартості, імпортувались ідентичні товари від ідентичного виробника (TAIZHOU SAGA IMPORT& EXPORT CO., LTD) на ідентичних умовах поставки (CPT Тернопіль).

Декларант використав право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 Кодексу. Товари було випущено у вільний обіг за МД від 07.08.2024 № UA305160/2024/028170, від 13.11.2024 № UA305160/2024/034560 та від 19.11.2024 № UA305160/2024/035105 під гарантійні зобов`язання (29591,46 грн, 150047,4 грн та 39847,04 грн відповідно). Таким чином, загальна сума різниці в реальних митних платежах (ціна позову) становить 219485,90 грн

Вважає, що прийняті митним органом рішення про коригування митної вартості, що є предметом судового оскарження, у повній мірі містять необхідну інформацію, передбачену чинним законодавством, у тому числі про причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Водночас, при наявності усіх можливостей Позивач не надав жодних пояснень, уточнень, додаткових документів тощо для усунення зауважень митного органу та спростування його сумнівів у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що позивач та компанія «China Tools Export sp. z o.o», Республіка Польща», уклали контракт №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 року, предметом якого є зобов`язання Постачальника ( «China Tools Export sp. z o.o») поставити Покупцю (ТОВ «КТ Україна») товар в асортименті, кількості, з характеристиками та за цінами, визначеними сторонами в погоджених замовленнях, а Покупець, в свою чергу, зобов`язується оплатити та прийняти товар на умовах цього контракту.

В подальшому, ТОВ «КТ Україна» було задекларовано до митного оформлення Закарпатській митниці за нижчезазначеними митними деклараціями (далі МД), наступні товари: за МД №24UA77U6 від 18.09.2024 року, товар №1 - генератор бензиновий GX-25 (артикул 49311000), 30 шт.», за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 1155 кг., та товар №2 - генератор бензиновий GX-70 (артикул 49317000), 150 шт.» ,за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 12795 кг.

- за МД №24UA87U7 від 13.11.2024 товар №1 - генератор бензиновий GX-25 (артикул 49311000) - 60 шт., GX-50E (артикул 49315000) - 10 шт», за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 3110 кг., та товар №2 - генератор дизельний DX-65 (артикул 58637000) 65 шт.» за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 6838 кг., та товар №3 - генератор бензиновий GX-70 (артикул 49317000) - 120 шт.», за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 10296 кг.

- за МД №24UA40U0 від 18.11.2024 року товар №1 - генератор бензиновий GX-70 (артикул 49317000), 210 шт.» за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 18018 кг, товар № 2 - Генератор бензиновий GX-50E (артикул 49315000) - 30 шт» за кодом згідно з УКТЗЕД , вага 2433 кг.

18 вересня 2024 року відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000069/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА305160/2024/000319.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості відповідачем серед іншого, зазначено: «В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин:

1) подані декларантом до митного оформлення основні документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була сплачена чи підлягала сплаті;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірност

відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема ціни, що була сплачена чи підлягала сплаті;

3) ненадання декларантом на запит митного органу додаткових документів для підтвердження митної вартості.»

«Товар №1

- МД №UA100100/2024/029204 від 11.04.2024 - 6,21 дол. США/кг (CPT Київ, резервний метод, 1310,4 кг);

- МД №UA500080/2024/008573 від 19.07.2024 - 6,24 дол. США/кг (CPT Київ, прямий контракт, перший метод, 2850,9 кг);

-Товар №2:

- МД №UA403020/2024/001309 від 26.01.2024 - 6,22 дол. США/кг (FOB CHONGQING, резервний метод, 9648 кг);

- МД № UA100390/2024/412160 від 19.07.2024 - 6,21 дол.США/кг (FCA Moszna-Parcela, Польща, прямий контракт, резервний метод, 12672 кг).

З урахуванням меншої з наявних вартостей, для розрахунку числового значення товару №1 використано рівень митної вартості товарів за МД №UA100100/2024/029204 від 11.04.2024 (товар № 20) 6,21 дол.США/кг. Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,21 дол. США/кг х 1155 кг = 7172,55 дол. США/кг.

З урахуванням меншої з наявних вартостей, для розрахунку числового значення товару №2 використано рівень митної вартості товарів за UA100390/2024/412160 від 19.07.2024 6,21 дол. США/кг. Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,21 дол. США/кг х 12975 кг = 80574,75 дол. США/кг.

13 листопада 2024 року відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000099/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА305160/2024/000312.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено:

«В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин:

1) подані декларантом до митного оформлення основні документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була сплачена чи підлягала сплаті;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема ціни, що була сплачена чи підлягала сплаті;

3) ненадання декларантом на запит митного органу додаткових документів для підтвердження митної вартості.»

«Товар №1:

- МД №UA209110/2024/005062 від 09.07.2024 - 6,2100 USD/кг (CPT Тернопіль, резервний метод, непрямий контракт);

- МД №UA209110/2024/007258 від 11.10.2024 7,5291 USD/кг (CPT Тернопіль, перший метод, непрямий контракт);

Товар №2:

- МД №UA209110/2024/004825 від 28.06.2024 - 6,2100 USD /кг (CPT Тернопіль, резервний метод, непрямий контракт);

- МД №UA209110/2024/000065 від 03.01.2024 - 6,3988 USD /кг (CPT Тернопіль, перший метод, непрямий контракт);

Товар №3:

- МД №UA209110/2024/001496 від 29.02.2024 - 6,21 USD/кг (DAP Тернопіль, резервний метод, непрямий контракт);

- МД №UA209110/2023/012288 від 15.12.2023 6,6389 USD/кг (CPT Тернопіль, перший метод, непрямий контракт);

З урахуванням меншої з наявних вартостей, для розрахунку числового значення митної вартості товарів використано рівень митної вартості товарів за наступними МД:

- по товару №1 - за МД №UA209110/2024/005062 від 09.07.2024 (6,2100 USD/кг). Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,2100 USD/ кг * 3110 кг = 19313,1000 USD;

- по товару №2 - за МД №UA209110/2024/004825 від 28.06.2024 (6,2100 USD/кг). Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,2100 USD/кг * 6838 кг = 42463,9800 USD;

- по товару №3 - за МД №UA209110/2024/001496 від 29.02.2024 (6,21 USD/кг). Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,21 USD /кг * 10296 кг = 63938,1600 USD.».

18 листопада 2024 відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000092/1 та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА305160/2024/000398.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено:

«В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана з наступних причин:

1) подані декларантом до митного оформлення основні документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була сплачена чи підлягала сплаті;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, зокрема ціни, що була сплачена чи підлягала сплаті;

3) ненадання декларантом на запит митного органу додаткових документів для підтвердження митної вартості.».

«Товар №1:

- МД №UA209110/2024/001496 від 29.02.2024 - 6,2100 USD/кг (DAP Тернопіль, резервний метод, непрямий контракт);

- МД №UA209110/2024/012608 від 29.12.2023 6,6388 USD/кг (CPT Тернопіль, перший метод, непрямий контракт).

Товар №2:

- МД UA209110/2024/005235 від 15.07.2024 - 6,2100 USD/кг (CPT Тернопіль, перший метод, непрямий контракт);

- МД UA209110/2024/007258 від 11.10.2024 7,5290 USD/кг (CPT Тернопіль, перший метод, непрямий контракт).

З урахуванням меншої з наявних вартостей, для розрахунку числового значення митної вартості товарів використано рівень митної вартості товарів за наступними МД:

- по товару №1 МД №UA209110/2024/001496 від 29.02.2024-6,2100 USD/кг. Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,2100 USD/ кг*18018 кг=111891,78 USD;

- по товару №2 - за МД №UA209110/2024/005235 від 15.07.2024 6,2100 USD/кг. Отже, визначена за резервним методом митна вартість товару становить: 6,2100 USD/кг*2433 кг=15108,93 USD.»

Не погодившись із вказаними рішеннями митного органу, позивач оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товарів.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів висновує наступне.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин 1-3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з статтею 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 55 МК України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21 травня 2021 року у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності. Наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №24UA77U6 від 18.09.2024 року.

Карткою відмови №UA305160/2024/000319 відповідачем відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №24UA77U6 від 18.09.2024 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000069/1 від 18.09.2024 року, яким відкориговано вартість товарів, що підлягали митному оформленню, виходячи з ціни 6,21 дол., США за 1 кг., товару, а саме: електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням: - потужністю не більш як 7,5 кВ·А (код УКТЗЕД ); бензиновий генератор DNIPRO M GX-25 30 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO., LTD», країна виробництва CN; електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням: - потужністю понад 7,5 кВ·А (код УКТЗЕД ); бензиновий генератор DNIPRO M GX-70Е 150 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD, країна виробництва CN.

Відповідно до митної декларації №24UA77U6 від 18.09.2024 року, позивачем подані: контракт №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 року на поставку товарів, інвойс №FS-EXP-001596/24 від 18.08.2024 року; пакувальний лист №FS-EXP-001596/24 від 18.08.2024 року; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №0498 від 06.09.2024; звіт про незалежну оцінку товару №057 від 28.08.2024 року.

Апеляційний суд заважує, що в Інвойсі №FS-EXP-001596/24 від 18.08.2024 року вказані номенклатура, ціна, кількість та вартість товару, зокрема: - ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-25 147,47 дол. США, кількість 30 шт, вартість 4 424,10 дол. США; - ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-70 E 508,99 дол. США, кількість 150 шт, вартість 76 348,50 дол. США.

Умова поставки CPT ТЕРНОПІЛЬ, Україна безпосередньо вказана в Інвойсі №FSEXP-001596/24 від 18.08.2024 року,.

Наведене свідчить про відсутність у ТОВ «КТ Україна» будь-яких додаткових витрат окрім обов`язку сплатити продавцю вартість товарів, які підлягають включенню до складу митної вартості;

Зміст граф 31 «Пакування та опис товарів», 35 «Маса брутто», 38 «Маса нетто», 42 «Ціна товару», 20 «Умови поставки», 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» первісної митної декларації №24UA77U6 від 18.09.2024 року, не містить жодних розбіжностей числових значень митної вартості порівняно із змістом інвойсу №FS-EXP-001596/24 від 18.08.2024 року та пакувального листа №FS-EXP-001596/24 від 18.08.2024 року, а також із змістом міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 0498 від 06.09.2024 (зокрема з відомостями про інвойс, кількість/ вагу та місце доставки (розвантаження) товару (Україна, Тернопіль)).

Крім цього, Звіт про незалежну оцінку товару №057 від 28.08.2024 року підтверджує ринкову ціну та вартість товару.

З урахуванням наведених вище обставин справи, суд першої інстанції вірно виснував, що наведені документи дають можливість в повній мірі ідентифікувати товар, що ввозиться на територію України, і визначити його митну вартість за основним методом - за ціною договору, тому відповідно застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару і прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000069/1 від 18.09.2024 року є відповідно неправомірним та протиправним.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №24UA87U7 від 13.11.2024 року.

Відповідачем карткою відмови №UA305160/2024/000392 відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за первісною митною декларацією №24UA87U7 від 13.11.2024 року та прийнято вищезазначене рішення про коригування митної вартості товарів, яким відкориговано вартість товарів, що підлягали митному оформленню, виходячи з ціни 6,21 дол. США за 1 кг товару, а саме: електрогенераторні установки потужністю не більш як 7,5 кВА (код УКТЗЕД ), бензиновий генератор DNIPRO M GX25 60 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD», країна виробництва CN; електрогенераторні установки потужністю не більш як 7,5кВА (код УКТЗЕД ); бензиновий генератор DNIPRO M GX-50 Е 10 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD», країна виробництва CN; електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням: -- потужністю понад 7,5 кВ·А (код УКТЗЕД ): бензиновий генератор DNIPRO M GX-70Е 120 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD», країна виробництва CN; електрогенераторні установки потужністю потужністю понад 7,5 кВ·А (код УКТЗЕД ); дизельний генератор DX-65 65 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD», країна виробництва CN.

Товариством до первісної митної декларації №24UA87U7 від 13.11.2024 року подані: контракт №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 на поставку товарів; інвойс №FS-EXP-001988/24 від 25.10.2024 року; пакувальний лист №FS-EXP-001988/24 від 25.10.2024 року; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №5713 від 07.11.2024 року; звіт про незалежну оцінку товару №066 від 08.11.2024 року.

Апеляційний суд зауважує, що в інвойсі №FS-EXP-001988/24 від 25.10.2024р. вказані номенклатура, ціна, кількість та вартість товару, зокрема: ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-25 135,18 дол. США, кількість 60 шт, вартість 8 110,80 дол. США; ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-50 Е 380,15 дол. США, кількість 10 шт, вартість 3 801,50 дол. США; ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-70 E 466,57 дол. США, кількість 120 шт, вартість 55 988,40 дол. США; ціна дизельного генератора DNIPRO M DX-65 552,57 дол. США, кількість 65 шт, вартість 35 917,05 дол. США.

Умова поставки CPT ТЕРНОПІЛЬ, Україна також вказана в Інвойсі №FSEXP-001988/24 від 25.10.2024 року, що відповідно свідчить про відсутність у ТОВ «КТ Україна» будь-яких додаткових витрат окрім обов`язку сплатити продавцю вартість товарів, які підлягають включенню до складу митної вартості.

Крім цього, зміст граф 31 «Пакування та опис товарів», 35 «Маса брутто», 38 «Маса нетто», 42 «Ціна товару» 20 «Умови поставки», 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» первісної митної декларації №24UA87U7 від 13.11.2024 року, не містить жодних розбіжностей числових значень митної вартості порівняно із змістом інвойсу №FS-EXP-001988/24 від 25.10.2024 року та пакувального листа №FS-EXP-001988/24 від 25.10.2024 року, а також із змістом міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №5713 від 07.11.2024 року (зокрема з відомостями про інвойс, кількість/ вагу та місце доставки (розвантаження) товару (Україна, Тернопіль)).

Звіт про незалежну оцінку товару №066 від 08.11.2024 року підтверджує ринкову ціну та вартість товару.

Отже, вказані вище документи дають можливість в повній мірі ідентифікувати товар, що ввозиться на територію України, і визначити його митну вартість за основним методом - за ціною договору, тому відповідно застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару і прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №24UA87U7 від 13.11.2024 року є відповідно неправомірним та протиправним.

Щодо рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року.

Карткою відмови №UA305160/2024/000398 митний орган також відмовив у митному оформленні (випуску) товарів за первісною митною декларацією №24UA40U0 від 18.11.2024 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року, яким відкориговано вартість товарів, що підлягали митному оформленню, виходячи з ціни 6,21 дол. США за 1 кг товару, а саме: електрогенераторні установки потужністю не більш як 7,5 кВА (код УКТЗЕД ); бензиновий генератор DNIPRO M GX-50 Е 30 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD», країна виробництва CN; електрогенераторні установки з поршневим двигуном з іскровим запалюванням: - потужністю понад 7,5 кВ·А (код УКТЗЕД ); бензиновий генератор DNIPRO M GX-70Е 210 шт.; торговельна марка DNIPRO-M, Виробник «TAIZHOU SAGA IMPORT & EXPORT CO.,LTD», країна виробництва CN.

Товариством до первісної митної декларації №24UA40U0 від 18.11.2024 року подані: контракт №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 року на поставку товарів; інвойс №FS-EXP-001987/24 від 25.10.2024 року; пакувальний лист №FS-EXP-001987/24 від 25.10.2024 року; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №5302 від 14.11.2024 року; звіт про незалежну оцінку товару №066 від 08.11.2024 року.

Як і у попередніх випадках, в інвойсі №FS-EXP-001987/24 від 25.10.2024 року вказані номенклатура, ціна, кількість та вартість товару, зокрема: ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-50 Е 380,15 дол. США, кількість 30 шт, вартість 11 404,50 дол. США; ціна бензинового генератора DNIPRO M GX-70 E 466,57 дол. США, кількість 210 шт, вартість 97 979,70 дол. США.

Також умова поставки CPT ТЕРНОПІЛЬ, Україна зазначена в інвойсі №FSEXP-001987/24 від 25.10.2024 року, що свідчить про відсутність у ТОВ «КТ Україна» будь-яких додаткових витрат окрім обов`язку сплатити продавцю вартість товарів, які підлягають включенню до складу митної вартості.

Зміст граф 31 «Пакування та опис товарів», 35 «Маса брутто», 38 «Маса нетто», 42 «Ціна товару», 20 «Умови поставки», 22 «Валюта і загальна сума за рахунком» первісної митної декларації №24UA40U0 від 18.11.2024 року не містить жодних розбіжностей числових значень митної вартості порівняно із змістом інвойсу №FS-EXP-001987/24 від 25.10.2024 року та пакувального листа № FS-EXP-001987/24 від 25.10.2024 року, а також із змістом міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №5302 від 14.11.2024 року (зокрема з відомостями про інвойс, кількість/ вагу та місце доставки (розвантаження) товару (Україна, Тернопіль)).

Звіт про незалежну оцінку товару №066 від 08.11.2024 року підтверджує ринкову ціну та вартість товару.

Таким чином, у даному випадку також, усі наведені вище документи, які подані товариством до МД дають можливість в повній мірі ідентифікувати товар, що ввозиться на територію України, і визначити його митну вартість за основним методом - за ціною договору, тому відповідно застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару і прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року є відповідно неправомірним та протиправним.

Отже, суд першої інстанції вірно виснував, що подані позивачем до митного оформлення документи щодо ціни товару не викликають сумнівів у достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що доводи апелянта щодо кожного із оскаржуваних рішень зводяться до не підтвердження позивачем транспортних витрат, які на думку відповідача, позивач нібито міг понести в силу змісту п. 4.6. Контракту №KTU-IM-240501 від 01.05.2024 на поставку товарів, і який, на думку відповідача, суперечить змісту п. 4.2. цього ж Контракту.

Пунктом 4.6. вказаного Контракту передбачено, що всі витрати по транспортуванню товару до складу покупця несе покупець.

Апеляційний суд погоджується із доводами позивача, про те, що терміни «місце поставки» або «місце призначення» товару не є тотожними з терміном «склад покупця» ні відповідно до умов Контракту, ні відповідно до умов Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції 2010 року.

Інвойсами прямо передбачена умова поставки - CPT ТЕРНОПІЛЬ, Україна, яка відповідно до Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати в редакції 2010 року, означає «Фрахт/перевезення оплачені до ...» (... назва місця призначення) і застосовується до будь-якого виду транспорту (пункти 5, 17 Правил).

Крім того, термін «фрахт/перевезення оплачено до ...» означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь- які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб (пункт Б.10. Правил).

Наведене вище офіційне тлумачення змісту умови CPT повністю відповідає змісту п. 2.2. Контракту, згідно з яким вартість товару включає в себе вартість безпосередньо товару, упаковки, маркування та доставки його в пункт поставки відповідно до умов цього Контракту.

Отже, відповідно до умов Контракту та правил тлумачення терміну СРТ згідно ІНКОТЕРМС-2010, обов`язок оплатити витрати на перевезення товару до названого місця призначення покладається на контрагента позивача (постачальника) «China Tools Export sp. z o.o.» (Республіка Польща), та при поставці товару такі витрати закладалися постачальником самостійно до вартості товару і додатковому відшкодуванню з боку позивача не підлягають.

Зазначений висновок також підтверджується змістом пункту 4.7. Контракту, яким прямо передбачено, що поставка товару супроводжується документами: CMR (інший застосовний документ); інвойс/рахунок-фактура; пакувальний лист.

Наведений в п. 4.7. Контракту перелік товаросупровідних документів є вичерпним для його сторін, і не передбачає надання постачальником покупцю (позивачу) будь-яких інших документів щодо ціни чи вартості товару, в тому числі довідок про вартість транспортування товару, калькуляції будь-яких витрат у складі ціни (вартості) товару, тощо.

Таким чином, у даному випадку витрати на перевезення товару не є витратами, які понесені чи підлягають понесенню покупцем (Позивачем), у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару, а відтак, у Інвойсах та інших товаросупровідних документах правомірно не зазначено окремо вартість перевезення товару, оскільки вартість перевезення входить до вартості товару та є її складовою.

Апеляційний суд також зазначає, що відповідно до ч. 11 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню:

1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

2) витрати на транспортування після ввезення;

3) податки, які справляються в Україні.

Отже, включення до митної вартості витрат на транспортування товару після ввезення (тобто на транспортування товару по території України) не допускається відповідно до чинного законодавства України.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Водночас, вказавши про вищенаведені розбіжності, відповідач не зазначає як це впливає на визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору.

З огляду на наведені вище обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що надані позивачем до митного оформлення товару документи дозволяють визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення, тому відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Таким чином, відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості. Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам лише факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29 травня 2012 року у справі № 21-91а12 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-127а15.

Колегія суддів наголошує, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж заявлена декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролюючим органом митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

При цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товарів (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Суд першої інстанції вірно виснував, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2 та 4 ч. 2 ст. 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Митним органом не враховано, що у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, необхідно навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Не доведення відповідачем ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів.

З урахуванням встановлених вище обставин справи та норм чинного законодавства України, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що рішення Закарпатської митниці про коригування митної вартості товарів №UA305000/2024/000069/1 від 18.09.2024 року; №UA305000/2024/000089/1 від 13.11.2024 року; №UA305000/2024/000092/1 від 18.11.2024 року вказаним вище критеріям не відповідають, тому є протиправними та підлягають скасуванню, а адміністративний позов задоволенню з наведених вище підстав.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року у справі №260/2002/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Гуляк