Справа № 280/1733/26
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року Справа № 280/1733/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ»

до Тернопільської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (далі ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Тернопільської митниці (далі митниця, відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA403070/2026/000059/2 від 03.02.2026.

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначає, що відповідачу, при митному оформлені партії поставки були надані документи, необхідні для митного оформлення товару, що надійшов до України на підставі зовнішньоекономічного контракту, які не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених п. 2 та 3 ст. 53 Митного кодексу України. Вказує, що контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Таким чином, вважає, що позивач надав належні, достовірні, допустимі та в своїй сукупності достатні докази відповідачу для підтвердження розрахованої ним митної вартості, інформація, зазначена в них достатня для розрахунку митної вартості. Зазначені відповідачем сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей не обґрунтовані в розумінні вимог ст. 53 Митного кодексу України і подальші дії відповідача, в тому числі витребування додаткових документів, відмова в застосуванні визначеної декларантом митної вартості та винесення рішень про коригування митної вартості є протиправними.

Ухвалою судді від 16.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 27.03.2026 через систему «Електронний суд» на адресу суду надіслав відзив (вх. №16536), у якому вказує, що за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих позивачем разом з митними деклараціями документів встановлено, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів. Так, з метою підтвердження числового значення заявленої митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 53, ст. 54, ст. 57 Митного кодексу України додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні, проте декларантом не надіслано усіх додаткових документів. Вказані обставини, на думку відповідача, підтверджують правомірність дій митного органу щодо витребування додаткових документів, які під час митного оформлення не були надані, та обґрунтованість сумнівів останнього щодо правильності заявленої позивачем митної вартості, та, як наслідок, прийняття відповідачем спірних рішень, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.03.2026 у задоволенні клопотання представника митниці про розгляд в порядку загального позовного провадження та/або з викликом сторін вирішено відмовити.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши надані документи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» () зареєстровано юридичною особою 07.11.2022. Видами діяльності підприємства є 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (основний); 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.11 Рекламні агентства.

28.12.2022 ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» (покупець) уклало з компанією «INGCO TOOLS» CO., LIMITED» (продавець) зовнішньоекономічний контракт №INGCO-1-2023M на поставку в Україну товару в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

За умовами пункту 2.1 Контракту №INGCO-1-2023M поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією.

Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені у ній, шляхом підписання додаткової угоди (пункт 3.1 Контракту №INGCO-1-2023M).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Контракту №INGCO-1-2023M на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (Додатках) до цього контракту. За домовленістю сторін, у разі несвоєчасної оплати товару, ціна товару може змінюватись після здійснення поставки. Зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого Продавець повинен надати Покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. У ціну товару включена вартість упаковки і маркування.

У подальшому, Сторонами Контракту погоджена Специфікація до цього Контракту №8 від 10.09.2025, у якій зазначений перелік продукції, який складається з 125 найменувань товарів, загальна кількість 80122 шт., загальною вартістю 44539,18 дол. США. Термін поставки грудень 2025-січень 2026 року. Умови оплати: Попередня оплата в розмірі 30000,00 дол. США. Оплата в розмірі 14539,18 дол. США здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару.

Для здійснення митного оформлення товару 30 січня 2026 року позивачем до митниці було подано митну декларацію типу ІМ40АА № 26UA38U8, відповідно до якої визначення митної вартості товарів здійснено позивачем згідно зі ст. 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товару, який імпортується). У графі 31 митної декларації заявлено до митного оформлення наступні товари:

Товар №1 «Інструмент ручний слюсарно-монтажний, виробництва торговельної марки «INGCO», з робочою частиною зі сталі (лом-цвяходер, пістолет для герметика): -арт.HWBA01142 - 306 шт.; - арт.HWBA01362 180 шт.; - арт.HCG1809 120 шт. Вироби, подані у єдиному первинному пакуванні для роздрібної торгівлі.»;

Товар №2 «Інструмент ручний слюсарно-монтажний, виробництва торговельної марки «INGCO», з робочою частиною зі сталі: струбцини та лещата затискні пристрої для фіксації оброблюваних деталей: -арт.HGC0108 240 шт.; арт.HBV088 12 шт.»;

Товар №3 «Інструмент ручний ударний, слюсарно-монтажний, виробництва торговельної марки «INGCO», молотки та кувалди: - арт.HMH821500 24 шт.; арт.HSTH82000 240 шт.; - арт.HSM81498 80 шт.; - арт.HSTH83598 160 шт. Вироби подані у єдиному первинному пакуванні для роздрібної торгівлі.»;

Товар №4 «Сумки інструментальні виробництва торговельної марки «INGCO», з лицьовою поверхнею з текстильних матеріалів (поліестер), сумки для інструментів оснащені ручками та застібкою, а також що носятся на поясі, арт.HTBG09 40 шт.»;

Товар №5 «Інструмент ріжучий змінний виробництва торговельної марки "INGCO", з робочою частиною з швидкорізальної сталі: зубила плоскі для руйнування ударним методом цегляної кладки або бетону (хвостовик SDS-Plus), арт.HCCL082412 540 шт.»;

Товар №6 «Одяг текстильний виробництва бренду «INGCO» з синтетичних або штучних волокон для чоловіків: куртки - дощовики з рукавами, відлогою, застібкою згори до низу, з двома нижніми кишенями з клапаном (матеріал PVC+поліестер), з водонепроникним просоченням: - арт.HRCTL031.XL - 60шт.; арт.HRCTL031.XXL 120 шт.».

До митного оформлення товарів разом з ЕМД позивачем було надіслано копії наступних документів, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації, а саме: пакувальний лист №б/н від 14.11.2025; рахунок-фактура (інвойс) №YWL-25-4665 від 14.11.2025; коносамент № UTRUST2511139 від 22.11.2025; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) №626713 від 23.01.2026; декларація походження товару №YWL-25-4665 від 14.11.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №1851 від 06.11.2025; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №G260119-31 від 19.01.2026; калькуляція транспортних витрат №02-30/01 від 30.01.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних робіт від 29.01.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати №б/н від 19.01.2026; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка №G26011931 від 14.11.2025; каталог виробника товару №б/н від 01.09.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода №9/9 від 03.11.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація №8 від 10.09.2025; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №INGCO-1-2023М від 28.12.2022; внутрішній договір (контракт) комісії №210825-1 від 02.01.2025; доповнення до внутрішнього договору (контракту) - Доручення №2708/1Б від 27.08.2025; договір (контракт) про перевезення №2702/912/25 від 27.02.2025; документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентом (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») Лист-роз`яснення №1024/01 від 24.10.2025; заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» №б/н від 30.01.2026.

Посадовою особою митниці за результатом аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів на адресу декларанта 04.12.2025 направлено електронне повідомлення про виявлені розбіжності:

«згідно з п. 1 заявки № G260119-31 від 14.11.2025 на міжнародне морське перевезення до Договору № 2702/912/25 від 27.02.2025 встановлено маршрут проходження вантажу «Порт Шанхай/Китай Гданськ/Польща», пунктом 7 заявки замовлений тип транспортного засобу для здійснення перевезення «Судно типу «Контейнеровоз + Залізничний транспорт (платформи)/Container vessel + Railway transport (platforms), що не відповідає маршруту слідування з порту Циндао до порту Гданськ. До митного оформлення надано супровідний документ Т1 від 20.01.2026 № 26PL322080NS483EK0 та залізничну накладну від 23.01.2026 № 626713. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. Відповідно до пункту 11 заявки на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) № G260119-31 від 14.11.2025 додаткова послуга у вигляді перевантаження («overload») Замовником ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» у Експедитора «Global Contaiber Lines SIA» не замовлялась, що не відповідає наданим до митного оформлення рахунку № б/н від 19.01.2026 та акту виконаних робіт № б/н від 29.01.2026, де до вартості морського фрахту та міжнародної залізничної поставки включено перевантаження. Також, відповідно до напису на коносаменті від 22.11.2025 № UTRUST2511139 «Global Container lines Latvija SIAs responsibility ceases at port of discharge» перевізник не відповідає за вантаж в порті розвантаження, що не відповідає даним, зазначеним у рахунку № б/н від 29.01.2026 в частині сплати за перевантаження. Відповідно до п.3.1.1 Контракту № INGCO-1-2023М від 28.12.2022 ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення».

У зв`язку з зазначеними розбіжностями митницею зазначено про необхідність надання додаткових документів відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, у тому числі які підтверджують сплату транспортно- експедиційних послуг. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення з наявними відмітками митних органів країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. - каталоги, специфікації виробника товару. Відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

У відповідь на запит митниці декларантом листом №001-02/02 від 02.02.2026 додатково надано митниці виписка з банківського рахунку підприємства за листопад 2025 року, прайс-лист від 29.08.2025 та комерційна пропозиція від 09.09.2025, лист перевізника від 11.09.2025 про термін безоплатного зберігання контейнерів в порту, пояснило причини ненадання експортної митної декларації країни відправлення (її відсутність у покупця, оскільки вона є внутрішнім документом продавця), а також повідомлено митницю, що усі наявні у підприємства, документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару - вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

Так, 03.02.2026 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000059/2, відповідно до якого митна вартість товарів №1-№6 визначена за резервним методом (метод 6).

Зазначене рішення обґрунтовано наступним. Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч. 4 ст. 57 Митного кодексу України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями ст. 59-63 Митного кодексу України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно зі ст. 64 Митного кодексу України. .За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо вартості товару № 1 за ЕМД від 20.01.2026 №26UA23U9 на рівні 2,67 дол. США/кг (Інструмент ручний (не призначених для застосування в потенційно вибухонебезпечному середовищі, у складі не містить дорогоцінних та напівдорогоцінних каменів): Заклепник215 мм 2.4, 3.2, 4.0, 4.8 мм - заклепник, включає в себе насадки для використання з розмірами заклепок: 2,4мм, 3,2 мм, 4,0 мм, 4,8 мм - арт.HT2C152 2 шт.; Лом шестигранний 1200х19 - лом для демонтажних та монтажних робі т,з. високоякісної вуглецевої сталі, твердість HRC сталі: 42-48 - арт.HT3B8 87 33 шт.; Wyciskacz tubowy 600 ml багатоцільовий пістолет для пластичних мас у картриджах і тубах, ємність - 600 мл; функціональність - обертання на 360°; матеріал - алюміній - арт.HT4R410 10 шт.; Пістолет для герметика - пістолет для видавлювання пластичних мас: силікону, акрилу, клею та інших мас у тубах - арт.HT4R402 3 шт.; Лом-цвяходер 450x16 мм лом для демонтажних та монтажних робі т.з. високоякісної вуглецевої сталі, твердість HRC сталі: 42-48 - арт.HT3B8 88 6 шт. ; Лом шестигранний 900х19 - лом для демонтажних та монтажних робі т,з. високоякісної вуглецевої сталі, твердість HRC сталі: 42-48 - арт.HT3B8 85 4 шт. ; Лом шестигранний 1000х19 - лом для демонтажних та монтажних робі т,з. високоякісної вуглецевої сталі, твердість HRC сталі: 42-48 - арт.HT3B8 86 3 шт. ; Торговельна марка: Hoegert Technik; Виробник: GTV POLAND S.A.; Країна виробництва: CN. Країна виробництва: CN, Китай, умови поставки DAP. Товару №2 за ЕМД від 17.11.2025 №25UA60U7 на рівні 2,83 дол. США/кг (Інструменти ручні з недорогоцінних металів: лещата, струбцини, затискачі та аналогічні інструменти, без алмазного напилення, призначені для використання в побуті, майстернях, тощо: Струбцина VOREL : 80 x 300 мм Струбцина з гвинтовим затиском "G" подібна VOREL; l = 100 мм Струбцина з гвинтовим затиском "G" подібна YATO; l = 150 мм (6") Виробник: YATO TOOLS (JIAXING) CO., LTD. Торговельна марка: VOREL. Країна виробництва: CN. Умови поставки: FOB. Товар №3 за ЕМД від 04.12.2025 №25UA41U6 на рівні 2,66 дол. США/кг. (Інструменти з недорогоцінних металів-молотки: Аварійний молоток 2в1, литий, для скла, з лезом для розрізання ременя -200шт.Виробник Hope New Energy Industrial Co., Limited. Країна виробництва CN. Торговельна марка Merlion. Умови поставки: FOB. Товар №4 за ЕМД від 22.01.2026 № 26UA99U5 на рівні 5,63 дол. США/кг. (Вироби з лицьовою поверхнею з текстильних матеріалів - сумки для інструментів з нанесеним логотипом WORCRAFT:13156, Сумка нейлонова WTFTB-04, к-ть -150 шт.;). Виробник: SHANGHAI WORLD-PRO IMP&EXP CO.,LTD, торговельна марка : WORCRAFT. Умови поставки: FOB. Товар №5 за ЕМД від 05.01.2026 № 26UA58U6 на рівні 3,60 дол. США/кг.(Інструменти змінні, сталеві .819060 Зубило лопатне SDS+ 20*14*250мм Apro-300 шт. 819066 Зубило пика SDS+ 14*250 мм Apro 200 шт.819069 Зубило карнавочне SDS+ 14*250 мм Apro 50шт.Торговельна марка: APRO. Країна виробництва: CN. Виробник: JIANGSU ZHENYUAN TOOLS CO.,LTD. Умови поставки: FOB. Товар №6 за ЕМД від 26.11.2025 №25UA62U6 на рівні 7,7158 дол. США/кг (товар - Набір водонепроникний (куртка, штани), виготовлений з текстильного матеріалу, покритого полівінілхлоридом - 27 шт., умови поставки EXW).Митну вартість скориговано з урахуванням: митної вартості товарів, ввезених на митну територію України у наближений до митного оформлення час, опису товару, країни виробництва, митне оформлення якого ґрунтується на раніше визнаній митними органами митній вартості товарів. Декларанту роз`яснено права викладені у п. 3 ст. 52 Митного кодексу України на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МКУ. Також роз`яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня або до суду відповідно до п. 2. ст. 55 глави 4 Митного кодексу України. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

У відповідності п. 7 ст. 55 Митного кодексу України, ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» було оформлено та подано ЕМД №26UA23U6 від 03.02.2026 із застосуванням індивідуальної гарантії №26UAHR0 від 03.02.2026. Загальна різниця митних платежів (ПДВ, ввізне мито) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею, склала 57388,30 грн. Розрахунок різниці в митних платежах зазначено в графах 47 «Нарахування платежів» та 47 «В» «Подробиці розрахунків» зазначеної вище ЕМД.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012.

Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 1 ст. 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями ст. 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1 та 2 ст. 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами 1 і 2 ст. 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтями 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №1.380.2019.005307.

Надаючи оцінку доводам митниці, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів №1-№3, суд встановив, що позивачем при здійсненні митного оформлення товарів на підтвердження заявленої ним їх митної вартості за ціною контракту подано повний пакет документів відповідно до переліку, визначеного у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом із цим, контролюючий орган не погодився з правомірністю визначення митної вартості задекларованих позивачем товарів №1-№3, у зв`язку з чим прийняв спірне рішення про коригування їх митної вартості, яким визначив митну вартість ввезених позивачем товарів із застосуванням резервного методу (метод 6).

Так, відповідача у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів вказано про таке. У відповідності до відомостей, зазначених у митній декларації від 30.01.2026 №26UA38U8 та коносаменті від 22.11.2025 № UTRUST2511139 поставку оцінюваної партії товару здійснено морським транспортом у контейнері з порту SHANGHAI, CHINA до порту Gdansk, POLAND. Разом з цим, згідно із даних, наведених у накладній УМВС від 23.01.2026 № 626713 товар переміщувався з порту Gdansk, POLAND до Медика/Мостиська та до м. Тернопіль залізничним транспортом. Враховуючи вищезазначене, товар був перевантажений у порту Gdansk, що свідчить про наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару. В наданій до митного оформлення калькуляції транспортних витрат № 02-30/01 від 30.01.2026 відсутні витрати щодо перевантаження та зберігання вантажу в порті призначення. Відповідно до напису на коносаменті № UTRUST2511139 від 22.11.2025 «Global Container lines Latvija SIAs responsibility ceases at port of discharge» перевізник не відповідає за вантаж в порті розвантаження, що не відповідає даним, зазначеним у рахунку від 19.01.2026 № G260119-31 в частині сплати за перевантаження. До митного оформлення надано супровідний документ Т1 від 20.01.2026 № 26PL322080NS483EK0 та залізничну накладну від 23.01.2026 № 626713. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. До митного оформлення наданий лист Експедитора №0911/1-1 « Global Contaiber Lines SIA» про безкоштовне 10-денне зберігання в портах вантажів, які слідують для ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ». Проте, в листі не зазначено, в якому саме порту призначення надане безкоштовне зберігання, отже вказана розбіжність декларантом усунена не була. Крім цього, згідно з п. 1 заявки № G260119-31 від 14.11.2025 на перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) до Договору № 2702/912/25 від 27.02.2025 встановлено маршрут проходження вантажу «Порт Шанхай/Китай Гданськ/Польща», п. 7 заявки замовлений тип транспортного засобу для здійснення перевезення «Судно типу «Контейнеровоз + Залізничний транспорт (платформи)/Container vessel + Railway transport (platforms), що не відповідає маршруту слідування з порту Шанхай до порту Гданськ. Відповідно до п. 11 заявки на міжнародне морське перевезення № G260119-31 від 14.11.2025 додаткова послуга у вигляді перевантаження («overload») Замовником ТОВ «МОТОТЕХІМПОРТ» у Експедитора «Global Contaiber Lines SIA» не замовлялась, що не відповідає наданим до митного оформлення рахунку № G260119-31 від 19.01.2026 та акту виконаних робіт № б/н від 29.01.2025, де до вартості морського фрахту та міжнародної залізничної поставки включено перевантаження. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів.

Суд вважає, що зазначене митницею не може вважатись розбіжністю у наданих документах, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Аналіз Договору мультимодального перевезення №2702/912/25 від 27.02.2025, укладеного з компанією «Global Container Lines Sia», свідчить про те, що взаємовідносини сторін будуються на принципі відшкодування фактично понесених витрат, узгоджених у заявках. Пріоритетними у визначенні вартості конкретного перевезення є документи, що фіксують виконання окремої заявки та фактичний обсяг наданих послуг.

Митниці відомо, що транспортування контейнерів в Україну через порт Гданськ здійснюється двома видами транспорту: морським транспортом від портів Китаю до порту Гданськ, де здійснюється перевантаження контейнерів на автомобільний або залізничний транспорт і подальше перевезення наземними видами транспорту до кордону України і по території України. Саме такий загальний маршрут перевезення і зазначається в п.1 наданої Заявки на перевезення.

З пояснень позивача встановлено, що п. 7 Договору мультимодального перевезення №2702/912/25 від 27.02.2025 конкретизує, які сам види транспорту долучались до перевезення судно типу контейнеровоз та Залізничний транспорт (платформи). Перевантаження в порту Гданськ це типова процедура, яка здійснюється під час такого перевезення а тому і послуги перевантаження ніяк не відносяться до додаткових послуг за договором перевезення. Саме тому в п. 11 та 12 Договору не зазначені додаткові послуги, а в п. 3.3 Договору перевезення сторонами узгоджено, що у випадку перевантаження (перевалки0 контейнера на інший транспортний засіб в проміжному порту або терміналі вартість даного перевантаження включається в загальну вартість мультимодального перевезення (фрахту),що зазначена в рахунку та акті виконаних робіт.

В Заявці на перевезення №G260119-31 від 14.11.2025, яка є невід`ємною частиною Договору та узгоджує умови саме для цієї партії товару, Сторони чітко зафіксували вартість послуг. У графі вартості зазначено фіксовану суму, яка погоджена сторонами як остаточна для даного маршруту. Відсутність у Заявці окремих тарифів на зберігання свідчить про те, що сторони домовилися про ставку, яка покриває повний логістичний цикл обробки вантажу. Проміжок часу між вивантаженням контейнерів з судна та їх подальшим завантаженням на залізничний транспорт обумовлений технологічними процесами порту та графіком руху потягів. Даний період повністю покривається терміном «вільного часу» (free time) на терміналі, який надається експедитору/лінії за замовчуванням для обробки транзитних вантажів і не тарифікується як додаткова платна послуга зберігання для Клієнта.

Рахунок за перевезення №G260119-31 від 19.01.2026 та Акт виконаних послуг від 29.01.2026 складені Перевізником за фактом завершення перевезення, містять вичерпний перелік наданих послуг. В описовій частині цих документів чітко зазначено призначення платежу: «фрахт з урахуванням перевалки та НРР», що прямо підтверджує включення витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи до заявленої вартості. Перевізник, як професійний учасник ринку, що здійснює розрахунки з портовими терміналами, не виставив Клієнту жодних додаткових рахунків за зберігання вантажу. Юридично це означає, що у Клієнта (Декларанта) відсутнє зобов`язання зі сплати таких витрат, а отже, відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, вони не можуть бути штучно додані до митної вартості, оскільки остання базується виключно на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Довідка про транспортні витрати від 19.01.2025, видана перевізником, слугує офіційним підтвердженням структури витрат для митних цілей. У цьому документі перевізник імперативно підтверджує розподіл витрат до та після кордону України, а також факт відсутності будь-яких додаткових нарахувань, не передбачених основним рахунком. Ігнорування митним органом відомостей, зазначених у Довідці, та надання переваги власним припущенням щодо можливої наявності витрат на зберігання, суперечить принципу презумпції достовірності поданих декларантом документів та вимогам ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Отже, сукупний аналіз Заявки на перевезення, Рахунку, Акту та Довідки у їх взаємозв`язку з Договором перевезення незаперечно доводить, що витрати на перевалку та НРР включені до складу задекларованого фрахту, а витрати на зберігання фактично не виникли, що робить висновки митного органу про неповноту відомостей щодо складових митної вартості юридично неспроможними.

Таким чином, позивач надав наявні в нього документи на підтвердження транспортної складові митної вартості товару, при цьому митний орган не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

З урахуванням викладеного вище, зауваження митниці про неможливість перевірити числові значення понесених витрат на транспортування товару, які є складовою митної вартості товару є безпідставними.

Також митницею вказано, що відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс-2010 за терміном FОВ Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження, а також на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Враховуючи умови поставки FOB та п. 3.1.1 № INGCO-1-2023М від 28.12.2022, продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення.

Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР № 52 (2008 року).

Щодо посилання митниці на те, що не подано митну декларації країни відправлення, що не дозволяє впевнитися в достовірності заявлених відомостей, то суд зазначає, що у розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України її декларант може подати за власним бажанням, копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу, разом з тим, відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Контрактом №INGCO-1-2023M (п. 3.5. та п. 3.6) сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Таким чином, товариство, відповідно до умов рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом.

Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту.

Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийняте рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару з застосуванням резервного методу (методу 6), оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товарів, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди, тоді як позивачем у справі, як декларантом, під час митного оформлення спірної партії товарів було надано митниці усі документи на підтвердження заявлено ним митної вартості товарів за ціною договору, за яким вони імпортуються, які дозволяли визначити усі складові частини митної вартості цього товару.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Так, Верховний суд у постанові від 23.07.2019 по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Суд зауважує, що в межах розгляду даної справи відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Відповідно до ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Щодо застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості.

За приписами ч. 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

За змістом п. 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Вищевказані сумніви митного органу судом відхиляються, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення саме складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Як вбачається з оскарженого рішення про коригування митної вартості в самому рішенні зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелом інформації для коригування митної вартості. Приймаючи оскаржене рішення про коригування митної вартості митницею у графі 33, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваного товару із застосуванням другорядного методу.

Такий підхід для формування оскарженого рішення про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018 у справі №815/1670/17.

Митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товарів за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.06.2019 у справі №803/337/17.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товарів або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що оскаржене Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000059/2 від 03.02.2026 є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

У силу вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, приміщення 19; ) до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38; ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000059/2 від 03.02.2026.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак