Справа № 320/16827/26
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2026-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 квітня 2026 року № 320/16827/26

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Колеснікової І.С., розглянувши заяву Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» про забезпечення адміністративного позову, поданої, у відповідності до п. 1 ч. 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), до подачі позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2026 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- зупинення примусового стягнення у виконавчому провадженні № 80829480, яке відкрито 22.04.2026 державним виконавцем Яковенком Владиславом Андрійовичем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі Наказу Антимонопольного комітету України № 32-Ю/26 від 17.04.2026 про стягнення штрафу у розмірі 2 432 403 190,00 грн з СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД»;

- зупинення дії постанови державного виконавця Яковенка В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.04.2026 у виконавчому провадженні № 80829480 в частині стягнення виконавчого збору;

- заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії на виконання виконавчого провадження № 80829480, відкритого 22.04.2026, які спрямовані на блокування (арешт) рахунків СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД», відкритих у державних чи приватних банках та фінансових установах, з метою запобігання перешкоджання СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» виконувати покладені на нього функції;

- заборони будь-яким банківським та фінансовим установам вчиняти дії на виконання виконавчого провадження № 80829480, відкритого 22.04.2026, спрямовані на блокування (арешт) грошових коштів СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» та виконання постанов Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника.

В обґрунтування заяви зазначено, що СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» (далі - заявник, Товариство) має намір звернутися до суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про: визнання протиправними дій державного виконавця Яковенка Владислава Андрійовича Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження № 80829480 та накладення арешту на майно та кошти СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД»; скасування постанови державного виконавця від 22.04.2026 про відкриття виконавчого провадження № 80829480 та постанов про арешт коштів СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД», про арешт майна СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД», про стягнення виконавчого збору.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про забезпечення позову, 22.04.2026 державним виконавцем Яковенком Владиславом Андрійовичем відкрито виконавче провадження № 80829480 на підставі виконавчого документу - Наказу Антимонопольного комітету України (далі АМКУ) № 32-Ю/26 від 17.04.2026, виданого на виконання Рішення АМКУ № 370-р від 31.07.2025.

Цей Наказ є похідним актом, виданим на виконання Рішення АМКУ № 370-р від 31.07.2025, яке є предметом судового оскарження в Господарському суді міста Києва (справа № 910/11233/25) за позовом СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД».

Розмір штрафу, що підлягає примусовому стягненню у виконавчому провадженні № 80829480, становить 2 432 403 190, 00 грн. Додатково виконавцем нараховано виконавчий збір у розмірі 243 240 319,00 грн.

Заявник вказує, що даний розмір є несумісним з поточними ліквідними активами позивача і перевищує будь-яку спроможність підприємства до одноразового погашення. Арешт коштів на рахунках у повному обсязі заборгованості вже з моменту відкриття виконавчого провадження унеможливить будь-яку поточну господарську діяльність Товариства. Якщо до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом позивача до органу виконавчої служби буде здійснено примусове стягнення на суму понад 2,67 млрд грн, мета звернення до суду втратить будь-який практичний сенс.

Крім того зазначає, що навіть у разі задоволення позову і визнання дій виконавця протиправними позивач не зможе автоматично повернути стягнуті кошти, оскільки для цього знадобиться ініціювання окремих судових проваджень щодо повернення безпідставно одержаного, які є тривалими та не гарантують відновлення в повному обсязі.

23.04.2026 на адресу суду надійшла заява АМКУ, в якому ставиться питання про його залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а також про відхилення заяви Товариства.

У контексті змісту такої заяви АМКУ суд зазначає, що правовий статус АМКУ в якості третьої особи буде визначо у встановленому КАС України порядку, а саме при відкритті провадження за позовом Товариства, у разі його надходження.

Водночас, при вирішенні заяви про забезпечення позову заявника, судом враховуються доводи АМКУ, вказані ним у заяві від 23.04.2026.

Оцінюючи доводи заявника у контексті нормативного регулювання КАС України питання забезпечення позову, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог КАС України, розгляд судом поданої заяви Товариства про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема: зупиненням дії індивідуального акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

За своєю правовою природою забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту, який гарантує виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Метою заходів забезпечення позову є, зокрема, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 15 січня 2019 року у справі № 915/870/18 вказав, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Цей захист має бути реальним, а не декларативним.

При цьому, суд зазначає, що у випадку, коли до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом Товариства до органу виконавчої служби буде здійснено примусове стягнення на суму понад 2,67 млрд грн, мета звернення до суду буде нівельована, адже навіть у разі задоволення позову і визнання дій виконавця протиправними позивач не зможе автоматично повернути стягнуті кошти, оскільки для цього знадобиться ініціювання окремих судових проваджень щодо повернення безпідставно одержаного, які є тривалими та не гарантують відновлення в повному обсязі.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту, мета якого гарантувати реальне виконання рішення суду у разі задоволення позову та не допустити, щоб правосуддя перетворювалося на формальну процедуру (постанова Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/14722/17).

Суд звертає увагу, що стягнутий виконавчий збір у розмірі 243 240 319, 00 грн підлягає перерахуванню до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

В свою чергу, після перерахування до бюджету повернення цих коштів у разі скасування постанов державного виконавця у судовому порядку буде ускладненим і потребуватиме ініціювання окремих процедур відшкодування за рахунок держави, оскільки стягнення коштів з державного бюджету передбачає черговість такого здійснення.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову, про які просить Товариство, є виключно тимчасовими та процесуальними за своєю природою. Вони спрямовані лише на збереження існуючого стану сторін до розгляду справи по суті і жодним чином не вирішують питання правомірності дій виконавця, не анулюють будь-які рішення АМКУ та не позбавляють стягувача (АМКУ) права на виконання рішення у разі відмови суду в задоволенні позову позивача.

При цьому, жодне з рішень АМКУ не є предметом розгляду справи, адже його становлять виключно правовідносини, які склались між товариством та виконавчим органом у межах здійснення відповідного виконавчого провадження.

При оцінці співмірності суд зобов`язаний порівняти негативні наслідки для обох сторін від застосування або незастосування заходів забезпечення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

На думку суду, таке порівняння у цій справі є очевидним на користь вжиття заходів забезпечення позову, оскільки для позивача наслідки незастосування заходів полягають, з огляду на суму, що підлягає стягненню у виконавчому провадженні, у ризику припинення господарської діяльності, незворотному розриві ланцюгів постачання, загрозі банкрутства, неможливості виконання постачань ліків у воєнний час, що є предметом діяльності заявника, ризику масових звільнень.

Водночас для органу виконавчої служби та стягувача у відповідному виконавчому провадженні наслідки застосування заходів не пов`язані з втратами, а лише матимуть вияв у вигляді тимчасового відкладення виконання рішення на час розгляду справи судом, без будь-яких незворотних втрат, а у разі відмови в позові - виконавче провадження буде поновлено у повному обсязі.

Таким чином, баланс наслідків беззаперечно свідчить на користь вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, на думку суду, відсутність зловживання правами з боку Товариства також є очевидною, адже заява подана не з метою ухилення від виконання зобов`язань, а з метою збереження можливості захисту своїх прав у суді до ухвалення рішення по суті, і саме для цього і передбачений інститут забезпечення позову.

Наведене вище, на думку суду, свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернулись до суду, що є самостійною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті, примусового стягнення у виконавчому провадженні № 80829480, яке відкрито 22.04.2026 року державним виконавцем Яковенком Владиславом Андрійовичем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі Наказу Антимонопольного комітету України № 32-Ю/26 від 17.04.2026 про стягнення штрафу у розмірі 2 432 403 190,00 грн з СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД»;

- зупинення до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті, дії постанови державного виконавця Яковенка В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.04.2026 у виконавчому провадженні № 80829480 в частині стягнення виконавчого збору.

Суд зазначає, що решта визначених заявником способів забезпечення позову фактично повністю охоплюється зазначеними вище. Вказані способи є достатніми для виконання мети забезпечення позову, а саме збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, а тому суд вважає, що подана Товариством заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Підсумовуючи вищевикладене, вбачається, що позивач має право на вжиття заходів забезпечення позову у порядку адміністративного судочинства у визначений вище спосіб.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 151, 154, 248 КАС, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

До набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті зупинити примусове стягнення у виконавчому провадженні № 80829480, яке відкрито 22 квітня 2026 року державним виконавцем Яковенком Владиславом Андрійовичем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі Наказу Антимонопольного комітету України № 32-Ю/26 від 17 квітня 2026 року про стягнення штрафу у розмірі 2 432 403 190, 00 грн (два мільярди чотириста тридцять два мільйони чотириста три тисячі сто дев`яносто гривень) з СП ТОВ «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД».

До набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду даної адміністративної справи по суті зупинити дію постанови державного виконавця Яковенка В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22 квітня 2026 року у виконавчому провадженні № 80829480 в частині стягнення виконавчого збору.

У задоволенні решти заяви про забезпечення позову відмовити.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 статті 156 КАС України.

Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання у порядку та спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 24 квітня 2029 року.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали, є Спільне українсько-естонське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» (01103, Україна, місто Київ, вулиця Кіквідзе, будинок 18-а; ), а боржником - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13; ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Колеснікова І.С.